Справа № 2а-9670/10/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
Справа №
20504/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Державного підприємства
«Аргентум» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 9
лютого 2011 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Пустомитівському районі Львівської
області до Державного підприємства
«Аргентум» про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2010 року управління Пенсійного
фонду України в Пустомитівському
районі Львівської області звернулося
до суду з позовом до Державного
підприємства «Аргентум», в якому, із
урахуванням заяв про уточнення
позовних вимог, просить стягнути з
відповідача заборгованість в сумі 112
520,99 грн. по сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, штрафних санкцій та пені.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 9 лютого 2010
року позов задоволено повністю.

Стягнено з Державного підприємства
«Аргентум» в користь управління
Пенсійного фонду України в
Пустомитівському районі Львівської
області 112520 грн. 99 коп.

Постанова суду першої інстанції,
мотивована тим, що згідно розрахунків
сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідач має
заборгованість в сумі 112 520,99 грн. На час
розгляду справи, заборгованість у
вищевказаній сумі залишається
непогашеною та згідно зі ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
вважається простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (недоїмка), доказів сплати
вказаної заборгованості суду не
надано.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, Державне підприємство
«Аргентум» оскаржило її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 9
лютого 2011 року та прийняти нову
постанову, якою повністю відмовити в
задоволені позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що Державне
підприємство «Аргентум» не отримувало
жодних розрахунків від позивача в
період з 27.12.2010 року по 09.02.2011 року.

Вказує на те, що згідно платіжних
доручень, котрими сплачувалась
заборгованість відповідача перед
позивачем за вказаний період (платіжні
доручення від 27.12.2010р. №2021, від 27.12.2010 р.
№2022, від 25.01.2011 р. №59, від 25.01.2011 р. №60,
25.01.2011 р. №59, від 27.01.2011 р. №73, від 27.01.2011 р.
№74, від 02.02.2011 р. №94, від 02.02.2011 р. №95, від
03.02.2011 р. №124, від 03.02.2011 р. №123, від
07.02.2011р. №135, від 07.02.2011р. №134, від 08.02.2011 р.
№ 147 від 08.02.2011 року), то слідує, що при
ухваленні 09.02.2011 року оскаржуваної
постанови судом першої інстанції не
було враховано факт сплати 4750,00 грн.
згідно платіжних доручень від 08.02.2011
року №147 та від 08.02.2011 року №146. Тобто,
слід було задоволити позовні вимоги в
розмірі 107 820,99 грн.

На даний час Державне підприємство
додатково сплатило 53 300,00 грн., що
стверджується платіжними дорученнями
від 14.02.2011 р. №181, від 14.02.2011 р. №182, від
16.02.2011 р. №208, від 16.02.2011 р. №206, від 17.02.2011
р. №225, від 17.02.2011 р. №226, від 21.02.2011 р. №242,
від 21.02.2011р. №243, від 23.02.2011 р. №268, від
23.02.2011 р. №267, від 24.02.2011 р. №293, від 24.02.2011
р. №294.

Таким чином, фактична заборгованість
Державного підприємства станом на
момент підписання апеляційної скарги
за період червень-вересень 2010 року
перед позивачем становить лише 54 620, 99
грн.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд
апеляційноїінстанції, у відповідності
до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами. Справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що Державне
підприємство «Аргентум», як юридична
особа, є страхувальником та зобов'язане
сплачувати страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У відповідності до Преамбули Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закону) (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що цей Закон, розроблений
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 1 Закону визначено, що під
поняттям страхових внесків слід
розуміти кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону передбачено, що
виключно цим Законом визначається
порядок нарахування, обчислення та
сплати страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону
страхувальник зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Частиною 6 статті 19 Закону передбачено,
що страхові внески нараховуються на
суми, зазначені в частинах першій та
другій цієї статті, незалежно від
джерел їх фінансування, форми, порядку,
місця виплати та використання, а також
незалежно від того, чи були зазначені
суми фактично виплачені після їх
нарахування до сплати.

У відповідності до ч. 6 ст. 20 Закону
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Згідно ч. 12 цієї статті страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

Частиною першою та другою статті 106
Закону передбачено, що у разі виявлення
своєчасно не сплачених сум страхових
внесків страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею. Суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону
виконавчі органи Пенсійного фонду
застосовують до страхувальників такі
фінансові санкції за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Частиною 13 цієї статті 106 Закону
передбачено, що про нарахування пені та
накладення штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, посадові особи виконавчих
органів Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, підлягають сплаті
страхувальником, банком чи
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. При цьому в цей
же строк страхувальник, банк чи
організація, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, має право оскаржити
зазначене рішення до вищого органу
Пенсійного фонду або в судовому
порядку з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
відповідного виконавчого органу
Пенсійного фонду, яким прийнято це
рішення.

Встановлено, що Державне підприємство
«Аргентум», як юридична особа, з 20
травня 1993 року знаходиться на обліку,
як платник страхових внесків, в УПФУ у
Пустомитівському районі Львівської
області та зобов'язане сплачувати
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у
встановлені строки та в повному обсязі.

Згідно поданих позивачем розрахунків
сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягають сплаті
відповідачем за червень-вересень 2010
року, заборгованість відповідача, з
врахуванням часткової сплати,
становить 112 520 грн. 99 коп.

У матеріалах справи знаходяться
рішення УПФУ у Пустомитівському районі
Львівської області про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду № 498 від 23
червня 2010 року, № 562 від 13 липня 2010 року,
№ 647 від 10 серпня 2010 року, № 727 від 3
вересня 2010 року, № 802 від 07 жовтня 2010
року, згідно яких до Державного
підприємства «Аргентум» за
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхових внесків
застосовано штрафні санкції та
нарахована пеня.

Згідно поданих позивачем розрахунків
сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягають сплаті
відповідачем за червень-вересень 2010
року, заборгованість відповідача, з
врахуванням часткової сплати,
становить 112 520 грн. 99 коп.

Відповідно до ч.15 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-ІV, строк давності не застосовується
щодо стягнення недоїмки, пені та
штрафів.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, ст.ст. 198,
200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Аргентум» залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 9
лютого 2011 року у справі №2а-9670/10/1370 за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Пустомитівському районі
Львівської області до Державного
підприємства «Аргентум» про стягнення
заборгованості - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник