Справа № 2а-1934/11
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-1934/11
Головуючий у 1-й інстанції: Журавський
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменка В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м. Борисполі та
Бориспільському районі Київської
області на Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 21.11.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Борисполі та Бориспільському районі
Київської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Борисполі та
Бориспільському районі Київської
області, в якому просив суд визнати
неправомірним рішення відповідача,
щодо відмови в призначені пенсії за
віком зменшенням пенсійного віку на 10
років.

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 21.11.2011 року зазначений
адміністративний позов - задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Борисполі
та Бориспільському районі Київської
області щодо відмови ОСОБА_3 у
призначенні пільгової пенсії зі
зниженням пенсійного віку.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Борисполі та
Бориспільському районі Київської
області призначити ОСОБА_3 пільгову
пенсію зі зниженням пенсійного віку до
50 років у відповідності до ст. 55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з вказаною Постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати Постанову суду
першої інстанції та постановити нову
якою в задоволені адміністративного
позову відмовити в повному обсязі. Свої
вимоги апелянти аргументує тим, що
оскаржуване рішення є необґрунтованим
та прийнято з порушенням норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги наявними у справі доказами,
колегія суддів приходить до
наступного.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на зменшення на 10
років пенсійного віку.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, з 16.06.1986 року по 28.06.1986 року та з
28.08.1986 року по 30.08.1986 року перебував в
зоні відчуження Чорнобильської АЕС, де
виконував роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Однак, відповідач відмовив йому в
призначенні пільгової пенсії зі
зниженням пенсійного віку, так як
відсутня Довідка Ф-122, яка підтверджує
факт перебування в зоні відчуження по
виконанню робіт з ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, яку неможливо надати
внаслідок ліквідації ВАТ
«Бориспільське АТП - 13264».

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно до ст. 49 Закону № 796 пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач в 1986 році, коли сталася аварія
на ЧАЕС перебував в зоні відчуження, де
виконував роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС (перевозили з
с. Іванків різні будівельні матеріали
для будівництва площадок). АТП, від
якого їх направляли на ліквідацію
наслідків аварії на ЧАЕС вже не існує, а
тому отримати Довідку, яку вимагає
відповідач, неможливо.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або
надається їм право на одержання пенсій
на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно ст.12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за віком мають: чоловіки - після
досягнення 60 років і при стажі роботи
не менше 25 років; жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
посвідчення «Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи» є документами, що
підтверджують статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надають право
користування пільгами, встановленими
цим Законом.

Згідно ст.15 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» довідки про період роботи
(служби) по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного забруднення
є лише підставою для визначення
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

З огляду на вищезазначені норми Закону,
єдиним документом, що підтверджує
статус громадянина, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та надає право користування пільгами,
встановленими Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
призначення пенсії зі зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій, є
посвідчення «Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС» або «Потерпілий від
Чорнобильської катастрофи». Різного
роду довідки про період роботи (служби)
у зоні відчуження, про евакуацію,
відселення, самостійне переселення,
про період проживання та роботи на
забруднених територіях тощо є лише
підставами для визначення в
установленому порядку статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС або потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.

Статтею 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначено умови надання
пенсій за віком особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення.

Згідно ст. 55 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій, зокрема, учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали у
зоні відчуження з моменту аварії до 1
липня 1986 року незалежно від кількості
робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року - не менше 5 календарних
днів, на 10 років.

Відповідно до положень підпункту «г»
пункту 7 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління - Пенсійного
фонду України від 25.11.2005 року №22-1, до
заяви про призначення пенсії за віком з
урахуванням положень ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
додаються, зокрема, посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та довідка про
період участі в ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС за формою,
затвердженою постановою Державного
Комітету СРСР по праці та соціальних
питаннях від 09.03.1988 р. №122, яка видається
на підставі первинних документів лише
тими підприємствами, установами,
організаціями, в складі яких працівник
безпосередньо виконував роботи по
ліквідації наслідків аварії.

Колегія суддів зазначає, що надання
інших документів при зверненні за
призначенням пенсії з вище зазначених
підстав законодавством не передбачено.

Також колегія суддів зазначає, що
учасникам ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС та потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, згідно зі
ст. 65 Закону, за поданням районних
державних адміністрацій Міністерством
у справах захисту населення від
наслідків аварії на ЧАЕС України, Радою
Міністрів АРК, державними
адміністраціями областей, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями видаються посвідчення
«Учасник ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий
від Чорнобильської катастрофи».

Зазначені посвідчення є документами,
що підтверджують статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надають право
користування пільгами.

Відповідно до п. 2 ст. 14 Закону
учасниками ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
віднесеними до 2 категорії, є особи, які
працювали у зоні відчуження.:

- з моменту аварії до 01.07.1986 р. -
незалежно від кількості робочих днів;

- з 01.07.1986 р. по 31.12.1986 р. - не менше 5
календарних днів;

- у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, а
також потерпілі від Чорнобильської
катастрофи;

- евакуйовані у 1986 р. із зони відчуження
(в тому числі особи, які на момент
евакуації перебували у стані
внутрішньоутробного розвитку, після
досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
з моменту аварії до прийняття
постанови про відселення.

Враховуючи те, що позивач, звернувшись
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Борисполі та Бориспільському
районі Київської області із заявою про
призначення йому пенсії відповідно до
ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», подав всі можливі
документи, що передбачені Порядком
подання та оформлення документів для
призначення пенсій, а також те, що
надані документи підтверджують
особливий статус позивача, а саме те, що
позивач в період з 16.06.1986 року по 28.06.1986
року та з 28.08.1986 року по 30.08.1986 року
перебував в зоні відчуження
Чорнобильської АЕС, за що отримав
заробітну плату у збільшеному розмірі,
колегія суддів вважає обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про
наявність у позивача права на
призначення йому пенсії відповідно до
ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
м. Борисполі та Бориспільському районі
Київської області на Постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 21.11.2011 року -
залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 21.11.2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.