Справа № 2а-3599/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року
Справа № 9104/42089/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Обрізка І.М., Левицької Н.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Гусятинському районі
Тернопільської області на постанову
Гусятинського районного суду
Тернопільської області від 27 липня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської
області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О
В И В :

22.07.2011 року позивач звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Гусятинському районі
Тернопільської області, в якому просив
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Гусятинському районі
Тернопільської області перерахувати
та виплачувати пенсію відповідно до
вимог ст. ст. 50, 54 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" як інваліду
ІІ групи, виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність за період з 09.07.2007 року.

Постановою Гусятинського районного
суду Тернопільської області від 27
липня 2011 року позов задовольнено
частково.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Гусятинському районі
Тернопільської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1, пенсію у
розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за
віком та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 22.01.2011 року.

Постанову звернено до негайного
виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що оскаржувана
постанова не відповідає вимогам
чинного законодавства та є такою, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права з підстав,
викладених в апеляційній скарзі, а тому
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення в межах апеляційного
оскарження.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, інвалід ІІ групи
і віднесений до категорії 1 осіб, що
постраждали від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та має право на
пенсію по інвалідності на підставі ст.
54 ЗУ "Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров`ю на підставі ст. 50 цього Закону.

Згідно заперечення на
адміністративний позов вбачається, що
мінімальні розміри пенсії по
інвалідності особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
виплачуються відповідно до постанови
Кабінету Мі ністрів України № 654 від
16.07.2008 року "Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян".
Розміри додаткових пенсій
обчислюються у встановлених відсотках
від прожит кового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05. 2008 року "Деякі питання
соціально го захисту окремих категорій
громадян" .

Право позивача на одержання
пенсії для інваліда, щодо якого
встановлено зв»язок з Чорнобильською
катастрофою, відповідачем не
оспорюється та доказуванню не підлягає
у відповідності до ст.72 ч.3 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що пенсія
позивача у відповідності до ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", як
інваліда ІІ групи не може бути нижчою
як 8 мінімальних пенсій за віком, цією ж
нормою передбачено, що розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначається
на момент виплати пенсії згідно із
Законом про Державний бюджет України
та не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.50 даного Закону
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам ІІ групи,
віднесеним до першої категорії,
виплачується у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
пов`язаного з Чорнобильською
катастрофою, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов»язковість
якого надана Верховною Радою України,
або іншому правовому акту суд
застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу застосуванню підлягають не
постанова Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», оскільки остання
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача, а ст.50 та ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов»язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч. 1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв»язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, однак надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Згідно з законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла до висновку, що положення ч.3 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом. Разом з тим, наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю, особам,
віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім»ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії позивачу
повинен проводитись, виходячи з нового
розміру мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції задовольнено
позовні вимоги з 22.01.2011 року. Однак
судом не було враховано того, що
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської
області як отримувач пенсії по
інвалідності в наслідок
чорнобильської катастрофи (інвалід ІІ
групи) з 01.07.2011 року. А отже до 01.07.2011
року права на пенсію відповідно до ч.1
ст. 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в нього не
було.

09.09.2011 року відповідач звернувся в суд
першої інстанції із заявою про
роз'яснення рішення від 27.07.2011 року.

Ухвалою від 22.09.2011 року Гусятинський
районний суд роз'яснив свою постанову
від 27.07.2011 року вказавши, що позов слід
задовольнити з 01.07.2011 року.

Однак суд апеляційної інстанції
вказаної ухвали не бере до уваги,
оскільки судом при постановленні
оскаржуваної постанови не
досліджувалось питання з якого часу
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України як
отримувач пенсії по інвалідності в
наслідок чорнобильської катастрофи, а
лише було застосовано строк звернення
до суду передбачений ст. 99 КАС України.

Відповідно до ст. 170 КАС України суд
може роз'яснити своє рішення, але не
змінюючи його змісту.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку про
скасування постанови суду першої
інстанції з підстави неповного
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та вважає, що
позовні вимоги про перерахунок та
виплату на користь ОСОБА_1 пенсії
відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 з
урахуванням вимог ч.3 ст.67 Закону
України "Про статус і соціа льний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеної абз.1 ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
підлягають до задоволення починаючи з
01.07.2011 року з урахуванням проведених
виплат.

Враховуючи те, що основна пенсія та
додаткова пенсія позивачу як інваліду
ІІ групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи призначені довічно, а Закон
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в редакції на час виникнення спірних
правовідносин, яким керувався суд при
прийнятті рішення, не обмежував права
позивача на отримання підвищення до
пенсії у визначеному Законом розмірі,
тому суд прийшов до правильного
висновку не обмеживши позовні вимоги
певним періодом часу.

Поряд з тим, суд апеляційної інстанції
не може погодитись з висновком суду про
звернення постанови в повному обсязі
до негайного виконання, оскільки п.1 ч. 1
ст. 256 КАС України вказано, що постанови
суду про присудження виплати пенсій,
інших періодичних платежів з
Державного бюджету України або
позабюджетних державних фондів
негайно виконуються лише у межах суми
стягнення за один місяць.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, оскаржувану
постанову необхідно скасувати та
винести нову, якою позовні вимоги
позивача задовольнити частково з
врахуванням вищевикладених міркувань.

Керуючись ст.. 160, с. 183-2, ст. 195, ст. 196, п. 3
ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И
В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської
області задоволити частково.

Скасувати постанову Гусятинського
районного суду Тернопільської області
від 27 липня 2011 року у справі № 2а-3599/11 та
прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати дії управління
Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської
області щодо відмови у нарахуванні та
виплаті позивачу державної та
додаткової пенсії відповідно до ст.. 50,54
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
неправомірними.

Зобов»язати управління
Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської
області проводити перерахунок і
виплату раніше призначеної державної і
додаткової пенсії на користь ОСОБА_1 з
01.07.2011 року в розмірі визначеному
ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахуванням ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Гусятинському районі Тернопільської
області щодо проведення перерахунку і
виплати державної і додаткової пенсії
на підставі ст.ст.50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
22.01.2011 року та до 01.07.2011 року відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:
В.П.Сапіга

Судді:
І.М.Обрізко

Н.Г.Левицька