Справа № 450/1898/13-а
Суддя: Кукса Д. А.
Дата ухвалення: 2013-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1898/13-а Провадження №
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2013 року Пустомитівський
районний суд Львівської області

в складі : головуючого - судді
Кукси Д. А.

при секретарі
Оленич О. І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Пустомити справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління ДАІ УМВСУ у
Івано-Франківській області, інспектора
ДПС2 взводу роти ДПС при УМВС
прапорщика міліції Лукань М. В., УДАІ
УМВС України в Івано-Франківській
області про скасування постанови про
адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
управління ДАІ УМВСУ у
Івано-Франківській області, інспектора
ДПС2 взводу роти ДПС при УМВС
прапорщика міліції Лукань М. В., УДАІ
УМВС України в Івано-Франківській
області, в якому просить суд поновити
строк на оскарження постанову серії ВА1
№130662, про притягнення до
адміністративної відповідальності і
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн.; скасувати постанову серії ВА1
№130662, про притягнення до
адміністративної відповідальності і
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на відсутність у його
діях складу правопорушення, яке
ставиться йому у провину, заперечує
факт правомірності складання
протоколу про адміністративне
правопорушення та постанови в справі
про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вказує, що перебуваючи за
кермом належного йому транспортного
засобу, рухаючись по вулиці у с.
Ранівчин, позивач був зупинений
Інспектором ВДАІ 2 взводу роти ДПС ДАІ
при УМВС прапорщиком міліції Лукань
М.В., який повідомив, що водієм порушено
правила дорожнього руху, а саме, не
виконано вимог дорожнього знаку
«Контроль». Проте, встановлення
зазначеного знаку було здійснено таким
чином, що його місцезнаходження
неможливо помітити за умов сильного
снігопаду та снігових завалів. Він був
розташований на підставці на відстані
0.5-0.7 м. від землі, крім цього його не
було освітлено, і не обладнано
світлоповертальним покриттям,
внаслідок чого позивач об'єктивно не
міг помітити його, а відповідно і
виконати вимогу про зупинку. Вказаний
знак був встановлений всупереч ДСТУ
4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні
умови. Правила застосування». Згідно п.
10.2.9 зазначених стандартів, відстань
від нижнього краю знаку повинна
досягати від 2 до 4 м від поверхні дороги
у населеному пункті у разі
встановлення в населеному пункті, а
також відповідно п. 10.1.1: дорожні знаки
повинні розташовуватись так, щоб їх
добре бачили учасник дорожнього руху,
як у світлий так і у темний час доби. При
цьому вони неповинні бути затулені від
учасників дорожнього руху будь-якими
перешкодами. Звертає увагу суду на те,
що жодних доказів його вини,
передбачених чинними законодавчими і
підзаконними актами, справа не містить.
У справі не надано жодного доказу,
вказаних в ст. 251 КУпАП України (окрім
протоколу, складеного працівником ДАІ),
відсутні пояснення свідків, висновки
експерта, показів технічних приладів
та технічних засобів, що мають функції
фото і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху. Окрім того, позивач
вказує, що постанову він отримав
особисто 23.05.2012 року у відділенні ДАІ
після отримання поштою повідомлення з
виконавчої служби про виклик
державного виконавця, чим підтверджує
поважність причини пропуску звернення
до суду із вказаним позовом, який
просить суд поновити. Отже, на думку
позивача, інспектор не розібравшись в
ситуації, безпідставно притягнув його
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, дав пояснення
аналогічні наведеним у позовній заяві,
просив суд позов задоволити в повному
обсязі.

Представник відповідача подав до суду
письмові заперечення, в яких
адміністративний позов заявлений
позивачем заперечив та пояснив, що
протокол про адміністративне
правопорушення та постанова серії ВА1
№ 130662 від 22.12.2012 року була винесене
відповідно до вимог закону, вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення стверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення, а тому вважає, що у
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити, оскільки твердження
позивача про незаконність дій
працівників ДАІ є безпідставними.

Заслухавши пояснення позивача, свідків
ОСОБА_4, та ОСОБА_5, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Як вбачається з копії постанови ВА1 №
130662 від 22.12.2012 року ОСОБА_1 22 грудня 2012
року о 07 год 12 хв. в с. Ранівчин,
Коломийського району, керуючи
автомобілем АRO-244, д.н.з. НОМЕР_1, порушив
вимогу дорожнього знаку 3.41 «STOP
контроль», а саме не зупинився на
вимогу дорожнього знаку під час
введеного оперативного плану, чим
скоїв правопорушення передбачене ч. 1
ст. 122 КУпАП, за що був підданий
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 255 гривень.

Позивачем у заяві не наведено жодних
обґрунтованих доводів, які б
стверджували протиправність
оскаржуваної постанови.

Крім цього, у протоколі про
адміністративне правопорушення
наявний підпис позивача та зазначені
пояснення, що останній не згідний із
порядком встановлення дорожніх знаків.
Факт дачі ним згаданих пояснень у
протоколі про адміністративне
правопорушення та наявності його
підпису у згаданому протоколі позивач
не заперечив.

Жодних інших, обґрунтованих доводів, що
свідчили б про неправомірність
оскаржуваної постанови позивачем не
представлено.

Враховуючи вказане, оскаржувана
позивачем постанова винесена у
відповідності до вимог КУпАП та
підстав для її скасування немає.

Згідно дорожнього знаку 3.41 ПДР,
«Контроль». Забороняється проїзд без
зупинки перед контрольними пунктами
(пост міліції, карантинний пост,
прикордонна зона, закрита територія,
пункт оплати проїзду на платних
дорогах тощо).

Покликання позивача на те, що він не
замітив вказаного дорожнього знака, а
тому не здійснив зупинку, суд оцінює
критично, оскільки жодних доказів того,
що дорожній знак був у недоступному для
огляду учасникам дорожнього руху місця
позивач суду не представив, а усі його
покликання не підтверджені жодними
доказами, тому носять суб'єктивний
характер, та є припущеннями.

Таким чином, позивачем не представлено
суду жодних доказів на підтвердження
своїх позовних вимог.

Посилання позивача на фактичну
відсутність доказів скоєного ним
правопорушення безпідставні, так як
згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами
в справі про адміністративне
правопорушення можуть бути будь-які
фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку посадова
особа встановлює наявність чи
відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненням особи, фото відео фіксацією
та іншими доказами.

Жодних інших, обґрунтованих доводів, що
свідчили б про неправомірність
оскаржуваної постанови позивачем не
представлено.

Враховуючи вказане, оскаржувана
позивачем постанова винесена у
відповідності до вимог КУпАП та
підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом і правосвідомістю.

Тому суд вважає, що наявність у діях
ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 1ст. 122
КУпАП доведена повністю.

З матеріалів справи вбачається, що
інспектором ДПС2 взводу роти ДПС при
УМВС прапорщика міліції Лукань М. В.,
встановлюючи наявність у діях позивача
складу адміністративного
правопорушення зібрано необхідну
кількість доказів, які за його
внутрішнім переконанням об'єктивно
стверджували факт вчинення позивачем
правопорушення та повне доведення вини
позивача у вчиненні такого.

Зазначені вище обставини об'єктивно
стверджують безпідставність
заявленого позивачем
адміністративного позову. Таким чином,
суд прийшов до висновку, що у
задоволенні заявлених позивачем
позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 69, 70, 71, 104, 159, 161-163,
167 КАС України, ст.ст. 287, 288 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
управління ДАІ УМВСУ у
Івано-Франківській області, інспектора
ДПС2 взводу роти ДПС при УМВС
прапорщика міліції Лукань М. В., УДАІ
УМВС України в Івано-Франківській
області про скасування постанови про
адміністративне правопорушення серії
ВА1 № 130662 від 22.12.2012 року - відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

СуддяД. А. Кукса