Справа № 816/5547/13-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р.Справа № 816/5547/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Завод "Лтава" на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.10.2013р.
по справі № 816/5547/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в
м.Полтаві

до Публічного акціонерного
товариства "Завод "Лтава"

про відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач- Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в м.
Полтаві, звернулося до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою, в якій просив стягнути
з ПАТ «Завод «Лтава» на його користь
невідшкодовану суму витрат на виплату
і доставку пільгових пенсій,
призначених за Списком № 1, в розмірі
61360,19 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.10.13 р. по
справі № 2а-816/5547/13-а позов був
задоволений в повному обсязі.

Відповідач не погодився з судовим
рішенням і подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.10.13 р. по
справі №816/5547/13-а та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального законодавства з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі.

Позивач письмові заперечення на
апеляційну скаргу не надав.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причину
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ПАТ «Завод «Лтава»
зареєстроване як юридична особа () та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України
Октябрського району в. Полтаві. На
виконання вимог Інструкції «Про
порядок обчислення страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.03 р., зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України № 64/8663
16.01.04 р., Управлінням Пенсійного фонду
України Октябрського району в м.
Полтаві на адресу відповідача були
направлені розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за травень -липень 2013 р.
Згідно наданих до суду першої
інстанції копій розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», невідшкодована
Пенсійному фонду сума виплачених
пенсій за списком № 1 складає 31360,19 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
позивач має обов'язок по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій відносно осіб,
визначених у розрахунках, та оскільки
відповідачем фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених за списком № 1, за травень
-липень 2013 р. в сумі 31360,19 грн. станом на
час розгляду справи в суді сплачені не
були, позовні вимоги є обґрунтованими.

Рішення суду першої інстанції
обґрунтовувалося тим, що склад витрат
та їх фактичне понесення позивачем
підтверджується розрахунками та
відомостями картки особового рахунку
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 1 ПАТ «Завод «Лтава».

В доводах апеляційної скарги позивач
посилається на відсутність у пенсійних
справах громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, по яким
відповідачу направлялися розрахунки
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій, доказів того, що
пенсії їм призначені у відповідності
до ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Також апелянт
посилається на те, що УПФУ Октябрського
району в м. Полтаві не може
документально підтвердити свої
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій та вважає
надіслані розрахунки позивача на
адресу позивача такими, що не є
належним доказом понесення органами
Пенсійного фонду України витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
оскільки такі розрахунки не є
розрахунковими документами у
розумінні Закону України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні».

Колегія суддів зазначає, що відповідно
п. 2.1 Положення «Про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах»,
затвердженого постановою Правління
Пенсійного фонду України № 8-2 від 30.04.08
р. (у редакції постанови Правління
Пенсійного фонду України № 5-5 від 25.02.08
р.) та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 13.03.08 р. № 209/14900, одним з
основних завдань управління є облік
платників страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування;
збирання та акумулювання в районі
(місті) внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інших
коштів, призначених для пенсійного
забезпечення, ведення їх обліку;
призначення (перерахунок) пенсій,
щомісячного довічного утримання
суддям у відставці та підготовка
документів для їх виплати;
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання та інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством.

У відповідності до ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених КМУ,
та за результатами атестації робочих
місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом
(до набрання чинності Закону України №
1058 діяв Закон України № 400).

В абз. 4 п. 1 ст. 2 та абз. 2 п. 1 ст. 4 Закону
України «Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що для
суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за ставкою 100%.
Таким чином, фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», підлягають
відшкодуванню в повному обсязі.
Законом України «Про пенсійне
забезпечення» визначено коло осіб, які
мають право на пенсію на пільгових
умовах.

Положеннями п. «а» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.
При цьому ч. 4 ст. 13 цього Закону
передбачено, що порядок пенсійного
забезпечення осіб, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, визначається ст. 100 даного
Закону.

Порядок відшкодування підприємством
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
встановлений Інструкцією «Про порядок
обчислення страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.03 р., зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України № 64/8663
16.01.04 р., в п. 6.2 якої встановлено, що
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особами, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій, покриваються
підприємством, на якому працювали
застраховані особи, а в п. 6.4
передбачено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно ч. 2 Прикінцевих положень
Закону (згідно з додатками 6 та 7), які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно п. 6.8 вказаної Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату пенсій, призначених
на пільгових умовах, а згідно п. 6.10 у
разі призначення пенсій на пільгових
умовах особам, які мають необхідний
стаж роботи не за місцем призначення
цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно з додатками,
зазначеними у п. 6.4 цієї Інструкції для
зазначених підприємств у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Як обґрунтовано встановлено судом
першої інстанції та підтверджено
матеріалами справи, у відповідних
розрахунках за 2013 р. фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій конкретним громадянам
визначена сума витрат, що підлягає
відшкодуванню відповідачем за списком
№ 1.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання вимог Інструкції «Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України» Управлінням
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві відповідачу були
направлені повідомлення про фактичні
витрати та відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій за
списком № 1 за травень - липень 2013р. на
загальну суму 31360,19 грн., але
відповідачем не були відшкодовані суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій.

Колегія суддів зазначає, що відповідач
в обґрунтування своєї правової позиції
посилається на ч. 4 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», згідно
якої порядок пенсійного забезпечення
осіб, які працювали до введення в дію
цього Закону (01.01.92 р.) на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, визначається ст. 100 Закону.
Відтак, на думку відповідача особи, які
у нього працювали, мали право на
призначення пенсії згідно ст. 100 Закону,
які на дату введення в дію Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(01.01.92 р.) мали повний стаж на роботах,
який дає право на пільгову пенсію, тому
позивачем було неправомірно
призначено пенсії зазначеним особам на
підставі ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Враховуючи те,
що пенсії, призначені відповідно до ст.
100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», відшкодуванню не
підлягають, відповідач не згоден із
тим, що позивач надсилає йому
розрахунки фактичних витрат на виплату
і доставку пільгових пенсій та
повідомлення про їх сплату.

Згідно п. 1 постанови Верховної Ради
України від 06.12.91 р. № 1931-XII Закон
України «Про пенсійне забезпечення»
введено в дію з 01.01.92 р. в частині норм,
що стосуються призначення і виплати
пенсій та коригування рівнів пенсій,
призначених до введення цього Закону.
Відповідно ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно ст. 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

До набрання чинності Законом України
«Про пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення осіб здійснювалось
відповідно до Положення «Про порядок
призначення та виплати державних
пенсій», затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 03.08.72 р., в п. 16 якого,
зокрема, було визначено, за наявності
якого стажу роботи та віку особи мають
право на пенсію на пільгових умовах.
При цьому вимоги щодо атестації
робочих місць за умовами праці згідно
раніше діючого законодавства були
відсутні.

Таким чином колегія суддів зазначає, що
особа, яка до 01.01.92 р. (тобто до прийняття
Закону України «Про пенсійне
забезпечення») набула необхідний стаж
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, що дає право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
згідно із Списками № 1, № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 22.08.56 р. № 1173 і після
цієї дати не працювала на роботах із
важкими і шкідливими умовами праці,
пенсія призначається відповідно до
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» згідно із ст. 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Особі, яка до і після
01.01.92 р. працювала на роботах,
передбачених Списками № 1 та № 2, пенсія
призначається відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», з урахуванням
результатів атестації робочих місць.

Посилання відповідача на невірне
визначення УПФУ Октябрського району в
м. Полтаві розміру пенсій, з яких
позивач повинен здійснювати
розрахунки, колегія суддів вважає
помилковими, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України. Так, Верховним Судом
України (постанова від 05.06.12 р. № 21-167а12)
зазначено, що вирішуючи питання
стосовно неоднакового застосування
Вищим адміністративним судом України
п. 6 розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону № 1058-IV та підпункту 6.6 п. 6
Інструкції, колегія суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України виходить із
того, що «надбавки та підвищення», які
встановлюються та виплачуються
відповідно до положень Закону № 1788-XII,
відрізняються від поняття «збільшення
розміру пенсії внаслідок її
перерахунку», визначеного Законом №
1058-IV, оскільки законодавством
передбачено не лише різні підстави для
таких змін розмірів пенсій (під час
встановлення та виплати додаткових
доплат, надбавок, підвищень
застосовуються норми Закону № 1788-XII,
під час здійснення перерахунку та
виплати пенсії з урахуванням
збільшення, яке відбулось внаслідок її
перерахунку, - Закону N 1058-IV), а й правові
наслідки - додаткові доплати, надбавки,
підвищення мають окремий статус та
обліковуються окремими рядками, а
збільшення розміру пенсії внаслідок її
перерахунку за нормами Закону № 1058-IV
становить її основний розмір.

Також колегія суддів вважає доцільним
зауважити, що предметом позову у даній
справі є стягнення з відповідача
заборгованості, а не питання
правильності та правомірності
призначення конкретним працівникам
пенсії, а тому посилання відповідача на
неправильне або незаконне призначення
пенсій на пільгових умовах в даній
справі є недоречним.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги його не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла до висновку, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.10.13 р. по
справі № 816/5547/13-а прийнята у
відповідності до норм чинного
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для її скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Завод "Лтава"
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 17.10.2013р. по
справі № 816/5547/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Ральченко І.М. Бершов Г.Є.