Справа № 820/9093/13-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 р.Справа № 820/9093/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. ,Спаскіна О.А.,

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.,

представника позивача-Онопрієнко Л.М.,

представника відповідача-Бондар Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Богодухівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 19.11.2013р.
по справі № 820/9093/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Краснокутський
агроснаб"

до Богодухівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування наказу та податкового
повідомлення-рішення, зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19.11.2013 р.
задоволено частково адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Краснокутський
агроснаб" (далі- ТОВ "Краснокутський
агроснаб") до Богодухівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (далі-
Богодухівська ОДПІ) про скасування
наказу та податкового
повідомлення-рішення, зобов'язання
вчинити певні дії.

Скасовано податкове повідомлення -
рішення Богодухівської ОДПІ №
від 16.09.2013р. про визначення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 636398,0 грн. ( в
тому числі за основним платежем - 509118,0
грн., штрафні санкції -127280,0 грн.).

Зобов'язано Богодухівську ОДПІ
відновити в Автоматизованій системі
"Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України" показники податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ в розрізі контрагентів,
задекларованих Договором про спільну
діяльність від 31.08.2012р. №31-12С
уповноважена особа ТОВ "Краснокутський
агроснаб", що відображені в податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за травень 2013 року.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ТОВ "Краснокутський
агроснаб" як уповноваженої особи
Договору про спільну діяльність № 31/12С
від 31.08.2012р. витрати зі сплати судового
збору у розмірі 2311,20 грн.

Не погодившись з даною постановою суду,
Богодухівською ОДПІ подано апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, просила
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначила, що в
вході перевірки ТОВ "Краснокутський
агроснаб" документально не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин з ТОВ
«Українські технології когенераційних
систем», не підтверджено належними
документами зв'язок понесених на
користь останнього витрат пов'язаних з
господарською діяльністю позивача.

Апелянт зазначав, що нікчемність
правочинів підтверджується актом ДПІ
у Дзержинському районі м. Харкова від
169.08.2013 року №261/20-30-22-03/36032875
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Українські технології когенераційних
систем», висновками якого встановлено
відсутність факту реального
здійснення господарської діяльності
останнього та проведення фінансових
потоків, спрямованих на здійснення
операцій з надання податкової вигоди
переважно з контрагентами, які не
виконують свої податкові зобов'язання,
з метою штучного формування валових
витрат та податкового кредиту, які не
мають реального товарного характеру.

Крім того, позивачем не надано
документів та пояснень щодо місця
здійснення приймання- передачі товару,
фактичного його переміщення,
попереднього та подальшого зберігання.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, дослідивши
письмові докази по справі, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
по взаємовідносинам з ТОВ «Українські
технології когенераційних систем»
позивачем правомірно віднесено до
складу податкового кредиту відповідні
суми податку на додану вартість.
Відповідачем безпідставно було
відкориговано показники відповідної
податкової звітності з податку на
додану вартість зав період травень 2013
року.

Колегія суддів з даним висновком суду
погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що співробітниками
відповідача 30.08.2013р. проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка Договору про спільну
діяльність від 31.08.2012р. №31-12С,
уповноважена особа ТОВ "Краснокутський
агроснаб", з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість при декларуванні за
травень 2013 року по взаємовідносинам з
ТОВ "Українські технології
когенераційних систем", за
результатами якої складений акт
№77/220/457185438 від 30.08.2013р.

На підставі вище зазначеного акту,
Богодухівською ОДПІ винесене
податкове повідомлення - рішення №
від 16.09.2013р. про визначення суми
грошового зобов`язання з податку на
додану вартість у розмірі за основним
платежем - 509118,0 грн., штрафними
санкціями - 127280,0 грн.

Фактичною підставою для
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення слугувало те, що
позивачем до податкового кредиту з
податку на додану вартість включено
суми по взаємовідносинам з
контрагентом який має ознаки
фіктивності, з огляду на наданий ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова акт
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Українські технології когенераційних
систем».

Перевіряючи правомірність
прийняття спірних податкових
повідомлень-рішень, колегія суддів
зазначає, що наслідки в податковому
обліку платника створюють лише реально
вчинені господарські операції, тобто
такі, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника, та відповідають
змісту, відображеному в укладених
платником податку договорах.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України ( далі - ПК України)
визначено, що для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Згідно із приписами п.п. 14.1.181 ст.14 ПК
України визначено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом 198.3 ст. 198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду в
тому числі у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу(п.п.198.6 ст. 198 ПК
України).

Як вбачається з матеріалів справи, що
ТОВ "Краснокутський агроснаб", як
уповноважена особа договору про
спільну діяльність від 31.08.2012 р. №31-12С,
орендує у ТОВ "Краснокутський
агрошляхбуд", згідно договору оренди
№04/11А від 04.01.2011р. та договору аренди
№05/11А від 04.01.2011р., установку первинної
переробки нафти та газового конденсату
та склад нафтопродуктів, які
знаходиться за адресою Харківська
область, Краснокутський район,
с.Сонцедарівка, вул.Хімічна, 2. (т.1 а.с.
120-122,124-125).

Між ТОВ "Українські технології
когенераційних систем" ( продавець) та
позивачем ( покупець) був укладений
договір купівлі - продажу №15/04П,
відповідно до якого продавець передає
у власність покупцеві, а покупець
приймає і оплачує вартість продуктів (
з урахуванням додаткової угоди №1 від
06.05.2013р., яка є невід'ємною частиною
договору): А.к. дизельного палива згідно
ТУ У 23919929.011-2000; Фракція бензинова
газова (стабільна); Фракція
газоконденсатна спеціальна (ГРАС-С) ТУ
У24.3-23919929.006-2004; А.к. дизельного палива
згідно ТУ У 23919929.011-2000; Фракція
газоконденсатна спеціальна (ГРАС-С)
Марка А ТУ У24.3-23919929.006-2004; Фракція
газоконденсатна спеціальна (ГРАС-С)
Марка В ТУ У24.3-23919929.006-2004; Фракція
газоконденсатна спеціальна (ГРАС-С)
Марка Г ТУ У24.3-23919929.006-2004; Фракція
газоконденсатна спеціальна (ГРАС-С) ТУ
У24.3-23919929.006-2004 (т.1 а.с. 76-77).

ТОВ "Українські технології
когенераційних систем" на адресу ДСД
були виписані видаткові накладні та
податкові накладні (т.1 90-84,85-89).

Факт оплати за поставлений товар
підтверджується платіжними
дорученнями(т.1 а.с. 90-102).

Транспортування придбаного товару від
ТОВ "Українські технології
когенераційних систем" до позивача не
відбувалось, оскільки згідно договору
оренди №01/06-12 від 01.06.2012р. позивач
орендує у ТОВ "Богодухівська нафтобаза"
резервуари, що знаходяться за адресою:
Харківська область, Богодухівський
район, місто Богодухів, вул.
Привокзальна Слобідка, 38, якими володіє
орендодавець, частину з яких за
договором суборенди №15122с від 15.12.2012р.
надає ТОВ "Українські технології
когенераційних систем". Рух товару
підтверджується товарною книгою
кількісного руху нафтопродуктів.

Подальше переміщення товару до
с.Сонцедарівка, Краснокутського району
Харківської області відбувалось за
допомогою орендованих у ТОВ
"Краснокутський агрошляхбуд"
автомобілів, що підтверджується
наданими товарно - транспортними
накладними, талонами ПРМ, договорами
оренди транспортних засобів,
узгодженим органами УДАІ ГУМВС України
в Харківській області маршрутом
перевезення небезпечного вантажу,
виданий на ТОВ "Краснокутський
агроснаб", свідоцтвами про підготовку
уповноваженого з питань безпеки
перевезень небезпечних вантажів,
видане на ОСОБА_1, свідоцтвами про
допущення транспортних засобів до
перевезення визначених небезпечних
вантажів у кількості чотири свідоцтва
на кожний автомобіль та причеп окремо,
свідоцтвами про підготовку водіїв
транспортних засобів, що перевозять
небезпечні вантажі на водіїв ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які перевозили вантаж.

На підтвердження реальності вище
зазначених господарських
взаємовідносин позивачем надано
платіжні доручення про сплату оренди
Богодухівської нафтобази за
орендовані резервуари, банківську
виписку щодо сплати суборенди ТОВ
"Українські технології когенераційних
систем" за орендовані резервуари, акти
здачі - прийняття робіт щодо оренди
автомобілів, платіжні доручення про
сплату коштів за оренду автомобілів
ТОВ "Краснокутський агрошляхбуд".

Доцільність придбання товарно
матеріальних цінностей
підтверджується їх подальшою
реалізацією іншим контрагентам
позивача, що підтверджується
договорами купівлі-проажу укладеними з
ПП "Ресурс Трейд - Оіл", ТОВ "Спектрал",
ТОВ "Александров Б.А." і т.д., видатковими
накладними, податковими накладними,
транспортними накладними та
платіжними дорученнями.

Враховуючи вище викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
реальності вчинених господарських
операції позивачем з ТОВ "Українські
технології когенераційних систем" та
правомірності віднесення сплаченої
суми ПДВ до податкового кредиту і як
наслідок неправомірного прийняття
податкового повідомлення-рішення №
від 16.09.2013р. та коригування
показників відповідної податкової
звітності позивача в Автоматизованій
системі "Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України".

Таким чином, оскільки належними
та допустимими доказами відповідач, як
суб'єкт владних повноважень на якого
покладено обов'язок щодо доказування
правомірності прийнятого ним рішення,
не довів обґрунтованість висновків
акту перевірки, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції вірно дійшов
висновку, що вище зазначені правочини
відповідають положенням норм чинного
законодавства України.

Інші доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає безпідставними з
вище зазначених підстав та такими, що
не спростовують правомірності
висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на вищезазначене,
постанова суду першої інстанції
ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Богодухівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 р. по справі № 820/9093/13-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Любчич Л.В.Судді
Сіренко О.І. Спаскін О.А. Повний текст
ухвали виготовлений 03.02.2014 р.