Справа № 872/17171/13
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"30" січня 2014 р.справа № 201/1247/13а(2а/201/328/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 14
листопада 2013 року у справі № 201/12417/13-а
(пр..№ 2а/201/328/2013) за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 14 листопада 2013
року відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_1 про визнання протиправними дії
відповідача щодо не зарахування
пільгового стажу 1 рік за два роки за
час роботи на Улан-Баторській
залізниці за період з 22 грудня 1984 роки
по 16 вересня 1986 року; зобов'язання
відповідача зарахувати до пільгового
стажу період роботи на Улан-Баторській
залізниці за період з 22 грудня 1984 року
по 16 вересня 1986 року, як один рік за два
роки; зобов'язання відповідача
перерахувати з дня звернення за
пенсією з урахуванням пільгового стажу
період роботи на Улан-Баторській
залізниці за період з 22 грудня 1984 року
по 16 вересня 1986 року, як один рік за два
роки; зобов'язати відповідача
виплатити недоотримані суми коштів.

Постанова суду мотивована тим, що
зарахування до трудового стажу в
пільговому обчисленні період роботи на
Улан-Баторській залізниці не
передбачено чинним законодавством.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на неповне
з'ясування обставин справи, просив
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що
суд першої інстанції дійшов
необґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав на
здійснення зарахування пільгового
стажу.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
та з 27.10.2010р. отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

При призначенні пенсії УПФУ також
враховано трудовий стаж роботи
позивача в Монгольській Народній
Республіці на посаді інженера-механіка
станції Улан-Батор з 22.12.1984 року по
16.09.1986 року.

31.01.2013р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ з
заявою, в якій просив стаж роботи в
Монгольській Народній Республіці
зарахувати з розрахунку один рік за
два. Такі вимоги позивач обґрунтовував
тим, що пільговий розрахунок
зазначеного трудового стажу
визначений в трудовій книжці та був
передбачений законодавством, яке діяло
у період його роботи на посаді
інженера-механіка станції Улан-Батор з
22.12.1984 року по 16.09.1986 року, а саме
Постановою Ради Міністрів СРСР №2579-1017
с від 18.06.1950р. «Про заходи, пов'язані з
підготовкою до передачі в постійну
експлуатацію залізничної лінії
Наушкі-Улан-Батор
Радянсько-монгольському акціонерному
товариству «Улан-Баторська залізниця».

Відповідач, своїм листом від 13.02.2013р.,
відмовив у задоволені заяви з
посиланням на те, що можливість
зарахування до трудового стажу в
пільговому обчисленні, один рік роботи
за 2 роки, не передбачена чинним
законодавством (а.с.14-15).

Зазначена відмова УПФУ стала підставою
для звернення до суду з позовом.

За наслідками перегляду судового
рішення колегією суддів встановлено,
що фактично спірні правовідносини між
сторонами виникли з приводу наявності
правових підстав для зарахування до
трудового стажу в пільговому
обчисленні, один рік роботи за 2 роки,
період роботи ОСОБА_1 в Монгольській
Народній Республіці на посаді
інженера-механіка станції Улан-Батор з
22.12.1984 року по 16.09.1986 року. При цьому,
УПФУ не заперечується факт роботи
позивача в Монгольській Народній
Республіці, не заперечується і період
такої роботи.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» періоди
трудової діяльності та інші періоди, що
враховувались до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом (до 01.01.2004р.),
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше.

Отже, для вирішення питання щодо
наявності чи відсутності у позивача
права на зарахування до трудового
стажу в пільговому обчисленні, один рік
роботи за 2 роки, слід застосовувати
законодавство, яке діяло на час
спірного періоду роботи позивача.
Оскільки, саме цим законодавством
визначалися умови труда, у тому числі
пільги щодо розрахунку трудового
стажу, під час виконання трудових
обов'язків працівником.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

З трудової книжки позивача вбачається,
як період його роботи на посаді
інженера-механіка станції Улан-Батор
так і зазначено про пільгове
обчислення цього періоду роботи з
посиланням на правові підстави для
цього - постанова Ради Міністрів СРСР
№2579-1017 с від 18.06.1950р.

Оскільки, відповідачем не
заперечується факт роботи позивача в
Монгольській Народній Республіці, не
заперечується і період такої роботи, то
суд апеляційної інстанції вважає
неправомірною відмову УПФУ у
зарахуванні до загального стажу роботи
позивачу період роботи на посаді
інженера-механіка станції Улан-Батор у
пільговому обчисленні, як один рік за
два роки.

В той же час, встановивши право
позивача на зарахування зазначеного
трудового стажу у пільговому
обчисленні до загального стажу роботи,
суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити наступне.

Право на звернення до суду не є
абсолютним і може бути обмеженим, в
тому числі і встановленням строків для
звернення до суду.

30 липня 2010 року набрали чинності
зміни до Кодексу адміністративного
судочинства України. В частину другу
статті 99 КАС України внесено зміни,
відповідно до яких для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, чинне законодавство,
встановленими строками, обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду
України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року
визначено, що держава може
встановленням відповідних
процесуальних строків, обмежувати
строк звернення до суду, що не впливає
на зміст та обсяг конституційного
права на судових захист і доступ до
правосуддя.

Згідно ст.. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Встановлені обставини справи
свідчать про те, що про порушення своїх
прав позивач дізнався з відповіді УПФУ
від 13.02.2013р., а з позовом до суду
звернувся 14.10.2013р. При цьому, колегією
суддів не встановлено обставин, які б
об'єктивно перешкоджали позивачу
звернутися до суду з позовом у
визначені законом строки.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 99
КАС України та враховуючи час
звернення до суду позивача з позовом,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що заявлені вимоги про
перерахунок пенсії мають бути
задоволені з 14.04.2013р. В іншій частині
вимоги про перерахунок пенсії - з дати
призначення (27.10.2010р.) по 13.04.2013р.
підлягають залишенню без розгляду.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що судом першої інстанції
ухвалено рішення з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і є
підставою для скасування постанови
суду з прийняттям нової про часткове
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3
ч.1 ст.198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 14 листопада 2013
року у справі № 201/12417/13-а (пр..№
2а/201/328/2013) - скасувати та прийняти нову
постанову про часткове задоволення
позову.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Дніпропетровська щодо не
зарахування у пільговому розрахунку
час роботи ОСОБА_1 на Улан-Баторській
залізниці в період з 22.12.1984 року по
16.09.1986 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
м.Дніпропетровська зарахувати до
загального стажу роботи ОСОБА_1 період
роботи на Улан-Баторській залізниці в
період з 22.12.1984 року по 16.09.1986 року у
пільговому обчисленні, як один рік за
два роки.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
м.Дніпропетровська здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням пільгового стажу роботи на
Улан-Баторській залізниці в період з
22.12.1984 року по 16.09.1986 року, з 14.04.2013 року.

Позовні вимоги про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
здійснити перерахунок пенсії з 27.10.2010р.
по 13.04.2013р. - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку та строки, які
передбачено ст.212 КАС України.

(Повний текст постанови виготовлено
31.01.2014 р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк