Справа № К/9991/59829/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/59829/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління
Держкомзему у Яворівському районі
Львівської області на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2011
року у справі за позовом Державної
інспекції з контролю за цінами у
Львівській області до Управління
Держкомзему у Яворівському районі
Львівської області про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2011
року відмовлено в позові Державної
інспекції з контролю за цінами у
Львівській області до Управління
Держкомзему у Яворівському районі
Львівської області про стягнення
заборгованості в сумі 277 830, 00 грн.

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 серпня 2011 року рішення суду
першої інстанції скасовано, позов
задоволено. Стягнуто з Управління
Держкомзему у Яворівському районі
Львівської області на користь
Державної інспекції з контролю за
цінами у Львівській області 277 830, 00 грн.
заборгованості.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням апеляційного суду, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить його скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, а постанову суду
першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами, відповідно до
акту №000156 від 15.03.2010 року внаслідок
порушення Закону України "Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності" №2806-ІV від
06.09.2005 року та постанови Кабінету
Міністрів України №1619 від 01.11.2000 року
"Про затвердження Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів" загальна
сума завищення плати за видачу
висновків про відсутність (наявність)
обмежень та сервітутів на земельній
ділянці, висновків містобудівного
обґрунтування на земельну ділянку,
складання технічного завдання на
виконання землевпорядних робіт,
стягнутої управлінням Держкомзему в
Яворівському районі Львівської
області із замовників за період з
вересня 2008 року по 15.03.2010 року склала
133835,00 грн. Необґрунтовано отримана
виручка за період з 01.04.2009 року по 15.03.2010
року склала 92610,00 грн.

Згідно із рішенням №98 від 19.03.2010 року
про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін,
з відповідача за порушення вимог
постанови Кабінету Міністрів України
від 01.11.2000 року №1619 вирішено вилучити в
дохід Держбюджету Яворівського району
277830,00 грн.

Як вбачається з претензії №98 від 19.03.2010
року, перевіркою управління
Держкомзему у Яворівському районі
Львівської області проведеною
державною інспекцією з контролю за
цінами у Львівській області
встановлено порушення щодо одержання
необґрунтованої виручки в результаті
справлення плати за послуги, що
надаються безоплатно, чим було
порушено вимоги постанови Кабінету
Міністрів України №1619 від 01.11.2000 року.

Рішенням №98 від 19.03.2010 року Державною
інспекцією з контролю за цінами у
Львівській області вилучено 277830,00 грн.
в дохід Державного бюджету
Яворівського району як не обґрунтовано
одержаної виручки внаслідок
справляння відповідачем плати за
послуги, що надаються безоплатно
внаслідок порушення вимоги ст.39 Закону
України "Про Держекспертизу" та
Постанови Кабінету Міністрів України
№1619 від 01.11.2000 року.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції вказав, що надані позивачем
послуги з проведення державної
експертизи землевпорядної
документації є платними.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов,
апеляційний суд виходив з того, що
надання послуг на платній основі,
повноважень надавати які за плату не
передбачено постановою Кабінету
міністрів України №1619 від 01 листопада
2000 року є порушенням порядку
застосування цін на
земельно-кадастрові послуги та роботи.
Поряд з цим, надані відповідачем
послуги є документами дозвільного
характеру.

Так, згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про ціни і ціноутворення" державне
регулювання цін і тарифів здійснюється
шляхом встановлення: державних
фіксованих цін (тарифів); граничних
рівнів цін (тарифів) або граничних
відхилень від державних фіксованих цін
і тарифів.

Відповідно до статей 7, 8 Закону України
"Про ціни і ціноутворення" в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, вільні ціни і тарифи
встановлюються на всі види продукції,
товарів і послуг, за винятком тих, по
яких здійснюється державне
регулювання цін і тарифів.

Згідно з пунктом 1.4. Інструкції про
порядок застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами,
затвердженої спільним наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України та
Міністерства фінансів України від
03.12.2001 №298/519, підставою для
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін є
одержання суб'єктами господарювання
необґрунтованої виручки в результаті
порушення ними чинного в періоді, що
перевіряється, порядку встановлення та
застосування цін і тарифів, які
регулюються уповноваженими органами
відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 21 Повноважень
центральних органів виконавчої влади,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим, обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій, виконавчих органів
міських рад щодо регулювання цін і
тарифів на окремі види продукції,
товарів і послуг, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 25 грудня 1996 року № 1548 ціни (тарифи)
на розроблення документації із
землеустрою та проведення
землеоціночних робіт; граничні розміри
плати з виконання землевпорядних робіт
у разі безоплатної передачі громадянам
України земельних ділянок відповідно
до законодавства встановлює та
визначає Держкомзем за погодженням з
Мінфіном та Мінекономіки.

Пунктом 2 Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 1 листопада 2000
року № 1619 визначено, що виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг здійснюється на платній основі
відповідно до поданих заяв та
укладених договорів. Пунктом 5 Порядку
визначено види земельно-кадастрових
робіт і послуг, які можуть виконувати
та надавати державні органи земельних
ресурсів на платній основі.

До таких, зокрема, віднесено послуги з
надання консультацій з питань
оформлення прав на земельні ділянки,
державного земельного кадастру,
кількісної та якісної характеристики
земельних угідь, економічної та
грошової оцінки земель, інших питань
використання та охорони земель.

Розділом 6.1 Розмірів оплати
земельно-кадастрових робіт та послуг,
затверджених спільним наказом,
прийнятим на виконання постанови № 1619,
в межах надання зазначених
консультацій і довідок встановлена
вартість послуг з підготовки висновків
з надання земельних ділянок у
користування на замовлення фізичних та
юридичних осіб.

Аналіз положень Закону № 507-ХІІ та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до нього, дає підстави для
висновку, що дії Управління щодо
застосування встановлених спільним
наказом фіксованих розмірів оплати за
надання вищезазначених послуг
узгоджувались з вимогами чинного
законодавства і відповідали
встановленій державній дисципліні цін.

Визначення ж таких висновків
документами дозвільного характеру
суперечить положенням статті 1 Закону
№ 2806-ІV, оскільки вони надаються
землевпорядними органами на
замовлення фізичних та юридичних осіб
як консультації та довідки і не є
обов'язковими для провадження цими
особами певних дій щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності та/або без
наявності яких вони не можуть
проваджувати певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову Державної інспекції з контролю
за цінами у Львівській області до
Управління Держкомзему у Яворівському
районі Львівської області про
стягнення заборгованості в сумі 277 830, 00
грн.

Відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
вірно встановлений характер спірних
правовідносин і обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення, не допущено при цьому
порушень норм процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції помилково скасував рішення
суду першої інстанції, яке прийнято
відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Держкомзему у Яворівському районі
Львівської області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2011
року скасувати, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2011
року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: