Справа № 820/10933/13-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014 р.Справа № 820/10933/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від
19.12.2013р. по справі № 820/10933/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова , Управління Державної
казначейської служби України у
Московському районі м. Харкова
Харківської області третя особа
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автомобільний Дом
"Соллі-Плюс"

про стягнення помилково сплаченого
збору,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова,
Управління Державної казначейської
служби України у Московському районі м.
Харкова Харківської області, в якому
просив суд стягнути з Державного
бюджету України на його користь
помилково сплачений збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 32159 (тридцять дві
тисячі сто п'ятдесят дев'ять) грн. 30 коп.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 03.12.13 року
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, ТОВ
"Автомобільний Дом "Соллі-Плюс".

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_1
залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті ухвали, норм матеріального
та процесуального права, з обставин і
обґрунтувань, викладених в апеляційній
скарзі.

Відповідачами подано заперечення на
апеляційну скаргу, в яких вони,
наполягаючи на законності та
обґрунтованості ухвали суду першої
інстанції, просили залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
ухвалу без змін.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про залишення
адміністративного позову без розгляду
суд першої інстанції, виходив з того, що
позивачем пропущено строк звернення з
позовом до суду, поважні причини
пропуску даного строку відсутні, що
зумовило застосування судом наслідків
пропущення строку звернення до суду,
визначених ст. 100 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом 11.11.2013 року із
вимогами щодо захисту його порушених
прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Таким чином, для вирішення питання про
правильність застосування судом
першої інстанції строку звернення до
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи необхідно з'ясувати,
яким саме рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені права цієї особи,
коли розпочався перебіг цього строку.

Письмові докази свідчать, що з метою
повернення помилково сплаченого збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 32159,30 грн.,
позивачем до УПФУ в Московському
районі м. Харкова 01 травня 2013 року була
подана заява з вимогою надати
Управлінню Державної казначейської
служби України у Московському районі м.
Харкова подання про повернення
помилково сплаченого збору. Також, 01
травня 2013 року мною було подано заяву
про повернення помилково сплаченого
збору до Управління Державної
казначейської служби України у
Московському районі м. Харкова.

Листом № 03-31/467 від 04.03.2013 року орган
казначейської служби повідомив про
неможливість повернення помилково
сплачених коштів у сумі 32159,30 грн. у
зв'язку із ненаданням подання
Пенсійного фонду України, визначеного
Порядком повернення коштів, помилково
або надмірно зарахованих до державного
та місцевих бюджетів.

У свою чергу, УПФУ в Московському
районі м. Харкова, станом на 23 жовтня 2013
року, до Управління Державної
казначейської служби України у
Московському районі м. Харкова не було
надано подання про повернення
помилково сплаченого збору в розмірі
32159,30 грн. та не повідомлено позивача
про результат розгляду моєї заяви від 01
березня 2013 року.

23 жовтня 2013 року позивачем на адресу
УПФУ в Московському районі м Харкова
поштовим відправленням була
направлена заява про повідомлення про
результат розгляду заяви від 01.03.2013
року щодо надання до УДКСУ у
Московському районі м. Харкова подання
про повернення помилково сплаченого
збору у розмірі 32159,30 грн.

Листом № 16932/30-10 від 06.11.2013 року УПФУ в
Московському районі м Харкова
повідомило позивача, що кошти не
підлягають поверненню та роз'яснило, що
у разі незгоди він має право звернутися
до суду.

Отже, про порушення своїх прав позивач
дізнався 06.11.2013 року.

З даним позовом позивач звернувся до
суду 11 листопада 2013 року, тобто в межах
строку визначеного ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Виходячи із вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
пропущення позивачем строку
звернення до суду та про залишення
позову без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
ухвали суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст.199 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції
неправильно застосував норми
процесуального права та дійшов
необґрунтованих юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи,
тому ухвала Харківського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013 року
по справі №820/10933/13-а підлягає
скасуванню, з направленням справи до
суду першої інстанції для продовження
розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,п.4
ч. 1 ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 19.12.2013р. по
справі № 820/10933/13-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова ,
Управління Державної казначейської
служби України у Московському районі м.
Харкова Харківської області третя
особа Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автомобільний Дом
"Соллі-Плюс" про стягнення помилково
сплаченого збору направити до суду 1
інстанції для продовження розгляду
справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та не може бути
оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України,
оскільки не перешкоджає подальшому
розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Бенедик А.П.