Справа № 344/141/14-а
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/141/14-а
Провадження № 6-а/344/35/14
У Х В А Л А

07 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Польської
М.В.,

секретаря Дзюбак Х.М..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду заяву ОСОБА_2 про
роз'яснення постанови
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 25.07.2013
року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську про визнання
неправомірною бездіяльності щодо
відмови в перерахунку та виплаті
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,
зобов`язання здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
в розмірі 90% заробітку працюючого на
відповідній посаді судді з врахуванням
60% за вислугу років з 03.06.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд із вказаною
заявою, оскільки Управління пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
припинило з 27.07.2013 року перераховувати
їй щомісячне довічне грошове утримання
відповідно до підвищення заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді. Такими діями відповідач вимагає
роз'яснення постанову суду та ігнорує
Закон України «Про судоустрій та
статус суддів».

Заявник на представник відповідача по
справі в судове засідання не з'явились,
про час та місце розгляду заяви
повідомлялись належним чином, причини
неявки суд не повідомили, а відтак на
підставі ч. 3 ст. 170 КАС України суд
прийшов до висновку про можливість
розгляду заяви при відсутності
заявника та осіб, які брали участь у
справі, за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та заяви,
судом встановлено наступне.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 25.07.2013 року (а.с.24-26) позов
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську про
визнання неправомірною бездіяльності
щодо відмови в перерахунку та виплаті
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,
зобов`язання здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
в розмірі 90% заробітку працюючого на
відповідній посаді судді з врахуванням
60% за вислугу років з 03.06.2013 року,
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську щодо відмови
позивачу у проведенні перерахунку та
виплаті щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
та зобов`язано управління фонду
України в м. Івано-Франківську провести
ОСОБА_2 перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, починаючи з 03.06.2013 року в
розмірі 90% заробітку працюючого на
відповідній посаді судді з врахуванням
60% за вислугу років. В решті позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2013 року
(а.с.46-49), постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області залишено без змін та
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську залишено без
задоволення.

На виконання постанови суду від 25.07.2013,
позивачу за її заявою 15.11.2013 року
Івано-Франківським міським судом
видано09.01.2014 року виконавчий лист.

Відповідно до ч.1 ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України,
якщо судове рішення є незрозумілим,
суд, який його ухвалив, за заявою осіб,
які беруть участь у справі, або
державного виконавця ухвалою роз'яснює
своє рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

ОСОБА_2, працювала суддею апеляційного
суду Івано-Франківської області. З
липня 2001 року ОСОБА_2 відповідачем
виплачується щомісячне довічне
грошове утримання як судді у відставці.

Згідно ст. 43 Закону України «Про статус
суддів» від 15.12.1992 року, за суддею, який
перебуває у відставці, зберігається
звання судді і такі ж гарантії
недоторканості та соціального захисту
як і до виходу у відставку. Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80% заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді. За кожний
повний рік роботи понад 20 років на
посаді судді розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на 2% заробітку, але не
більше ніж до 90% заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Постановою ВРУ «Про порядок введення в
дію Закону України «Про статус суддів»
передбачалось, що в разі зміни
заробітної плати суддів, розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
обчислюється виходячи з нового розміру
заробітної плати судді, який працює на
відповідній посаді, та виплачується - в
суді за останнім місцем роботи або за
їх вибором у суді за місцем їх
проживання.

В зв'язку з набранням чинності ст. 129
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» від 07.07.2010 року, що діє на
час виникнення спірних правовідносин,
збільшився, починаючи з 01.01.2012 року.

Згідно ст. 126 Конституції України,
незалежність і недоторканість суддів
гарантуються Конституцією України і
законами України. Матеріальне
забезпечення суддів, в тому числі
суддів у відставці, та гарантії їх
соціального захисту є одним із
складових елементів принципу
незалежності суддів. Відповідно до ст.
58 Конституції України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

На підставі ч.2 ст. 43 Закону України
«Про статус суддів», що був чинний на
час призначення ОСОБА_2 довічного
грошового утримання, за суддею, який
перебуває у відставці зберігається
звання судді і такі ж гарантії її
недоторканості та соціального захисту,
як і до виходу у відставку.

Право позивача на отримання довічного
грошового утримання в залежності від
заробітку працюючого на відповідній
посаді судді передбачено і ч.3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» від 07.07.2010 року, який діє
з часу виникнення спірних
правовідносин та не може бути обмежене
будь-яким часом, періодом.

Відповідно до п.2 розділу 2 Прикінцевих
та Перехідних положень Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
реформи» обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи розмір отримуваного
позивачем щомісячного довічного
грошового утримання, а також те, що
позивач звільнений з посади у зв'язку з
виходом у відставку, що не передбачає
ніяких обмежень щодо максимального
розміру щомісячного довічного
грошового утримання, а Закон України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
реформи» зворотної дії у часі не має,
тому перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
позивачу повинен бути здійснений без
обмежень максимальним розміром чи
терміном, визначеним вказаним Законом.

Крім того, як визначено рішенням
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року у справі щодо змін умов виплати
пенсій і щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці, конституційний статус судді
передбачає достатнє матеріальне
забезпечення судді як під час
здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода), так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням
Європейської хартії про закон "Про
статус суддів" від 10 липня 1998 року, за
якими рівень винагороди суддям за
виконання ними своїх професійних
обов'язків має бути таким, щоб
захистити їх від тиску, що може
спричинити вплив на їхні рішення або
взагалі поведінку суддів і таким чином
вплинути на їхню незалежність та
неупередженість (пункт 6.1); статус
забезпечує судді, який досяг
передбаченого законом віку для виходу
у відставку із посади судді і який
здійснював повноваження судді
протягом певного строку, право на
отримання виплат, рівень яких має бути
якомога ближчим до рівня його
останньої заробітної плати на посаді
судді (пункт 6.4).

Відповідно до п. 5 рішення
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року, визначений Законом України «Про
судоустрій та статус суддів» порядок
нарахування щомісячного довічного
грошового утримання було змінено
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
внаслідок чого зменшено розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів. Залишивши незмінним
зміст права на щомісячне довічне
грошове утримання суддів, Закон
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» звузив обсяг цього права,
встановивши обмежену базу для
нарахування суддям щомісячного
довічного грошового утримання, та
скасував право суддів на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання без обмеження граничного
розміру, чим знизив і досягнутий рівень
гарантій незалежності суддів.

Отже, частина третя статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» не узгоджується з
конституційним положенням про
недопустимість звуження змісту чи
обсягу гарантій незалежності суддів, а
тому суперечить статті 126 Основного
Закону України.

Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Таким чином, збільшення розміру
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді є підставою
для проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці і цей
перерахунок проводиться з дня
збільшення заробітної плати судді.

Отже, законом не встановлюється ані
строковість, ані обмеженість у часі
цього виду виплати. З самого визначення
поняття «щомісячного довічного
грошового утримання» випливає, що це
утримання здійснюються при
необхідності на постійній основі один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на якийсь строк. В цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання (чи його перерахунок).
Кінцевий термін, або строк, на який
призначається щомісячне довічне
грошове утримання не може
встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
щомісячного довічного грошового
утримання.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку що заяву ОСОБА_2 про
роз'яснення постанови суду, слід
задовольнити.

Відповідно до ст. 170 КАС України,
керуючись ст. ст. 158, 160 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 25.07.2013
року - задовольнити.

Роз'яснити резолютивну частину
постанови Івано-Франківського
міського суду від 25.07.2013 року по
адміністративній справі №344/11033/2013 року
провадження № 2а/344/659/2013 року наступним
чином, що суд, зобов'язав Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську провести ОСОБА_2
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
починаючи з 03.06.2013 року ( та не
зазначаючи кінцевого терміну) в
розмірі 90% від заробітку працюючого на
відповідній посаді судді, з
урахуванням 60% за вислугу років та
проводити нарахування і виплату такого
щомісячного довічного грошового
утримання з урахуванням кожного нового
розміру заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді без обмеження
будь-яким терміном, періодом та
максимальним розміром.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через
Івано-Франківський міський суд.

Суддя
Польська М.В.