Справа № 872/16361/13
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" січня 2014 р.справа № 808/662/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізької області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року по справі № 808/662/13-а за позовом
Бердянського міжрайонного відділу
Управління Державної служби охорони
при ГУМВС України в Запорізькій
області до Бердянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізької області про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и В :

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року задоволено позов Бердянського
міжрайонного відділу Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Запорізькій області та
визнано протиправним і скасоване
податкове повідомлення-рішення
Бердянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізької
області від 09.01.2013 року № , яким
підприємству збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 55183грн., в тому числі
44008грн. - основного платежу та 11175грн. -
штрафних санкцій.

Постанова суду мотивована
недоведеністю відповідачем тих
висновків, які стали підставою для
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Бердянська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Запорізької області подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права,
просила скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позову. Апеляційна скарга фактично
обґрунтована висновками перевіряючих
осіб, які зроблено в Акті перевірки та
які, на думку заявника апеляційної
скарги, свідчать про допущені
підприємством порушення, що стало
підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення.

Перевіривши, в межах доводів
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість судового рішення,
оцінивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Бердянською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Запорізької області
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку Бердянського
міжрайонного відділу управління
державної служби охорони при ГУМВС
України в Запорізькій області з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.12.2011 по
05.12.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.12.2011 по
05.12.2012.

За результатами перевірки складений
акт № 104/2211/37963895 від 20.12.2012, в якому
зроблено висновки про порушення:

- пункту 138.2 підпункту 138.10.4 пункту 138.10
статті 138, підпункту 139.1.9. пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 43826грн., у тому числі:

1 квартал 2012 року на суму -7586грн.

Півріччя 2012 року на суму 21773грн. (у тому
числі 2 квартал 2012 року на суму 29359грн.)

3 квартали 2012 року на суму 43826грн. (у тому
числі 3 квартал 2012 року на суму 22053грн.)

- пункту 1 статті 11-1 Закону України "Про
управління об'єктами державної
власності" № 185-Увід 21.09.2006р. з
урахуванням змін внесених Законом
України "Про внесення змін до
Бюджетного кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України" №
2856-VI від 23.12.2010р., п.1 Порядку
відрахування до державного бюджету
частини чистого прибутку (доходу)
державними унітарними підприємствами
та їх об'єднаннями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 лютого 2011р. № 138 МВДСО занижено
частини чистого прибутку (доходу),
отриманого за результатами
господарської діяльності у 1 кварталі
2012 року, що підлягає сплаті до бюджету у
розмірі 3300грн., у т.ч. за 1 квартал 2012
року в сумі 3300грн.

- пункту 153.3.2 статті 153 Податкового
кодексу України в результаті чого
занижено податок на прибуток в частині
несплати до бюджету авансового внеску
за 1 квартал 2012 року, нарахованого на
суму дивідендів, у сумі 693грн.

- п.п. 16.1.3 п.16.1 ст.16, п.46.1 ст.46, п.п.49.18.2 п.
49.18 ст.49 Податкового кодексу України,
абз.2 п.3 Порядку відрахування до
державного бюджету частини чистого
прибутку (доходу) державними
унітарними підприємствами та їх
об'єднаннями, затвердженого постановою
КМУ від 23.02.2011р. № 138, порушено терміни
подання Розрахунку частини чистого
прибутку (доходу), що підлягає сплаті до
державного бюджету державними
унітарними підприємствами та їх
об'єднаннями.

На підставі акту перевірки
Бердянською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Запорізької
області прийняте податкове
повідомлення-рішення від 09.01.2013 №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 55183грн., в тому числі
44008грн. - основного платежу та 11175грн. -
штрафних санкцій.

Правомірність та обґрунтованість
вказаного податкового
повідомлення-рішення є предметом
спору, який передано вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та задовольняючи позов суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що відповідачем не доведено
правомірність та обгрунтованість
спірного рішення, а встановлені
обставини справи, зокрема, висновки
судово -економічної експертизи
свідчать про безпідставність доводів
ДПІ щодо завищення позивачем у
перевіреному періоді валових витрат.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Встановлені обставини справи
свідчать про те, що висновки про
заниження позивачем податку на
прибуток зроблені ДПІ з огляду на
встановлені перевіркою обставини, які,
на думку перевіряючих осіб, свідчать
про завищення підприємством валових
витрат. Такі висновки відображені у
п.3.1.2 Акту перевірки.

Відповідно до п.5.2 розділу ІІ Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
ДПС України від 22.12.2010р. №984, у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно:

чітко викласти зміст порушення з
посиланням на конкретні пункти і
статті законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень;

зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку,
навести регістри бухгалтерського
обліку, кореспонденцію рахунків
операцій та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних
документів або ненадання для перевірки
первинних та інших документів, що
підтверджують факт порушення,
зазначити перелік цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника
податків або його законних
представників надати копії документів
посадовій (службовій) особі органу
державної податкової служби така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
посади, прізвища, імені, по батькові
платника податків (його законного
представника) та переліку документів,
які йому запропоновано подати, факт про
складання такого акта відображається в
акті документальної перевірки.

Згідно із п.3 Розділу І Порядку, Акт -
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Отже, акт перевірки, як носій доказової
інформації, має містити у собі
відомості про виявлені порушення, які
передбачені п.5.2 Розділу ІІ Порядку.

Як вбачається з Акту перевірки, який
став підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення в
ньому не наведено перелік первинних
документів, на підставі яких вчинено
записи в податковому обліку та на
підставі яких ДПІ зроблено висновок
про завищення позивачем валових
витрат, що не дозволяє перевірити
правильність врахування позивачем
витрат при визначенні об'єкта
оподаткування, не зазначено перелік
відсутніх первинних документів або
факт ненадання їх до перевірки на
вимогу перевіряючих осіб.

Оскільки, відповідачем не дотримано
вимог зазначено Порядку, враховуючи те,
що складений акт не надає можливості
встановити наявність чи відсутність
порушень позивачем вимог податкового
законодавства, що на думку ДПІ призвело
до заниження податку на прибуток, суд
першої інстанції обґрунтовано
призначив у справі судово-економічну
експертизу, на вирішення якої поставив
питання: чи підтверджується первинними
бухгалтерськими документами висновки
акту Бердянської ОДПІ, який став
підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення.

Згідно з висновками експерта (т.3 а.с.5-12),
документально не підтверджуються
висновки ДПІ щодо заниження
підприємством податку на прибуток.
Враховуючи те, що експертом було
досліджено усі первинні документи за
спірний період, надано належну
експертну оцінку правильності
формування позивачем витрат, які
прийняті до уваги при визначені об'єкта
оподаткування, суд першої інстанції,
враховуючи положення ст..ст.69, 82 КАС
України, правомірно прийняв до уваги
вказаний висновок експерта як належний
та допустимий доказ у справі.

Таким чином, оскільки відповідачем, на
якого в силу приписів ч.2 ст.71 КАС
України покладено обов'язок
доказування правомірності прийнятого
рішення, не надано жодних доказів на
підтвердження своїх висновків,
зроблених в акті перевірки, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
необґрунтованість оскарженого
податкового повідомлення-рішення.

Вказані висновки суду першої
інстанції, з огляду на доводи
апеляційної скарги, відповідачем не
спростовуються. В апеляційній скарзі
відповідач лише посилається на
висновки, які зроблено в акті
перевірки, натомість, вказаним
обставинам, як зазначене вище, судом
надано належну правову оцінку.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існую.

На підставі викладеного, керуючись
п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізької області
залишити без задоволення, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року по справі № 808/662/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку, передбаченому
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

(Повний текст ухвали
виготовлено 24.01.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк