Справа № 822/4144/13-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4144/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

11 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Білої Л.М. Сушка О.О.

за участі секретаря судового
засідання: Швець А.І.,

представника позивача: Савченко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" до відділу
державної виконавчої служби
Полонського районного управління
юстиції Хмельницької області про
звільнення майна з-під арешту , -

В С Т А Н О В И В :

до Хмельницького окружного
адміністративного суду звернулось ПАТ
"УкрСиббанк" з позовом про зобов'язання
відділу державної виконавчої служби
Полонського районного управління
юстиції Хмельницької області
звільнити з під арешту рухоме майно, а
саме: автомобіль марки MAZDA, модель 6, рік
випуску 2007, колір фіолет, тип Т3
легковий седан, номер агрегатів: шасі
НОМЕР_2, двигун НОМЕР_4, державний номер
НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3 на праві
власності і знаходиться у заставі
публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк".

25 листопада 2013 року Хмельницький
окружний адміністративний суд у
задоволенні позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Під час судового засідання представник
позивача (апелянта) підтримала доводи
апеляційної скарги та просила суд її
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду повідомлений вчасно та
належним чином.

Відповідачем 27 січня 2014 року
направлено письмове заперечення вх. №
1514/14, у якому відповідач заперечує
проти звільнення майна з під арешту та
просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Під час розгляду справи встановлено, що
06 листопада 2007 року між АКІБ
"УкрСиббанк" (на даний час - ПАТ
"УкрСиббанк") та громадянином ОСОБА_3
укладено кредитний договір №0.

Пунктом 2.1. кредитного договору №0
передбачено, що заставою - автомобіль
Mazda, модель 6, рік випуску 2007, колір
фіолет, тип ТЗ легковий седан, номер
агрегатів: шасі НОМЕР_2, двигун НОМЕР_4,
державний номер НОМЕР_1,
забезпечується виконання усіх
грошових зобов'язань в повному обсязі
позичальника за кредитним договором.
Пунктом 2.2 кредитного договору
визначена вартість предмета застави,
яка за домовленістю сторін складає
144600,00 грн. Зазначена застава внесена до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна.

Постановою заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Полонського районного управління
юстиції Хмельницької області від 19
червня 2013 року при примусовому
виконанні виконавчого листа №2-1100 від
11 квітня 2013 року, виданого Полонським
районним судом Хмельницької області
про стягнення із ОСОБА_3 445063,03 грн. боргу
на користь ПАТ КБ "Приватбанк",
накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_3 та оголошено заборону
на його відчуження. Серед п'яти
транспортних засобів ОСОБА_3, на які
накладено арешт, є також автомобіль Mazda,
модель 6, рік випуску 2007, колір фіолет,
тип ТЗ легковий седан, номер агрегатів:
шасі НОМЕР_2, двигун НОМЕР_4, державний
номер НОМЕР_1.

14 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
ПАТ "УкрСиббанк" із заявою №31-4-32-07/135 з
проханням звернутися в судовому
порядку щодо звільнення з-під арешту
автомобіля Mazda, модель 6, рік випуску 2007,
колір фіолет, тип ТЗ легковий седан,
номер агрегатів: шасі НОМЕР_2, двигун
НОМЕР_4, державний номер НОМЕР_1, який
знаходиться в заставі ПАТ "УкрСиббанк"
у якості забезпечення по кредитному
договору №0 від 06 листопада 2007
року. Крім того, вказує, що по факту
зняття арешту, зобов'язується
добровільно реалізувати вказаний
автомобіль та повністю сплатити
заборгованість по кредитному договору
№0.

Суд І інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив з того, що
державний виконавець мав законні
підстави проводити опис та арешт
заставленого майна, що не порушувало
право позивача на першочергове
задоволення вимог заставодержателя.

Колегія суду погоджується з таким
висновком з огляду на наступні
обставини.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
заставу" застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом.

В силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Застава виникає на підставі договору,
закону або рішення суду.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України
"Про виконавче провадження" звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Згідно з ч.4 ст.54 Закону України "Про
виконавче провадження" про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Частиною 3 вказаної статті передбачено,
що для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Відповідно до ч.7 ст.54 Закону України
"Про виконавче провадження" спори, що
виникають під час виконавчого
провадження щодо звернення стягнення
на заставлене майно, вирішуються судом.

Аналогічні положення закріплені і в
пункті 5.3 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року № 74/5.

В силу ст. 14 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", якщо інше не
встановлено цим Законом, зареєстроване
обтяження має вищий пріоритет над
незареєстрованими обтяженнями.
Пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом. Обтяжувачі,
які зареєстрували обтяження одного і
того ж рухомого майна одночасно, мають
рівні права на задоволення своїх вимог.
Обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 44 Закону України "Про
виконавче провадження", у разі якщо
сума, стягнута з боржника, недостатня
для задоволення всіх вимог за
виконавчими документами, вона
розподіляється державним виконавцем
між стягувачами в порядку черговості,
встановленому цією статтею: у першу
чергу задовольняються забезпечені
заставою вимоги щодо стягнення з
вартості заставленого майна.

Враховуючи вищевикладені норми
законодавства України, державний
виконавець мав правові підстави для
накладення арешту на заставне майно.

Одночасно, колегія суду погоджується з
посиланням позивача на те, що він має
пріоритетне право на предмет
обтяження. Проте, враховуючи, що
заставне майно коштує набагато більше,
ніж борг перед заставодержателем - ПАТ
"УкрСиббанк", що підтверджується
довідкою заборгованості за кредитом
станом на 25 вересня 2013 року ( а.с. 28), в
разі реалізації предмета застави кошти
у першу чергу будуть спрямовані для
задоволення забезпечених заставою
вимог щодо стягнення вартості
заставленого майна.

Таким чином, права позивача щодо
забезпечення його вимог в першу чергу
не порушені

Позивач не довів, що на даний час,
накладений відповідачем арешт може
вплинути на його права як
заставоутримувача.

Зокрема, із наданих доказів вбачається,
що договір про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу від 06 листопада 2007 року
продовжує виконуватись. Термін дії
договору не закінчився. Накладений
відповідачем арешт не перешкоджає
виконанню договірних умов.

За сукупністю наведених вище обставин,
колегія суддів приходить до висновку,
що відповідач діяв на підставі законів
України, а тому підстави для
задоволення позову - відсутні.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі є не
обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія
суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні апеляційної скарги
позивача та залишення в силі постанови
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 25
листопада 2013 року.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
13 лютого 2014 року .

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Біла Л.М.

Сушко О.О.