Справа № 810/889/14-а
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 лютого 2014 року № 810/889/14-а

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Волков А.С.,
розглянувши позовну заяву Прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в Київській області
до Виконавчого комітету
Бориспільської міської ради
Бориспільського району Київської
області про зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернувся
Прокурор з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
Київській області з позовом до
Виконавчого комітету Бориспільської
міської ради Бориспільського району
Київської області про зобов'язання
відповідача чинити певні дії, а саме:
вжити заходів, що належать до його
компетенції, відповідно до абзацу 13
частини першої статті 6 Закону України
"Про дорожній рух", для приведення
встановлених згідно з рішеннями
виконкому Бориспільської міської ради
Київської області від 27.05.2008 № 525, від
13.08.2012 № 755, від 11.06.2012 № 535, від 25.08.2010 №
979, від 03.06.2013 № 352, від 21.10.2008 № 1014, від
24.11.2009 № 2009 Комунальним підприємством
"Виробниче управління комунальних
господарств" власних та орендованих
автопавільйонів для пасажирів
міського транспорту зі зблокованими
(не зблокованими) тимчасовими
торговими об'єктами у відповідність до
пункту 35 Єдиних правил ремонту і
утримання автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 30.03.1994 № 198, та
пункту 4.2 Правил розміщення та
обладнання зупинок міського електро-
та автомобільного транспорту,
затверджених наказом Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству від
15.05.1995 № 21, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 30.05.1995 за
№ 160/696).

Відповідно до частини першої статті 107
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя після одержання позовної
заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає
позовна заява вимогам, встановленим
статтею 106 цього Кодексу.

В силу статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Частиною третьою статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суб'єкти владних
повноважень мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України.

Закон України "Про прокуратуру" надає
прокурору право звертатися до суду у
двох випадках:

1) на підставі статті 23 Закону України
"Про прокуратуру" в разі відхилення
подання (акта реагування прокурора на
виявлені порушення закону) в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося. У
такому випадку прокурор може
звернутися до суду щодо: визнання
незаконним нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; визнання протиправними
дій чи бездіяльності, зобов'язання
вчинити певні дії або утриматися від
вчинення певних дій;

2) на підставі статті 361 Закону України
"Про прокуратуру" в разі представництва
прокурором інтересів громадянина або
держави в суді.

Якщо прокурор звертається до суду з
позовом в інтересах держави,
відповідно до частини третьої статті 60
Кодексу адміністративного судочинства
України в позовній заяві він
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах.

З позовної заяви убачається, що
пред'являючи даний позов, прокурор
послався одночасно на статтю 23 Закону
України "Про прокуратуру" та на статтю
361 Закону України "Про прокуратуру" і
статтю 60 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Перевіряючи пред'явлений позов на
відповідність вимогам закону, суд
з'ясував такі обставини.

Так, якщо позов пред'явлено прокурором
на підставі статті 23 Закону України
"Про прокуратуру, позовна заява не
містить жодних даних про обставини
перевірки відповідача, внесення
подання прокурора, його відхилення або
неповідомлення прокурора про
результати розгляду подання, до
позовної заяви не додано копії
постанови про проведення перевірки,
подання прокурора, доказів їх вручення
або надсилання відповідачу, а також
відповіді відповідача.

Якщо ж, пред'являючи даний позов,
прокурор здійснював представництво
інтересів держави згідно із статтею 361
Закону України "Про прокуратуру", у
позовній заяві не визначено, у чому
полягає порушення інтересів держави та
не зазначено органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах, від
імені і в інтересах якого пред'явлено
позов.

Судом встановлено також й інші
недоліки позовної заяви. Так, вимоги до
позовної заяви встановлені статтею 106
Кодексу адміністративного судочинства
України. Зокрема, у позовній заяві
зазначаються зміст позовних вимог
згідно з частиною третьою статті 105
цього Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги.

Із змісту статей 2, 6, 104, 105, 106 Кодексу
адміністративного судочинства
випливає, що адміністративний позов
завжди має індивідуальний характер і
спрямований на захист конкретних прав,
тому позовна заява має містити
конкретизовані відомості про суб'єкта,
який порушив інтереси держави або
прокурора, вказувати на обставини чи
факти (події життя), які утворюють
привід для звернення до суду, а також
містити конкретні вимоги до
відповідача, які суд має застосувати з
метою захисту порушеного права. При
цьому, постановляючи рішення в
адміністративній справі, суд завжди
конкретизує абстрактні норми закону по
відношенню спірних правовідносин і у
такий спосіб здійснює захист
порушеного права, тому вимоги позивача
до суду тільки тоді можуть вважатися
позовними, якщо вони викладені
конкретно (вказують, що саме позивач
просить суд присудити на його користь
або які конкретно дії слід зобов'язати
вчинити відповідача).

З позовної заяви убачається, що позовні
вимоги прокурора є абстрактними (не
конкретизованими), адже прокурор
просить суд зобов'язати вчинити певні
дії, не розкриваючи змісту цих дій,
вимоги відсилаються до норм чинного
законодавства, якими описано загальну
компетенцію відповідача.

Статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Дотримання передбаченого законом
строку звернення до суду є однією з
умов відкриття провадження в
адміністративній справі, яку суд
зобов'язаний перевірки згідно з
вимогами пункту 5 частини першої статті
107 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У позовній заяві прокурор не зазначив
жодних даних про те, коли він дізнався
про порушення його прав або прав
держави, адже відомості про проведену
перевірку відповідача
неконкретизоварні, документи що
підтверджують обставини і факт
проведення перевірки до позовної заяви
не додані.

Статтею 106 Кодексу адміністративного
судочинства України також передбачено,
що позовна заява підписується
позивачем або його представником із
зазначенням дати її підписання, а також
разом з позовною заявою подається
довіреність чи інший документ, що
підтверджує повноваження
представника.

Судом також встановлено, що до позовної
заяви не додано документу, який би
підтверджував повноваження особи, яка
її підписала.

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку, що позовна заява не
відповідає вимогам, передбаченим
статтею 106 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
згідно зі статтею 108 Кодексу
адміністративного судочинства України
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, в якій
зазначає недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлює строк,
достатній для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви можуть бути
усунуті шляхом подання до суду
уточнення (доповнення) до повної заяви,
в якому позивач має: усунути
суперечність між підставами позову;
викласти юридичні та фактичні підстави
позову згідно з вимогами статей 23 або 361
Закону України "Про прокуратуру" та 60
Кодексу адміністративного судочинства
України; викласти позовні вимоги у
спосіб, що відповідає визначеним
законом способам захисту порушеного
права та компетенції прокурора; додати
до позовної заяви документи, що
підтверджують обставини, які стали
приводом для пред'явлення позову;
зазначити момент, коли прокурор
дізнався про порушення прав держави
або прокурора; додати до позовної заяви
наказ про призначення на посаду
прокурора гр. К. Кулика (із супровідним
листом).

Керуючись статтями 106, 108, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері в Київській області до
Виконавчого комітету Бориспільської
міської ради Бориспільського району
Київської області про зобов'язання
вчинити певні дії, - залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення
недоліків позовної заяви до 17 лютого 2014
року.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Волков А.С.