Справа № К/9991/945/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/945/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Державної
інспекції з енергозбереження на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2010 року у справі за позовом
закритого акціонерного товариства
"Дніпропетровський завод мінеральних
добрив" до Державної інспекції з
енергозбереження, третя особа
-Територіальне управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Дніпропетровській області про
скасування постанови, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
листопада 2008 року відмовлено в позові
закритого акціонерного товариства
"Дніпропетровський завод мінеральних
добрив" до Державної інспекції з
енергозбереження, третя особа -
Територіальне управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Дніпропетровській області про
скасування постанови.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2010 року рішення суду
першої інстанції скасовано, позов
задоволено. Скасовано постанову
Територіального управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Дніпропетровській області №18-5/3.22-53 від
30 липня 2008 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням апеляційного суду, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить його скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, а постанову суду
першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, згідно акту
територіального управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Дніпропетровській області від 30.07.2008 за
№ 18-5/3.21-56 комплексної перевірки
використання паливно-енергетичних
ресурсів ЗАТ "Дніпропетровський завод
мінеральних добрив" на підприємстві
виявлені перевитрати природного газу
внаслідок перевищення нормативної
температури поверхні стінок газової
топки 181.1353.000 НИИХИММАШ (інв. № 4115102)
апарату гранулювання, сушки,
охолодження та розсіву добрив БГСХ та
втрати природного газу від
недоповернення конденсату в
результаті недотримання технологічної
дисципліни - незадовільний стан
обладнання.

Згідно постанови про застосування
економічних заходів за нераціональне
(неефективне) використання ПЕР від
30.07.2008 за № 18-5/3.22-53 за вказані в акті
порушення до відповідача застосовані
економічні заходи за нераціональне
(неефективне) використання
паливно-енергетичних ресурсів -
недотримання технологічної дисципліни
у розмірі 226 815,62 грн.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанцій виходив з правомірності
постанови Територіального управління
Державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області №18-5/3.22-53 від 30 липня 2008 року та
відсутності правових підстав для її
скасування.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов,
апеляційний суд вказав на
неузгодженість спірної постанови
відповідача з ч.3 ст.2 КАС України. При
цьому, суд апеляційної інстанції, з
висновками якого погоджується колегія
суддів, зокрема, вказав про таке.

Згідно з частиною першої статті 26
Закону України "Про енергозбереження"
державний контроль у сфері
енергозбереження здійснюється
Державною інспекцією з
енергозбереження згідно з порядком,
встановленим Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до пункту 3 Порядку
здійснення державного контролю за
ефективним (раціональним)
використанням паливно-енергетичних
ресурсів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.10.2008
№935 та який визначає процедуру
проведення Державною інспекцією з
енергозбереження та її
територіальними органами перевірки
ефективного (раціонального)
використання паливно-енергетичних
ресурсів та усунення фактів їх
неефективного (нераціонального)
використання на підприємствах, в
установах та організаціях, результати
перевірки оформляються актом, а у разі
виявлення факту неефективного
(нераціонального) використання
паливно-енергетичних ресурсів або
порушення законодавства у сфері
енергозбереження видається припис.

Згідно з пунктом 8 вказаного Порядку у
разі прийняття рішення про
застосування економічних санкцій,
передбачених Законом України "Про
енергозбереження", та за наявності
підстав для їх застосування,
визначених зазначеним Законом,
видається постанова, яка підписується
начальником Інспекції або
уповноваженим ним керівником її
територіального органу.

Відповідно до пункту 15 Порядку
проведення перевірок ефективності
використання паливно-енергетичних
ресурсів на підприємствах, в установах
та організаціях та усунення фактів їх
неефективного використання,
затвердженого наказом Державного
комітету України з енергозбереження
від 04.08.2000 №64, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.09.2000 за
№653/4874, рішення про сплату підвищеної
плати за неефективне використання
енергоресурсів приймається відповідно
до законодавства України на підставі
акта перевірки підприємства,
складеного інспектором і оформлюється
постановою про сплату підвищеної
плати.

Відповідно до пункту "а" частини першої
статті 17 Закону України "Про
енергозбереження" економічні санкції
накладаються на юридичних та фізичних
осіб, у тому числі, за марнотратне
витрачання та прямі втрати
паливно-енергетичних ресурсів.

Згідно з абзацом 15 преамбули Закону
України "Про енергозбереження"
марнотратне витрачання
паливно-енергетичних ресурсів -
систематичне, без виробничої потреби,
не зумовлене вимогами технічної
безпеки недовантаження або
використання на холостому ходу
електродвигунів, електропечей та
іншого електро- і теплоустаткування;
систематична втрата стисненого
повітря, води і тепла, спричинена
несправністю арматури, трубопроводів,
теплоізоляції трубопроводів, печей і
тепловикористовуючого устаткування;
недотримання вимог нормативної та
проектної документації щодо
теплоізоляції споруд та інженерних
об'єктів, яке призводить до зниження
теплового опору огороджувальних
конструкцій, вікон, дверей в
опалювальний сезон (вид
нераціонального використання
паливно-енергетичних ресурсів);

Згідно з пунктом "а" частини другої
статті 27 Закону України "Про
енергозбереження" відповідальність за
порушення законодавства про
енергозбереження несуть особи, винні у
невиконанні вимог щодо підтримання та
підвищення технічного рівня
енерговикористовуючого обладнання та
систем енергопостачання.

При цьому, як вірно встановлено
апеляційним судом, у спірній постанові
відповідач не конкретизував, в чому
саме полягало порушення позивачем
п.»е» ст.11 та ст.17 Закону України "Про
енергозбереження".

Крім цього, в порушення вимог Наказу
Державного комітету України з
енергозбереження від 04.08.2000 року №64
відповідач не вказав причин
нераціонального використання
паливно-енергетичних ресурсів та
доказів, які б підтверджували вказану
обставину.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками
апеляційного суду про задоволення
позову та скасування постанови
Територіального управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Дніпропетровській області №18-5/3.22-53 від
30 липня 2008 року.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційним
судом вірно встановлені обставини
справи, судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків
апеляційного суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної інспекції з
енергозбереження залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: