Справа № 803/292/13-а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.
Справа № 5396/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Ковелі та Ковельському
районі Волинської області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 01.03.2013 року
у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про визнання
протиправними та скасування рішень про
застосування фінансових санкцій,-

В С Т А Н
О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про визнання
протиправним та скасування рішень від
28 січня 2013 року №№ 72, 73, 74, 75, 76, 77 та 119
про застосування штрафних фінансових
санкцій на загальну суму 1190,00 (одна
тисяча сто дев'яносто гривень) грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що УПФ
України в місті Ковелі та Ковельському
районі Волинської області 28 січня 2013
року були винесені рішення №№ 72, 73, 74, 75,
76, 77 та 119 про застосування до позивача
фінансових санкцій за несвоєчасне
подання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку за 2004, 2005, 2006,
2007, 2008, 2009 та за 2011 роки по 170,00 грн. за
кожне рішення. Оскаржувані рішення
винесені на підставі пункту 5 частини
дев'ятої статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", хоча зазначену норму було
виключено відповідно до Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08 липня 2010
року №2464, тобто вона не діяла на дату
прийняття оскаржуваних рішень. ОСОБА_1
вважає, що відповідач не мав накладати
на неї фінансові санкції на підставі
закону, який втратив чинність, що є
порушенням статті 58 Конституції
України.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 01.03.2013 року
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправними та
скасовано рішення начальника
управління Пенсійного фонду України в
місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області від 28 січня 2013 року
№№ 72, 73, 74, 75, 76, 77 про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності до
органів Пенсійного фонду України на
загальну суму 1020,00 грн. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що на момент виявлення
порушення 28 січня 2013 року законодавчі
норми, які передбачали
відповідальність страхувальника за
несвоєчасне подання звітності органам
Пенсійного фонду за 2004-2009 роки,
втратили чинність. За таких обставин,
на думку суду, відповідач не мав
правових підстав у 2013 році
застосовувати до позивача штраф за
неподання звітів за 2004-2009 роки,
оскільки пункт 5 частини дев'ятої
статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який передбачав таку
відповідальність, був виключений з 01
січня 2011 року у зв'язку з набранням
чинності Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Не погодившись із прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на положення пункту
7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», який визначає,
що на період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 у відповідності до пункту 3
частини першої статті 11 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 16 грудня 2003
року та пункту 4 частини першої статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
перебуває на обліку в управлінні в
якості страхувальника.

Проведеною перевіркою управлінням
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі у
позивача встановлено факт
несвоєчасного подання відомостей, що
використовуються у системі
персоніфікованого обліку за 2004, 2005, 2006,
2007, 2008, 2009 та 2011 роки за результатами
якої складено акт від 28 січня 2013 року №
107 (а.с.7).

У зв'язку із встановленням в ході
проведення перевірки порушення вимог
пенсійного законодавства начальником
УПФ України в місті Ковелі та
Ковельському районі на підставі пункту
7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", пункту 5
частини дев'ятої статті 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та на
підставі пункту 4 частини одинадцятої
статті 25 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" прийнято
рішення від 28 січня 2013 року №№ 72, 73, 74, 75,
76, 77 та 119 про застосування фінансових
санкцій до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою
формою звітності до органів Пенсійного
фонду України за 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009 та
2011 роки у розмірі 170,00 грн. за кожне
рішення, а всього на загальну суму - 1190,
00 грн. (а.с.8-14).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності підстав для визнання
протиправними та скасування прийнятих
УПФУ рішень від 28 січня 2013 року №№ 72, 73,
74, 75, 76, 77 про застосування фінансових
санкцій за неподання звітності за 2004-2009
роки на загальну суму - 1020 00 грн.,
враховуючи наступне.

За період до 1 січня 2011 року відносини,
що виникали між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, регулювалися
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV. Зазначеним
Законом визначалися платники
страхових внесків, порядок їх
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Згідно з пунктом 5 частини дев'ятої
статті 106 Закону № 1058-IV за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів ПФУ накладається штраф у
розмірі 10 відсотків суми страхових
внесків, які були сплачені або
підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення -у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

У зв'язку із набранням чинності Законом
України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (Закон № 2464-VІ)
вищенаведена норма Закону № 1058-IV була
виключена.

Згідно зі статтею 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Аналіз наведених норм законодавства
дає підстави вважати, що управління
Пенсійного фонду України в м.Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області протиправно винесло рішення
від 28 січня 2013 року №№ 72, 73, 74, 75, 76, 77 про
застосування фінансових санкцій за
неподання звітності за 2004-2009 роки на
підставі пункту 5 частини дев'ятої
статті 106 Закону № 1058-IV, оскільки
зазначена норма Закону втратила
чинність з 1 січня 2011 року згідно із
Законом № 2464-VI і не діяла на дату
прийняття відповідачем оскаржуваного
рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги
управління Пенсійного фонду України в
м.Ковелі та Ковельському районі
Волинської області посилається на
абзац шостий пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 2464-VІ.

Згідно з цим абзацом на період до
повного стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі нарахованих
внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011
року не настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Колегія суддів вважає, що дія наведеної
норми не поширюється на спірні
відносини, оскільки нею врегульовано
нарахування та стягнення страхових
внесків та штрафних санкцій,
застосованих за несплату (несвоєчасну
сплату) страхових внесків. Тобто у
пенсійних органів зберігаються
повноваження із застосовування лише
тих штрафних санкцій, що пов'язані з
правильністю нарахування та
своєчасністю сплати страхових внесків.

Проте, у спірному випадку не йдеться
про несплату (несвоєчасну сплату)
страхових внесків, а УПФУ не стверджує
про наявність у позивача
заборгованості із сплати цих внесків.
Оскільки оскаржувані санкції
застосовані за порушення строку
подання відомостей, які
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, то після 1
січня 2011 року в УПФ не було підстав для
застосування виключеного пункту 5
частини дев'ятої статті 106 Закону №
1058-IV.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
протиправність рішень УПФ від 28 січня
2013 року №№ 72, 73, 74, 75, 76, 77 про
застосування фінансових санкцій за
неподання звітності за 2004-2009 роки та їх
скасування, а доводи, викладені в
апеляційній скарзі, такого висновку не
спростовують, та не дають підстав
вважати оскаржуване рішення суду
першої інстанції таким, що ухвалене з
порушеннями норм матеріального або
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 01.03.2013 року
у справі № 803/292/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п»ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

Р.П. Сеник