Справа № 2а-10110/11/1023
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Малишенко Т.О.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Грибан І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської Ради
Київської області на постанову
Славутицького міського суду Київської
області від 21 вересня 2011 року у справі
за адміністративним позовом
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської Ради
Київської області до Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
про скасування постанови про
накладання штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області, в якому просив
скасувати постанову головного
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
від 19.05.2011 року про накладення штрафу у
розмірі 680 грн.

Постановою Славутицького міського
суду Київської області від 21 вересня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Зокрема суд виходи з того, що оскільки
постанова суду не була виконана в
повному обсязі у визначений державним
виконавцем строк, то підстави для
скасування постанови про накладення
штрафу відсутні.

Крім того, 10.07.2013 року судом ухвалено
додаткову постанову, якою відмовлено у
задоволенні позовних вимог про
поновлення строку звернення до суду.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції від 21.09.2011 року
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що
оскаржуване рішення державного
виконавця про накладення на УПСЗН
штрафу в розмірі 680 грн. прийнято
останнім неправомірно, так як рішення
суду в частині перерахунку було
виконане. Також апелянт посилається на
відсутність у Державному бюджеті на 2011
рік бюджетних призначень на
забезпечення виконання судових рішень
за програмами соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи .

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що
постановою Славутицького міського
суду Київської області від 15.11.2010 року у
справі № 2-а-742/10/1023 позов ОСОБА_2 до
УПСЗН виконавчого комітету
Славутицької міської ради Київської
області про перерахунок розміру
щорічної допомоги на оздоровлення
задоволено повністю. Визнано
неправомірною відмову УПСЗН у
перерахунку ОСОБА_2 щорічної допомоги
на оздоровлення за 2010 рік та
зобов'язано УПСЗН провести перерахунок
і виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення за 2010 рік ОСОБА_2
відповідно до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 5 мінімальних заробітних
плат, встановлених законом на момент
проведення виплати.

Вказане рішення набрало законної сили
13.12.2010 року.

19.01.2011 року судом було видано
виконавчий лист № 2а-742/10/1023, у зв'язку з
чим, на підставі заяви стягувача,
старшим державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 11.03.2011 року з виконання
зазначеного виконавчого листа (ВП №
25130833).

Зі змісту даної постанови вбачається,
що боржнику зокрема було надано
семиденний строк для добровільного
виконання рішення суду.

Боржник, листом від 14.04.2011 року № 2-13/201,
повідомив ДВС, що на виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження 11.03.2011 року, отриманої
12.04.2011 року, ОСОБА_2 проведено
перерахунок розміру щорічної допомоги
на оздоровлення за 2010 рік, відповідно
до ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 4415 грн. Разом з
тим повідомлено, що виплатити
перераховану суму немає можливості,
так як кошторисом видатків на 2011 рік
видатки на виконання судових рішень не
передбачено.

19.05.2011 року за невиконання рішення суду
у добровільно наданий строк, державним
виконавцем винесено оскаржувану
постанову, якою на боржника накладено
штраф у розмірі 680 грн.

Враховуючи наведені обставини, колегія
суддів зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
регулюється Законом України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон).

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону
примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Відповідно до частин 1 та 3 статті 5
цього Закону вимоги державного
виконавця щодо виконання рішень
обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Частинами 1, 2 статті 8 Закону визначено,
що сторонами у виконавчому
провадженні є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом.

В силу приписів частин 1, 2 статті 25
Закону на державного виконавця
покладено обов'язок прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Як було зазначено вище, у постанові про
відкриття виконавчого провадження
державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
було встановлено 7 денний строк
виконання рішення суду, однак
Управлінням праці та соціального
захисту населення виконкому
Славутицької міської ради у
встановлений строк рішення суду в
повній мірі виконано не було.

Відповідно до положень частини 2 статті
75 Закону, у разі невиконання зазначених
вимог без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Вимогами статті 89 цього Закону
передбачено, у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Враховуючи, що головним державним
виконавцем підрозділу примусового
виконання рішень відділу Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
було встановлено 7 денний строк
виконання рішення суду, однак позивач у
встановлений державним виконавцем
строк рішення суду в повній мірі не
виконав, а тому на підставі статей 75 та
89 Закону України «Про виконавче
провадження» на позивача було
накладено штраф у розмірі 680 грн.

При цьому посилання апелянта на
відсутність у Державному бюджеті на 2011
рік бюджетних призначень на
забезпечення виконання судових рішень
за програмами соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, як поважну
причину невиконання рішення суду, а
отже підставу для визнання
протиправною і скасування
оскаржуваної постанови про накладення
штрафу, колегія суддів оцінює критично,
оскільки відсутність коштів не
звільняє останнього від обов'язку
виконання судового рішення та виплати
коштів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанцій дійшов вірного
висновку, що постанова про накладення
штрафу на Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Славутицької
міської ради Київської області у
розмірі 680 грн. була винесена в межах
повноважень та відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
і колегією суддів відхиляються.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Славутицької
міської Ради Київської області на
постанову Славутицького міського суду
Київської області від 21 вересня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Славутицької міської Ради
Київської області до Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
про скасування постанови про
накладання штрафу - залишити без
задоволення, а постанову Славутицького
міського суду Київської області від 21
вересня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
І.О. Грибан

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Грибан І.О.