Справа № 751/380/14
Суддя: Філатова Л. Б.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/380/14
Провадження №2-а/751/23/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2014 року
м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста
Чернігова

у складі: головуючого-судді Філатової
Л.Б.,

при секретарі Карпенко
М.В.,

з участю представника
позивача-представника третьої особи на
стороні позивача - Закритого
акціонерного товариства "Гіпохлоріт" -
Кузюти К.О., представника відповідача -
представника третьої особи на стороні
відповідача - заступника начальника
Чернігівської митниці Міндоходів -
начальника управління боротьби з
контробандою та митними
правопорушеннями Мельник В.В. -
Євдокименка А.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Чернігівської
митниці Міністерства доходів і зборів
України (третя особа на стороні
позивача - Закрите акціонерне
товариство "Гіпохлоріт", третя особа на
стороні відповідача - заступник
начальника Чернігівської митниці
Міндоходів - начальник управління
боротьби з контробандою та митними
правопорушеннями Мельник В.В.) про
визнання нечинною і скасування
постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Чернігівської митниці Міністерства
доходів і зборів України про визнання
нечинною та скасування постанови в
справі про порушення митних правил №
0560/10200/13 від 28.11.2013 року, винесену
заступником начальника Чернігівської
митниці Міндоходів - начальником
управління боротьби з контробандою та
митними правопорушеннями Мельником
В.В. про притягнення його до
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч.3 ст.470 Митного кодексу
України та накладання
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 8500 гривень. Заявлені
вимоги обгрунтовує тим, що 30.12.2013 року
отримав поштою постанову № 0560/10200/13 від
28 листопада 2013 року про порушення
митних правил. Вказує, що з постановою
не погоджується, вважає, що при її
винесенні посадова особа відповідача
в порушення норм законодавства не
встановила обставини справи, не
дослідила документи та дійшла
невірного висновку про порушення ним
митних правил. Посилається, що
викладені в постанові висновки про
визначення ввезеного автомобіля як
транспортного засобу особистого
користування та встановлення до нього
митного режиму «транзит» є
суперечливими та не відповідають
фактичним обставинам справи. Вважає, що
відповідачем неправильно визначено
кваліфікацію порушення митного
законодавства, оскільки згідно
свідоцтва НОМЕР_3 про реєстрацію
автотранспортного засобу, власником
автомобіля ВМW 520 1998 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_2, є підприємство UAВ «НІРОСНLОRІТ»
(ЗАТ «Гіпохлоріт», Вільнюс, Муснінку,
буд. 22-39, Литва), з яким він перебуває в
трудових відносинах на підставі
цивільно-правової угоди від 13.08.2012 року.
Зазначає, що 20.09.2012 року по смузі руху
«зелений коридор» в напрямку «в'їзд в
Україну» через пункт пропуску
«Славутич-Комарин» митного поста
«Енергія» Чернігівської митниці в'їхав
на територію України на легковому
автомобілі ВМW 520, державний номерний
знак НОМЕР_1, (країна реєстрації Литва)
без товарів та без письмового
декларування. З урахуванням обрання
«зеленого коридору» під час пропуску
шляхом вчинення дій здійснив
декларування того, що переміщуваний
ним через митний кордон України
належний на праві власності ЗАТ
«Гіпохлоріт» автомобіль не підлягає
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами та не
підпадає під встановлені
законодавством заборони та/або
обмеження щодо ввезення на митну
територію України. Наявні документи
свідчили про те, що направляється в
Україну у тривале відрядження для
виконання виробничих (комерційних)
цілей ЗАТ «Гіпохлоріт», а саме
розповсюдження рекламних зразків
продукції. Вказує, що при переміщенні
через митний кордон України службового
автомобіля, було надано повний перелік
документів, які підтверджують
тимчасове ввезення вказаного
автомобіля для його використання
згідно умов Стамбульської конвенції. В
обґрунтування вимог адміністративного
позову посилається на ст. ст. 4, 103, 105, 108,
189, 380, 531 Митного кодексу України,
Конвенцію про тимчасове ввезення
(м.Стамбул, 1990 рік).

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, при викладенні пояснень
посилався на обставини, зазначені в
адміністративному позові (а.с.1-5).
Доповнив, що 10.09.2013 року ОСОБА_4
намагався виїхати на автомобілі з
України. Вказав, що строк тимчасового
ввезення автомобіля митними органами
не визначався, сам вирішив, що він
становить один рік, виходячи з положень
Стамбульської конвенції.

Представник третьої особи на стороні
позивача - Закритого акціонерного
товариства "Гіпохлоріт" - в судовому
засіданні підтвердив, що автомобіль є
власністю ЗАТ, а ОСОБА_4 є працівником
підприємства. Не заперечував, що на
даний час автомобіль повернуто
власнику.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги адміністративного
позову не визнав, просив відмовити в їх
задоволенні, при викладенні пояснень
посилався на надані ним письмові
заперечення (а.с.58-63).

Представник третьої особи на стороні
відповідача в судовому засіданні
заперечував проти вимог
адміністративного позову, вважає
постанову обгрунтованою і законною.

Вислухавши осіб, які брали участь в
судовому засіданні, дослідивши
матеріали справи, матеріали справи про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_4, суд вважає, що
вимоги адміністративного позову
задоволенню не підлягають. При цьому
виходить з наступного:

Ухвалою Новозаводського районного
суду міста Чернігова від 14.01.2014 року
(а.с.35-36) визнано причини пропуску
ОСОБА_4 строку звернення до
адміністративного суду з позовом до
Чернігівської митниці Міністерства
доходів і зборів України (зацікавлена
особа - ЗАТ «Гіпохлоріт») про визнання
нечинною і скасування постанови -
поважними і поновлено цей строк.

12 вересня 2013 року відносно ОСОБА_4
складений протокол про порушення
митних правил № 0560/10200/13 за ознаками ч.3
ст. 470 МК України (а.с.11-12).

28 листопада 2013 року заступником
начальника Чернігівської митниці -
начальником управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями Мельником В.В.
винесена постанова в справі про
порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК
України відносно ОСОБА_4 і накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 8500 гривень (а.с.8-10).

Автомобіль ВМW 520, державний номерний
знак НОМЕР_1, (країна реєстрації Литва)
ввезено на митну територію України в
режимі «транзит» з використанням
каналу спрощеного митного контролю
«зелений коридор» через пункт пропуску
«Славутич» Чернігівської митниці
громадянином України ОСОБА_4 22.09.2012
року. При ввезенні на митну територію
України ОСОБА_4 не здійснював
міжнародні перевезення для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів
та не мав документів, які б це
підтверджували. Вказаний висновок суду
підтверджується матеріалами
адміністративної справи № 3.

Пунктами 21 і 25 ч.1 ст.4 МК України
визначено, що митна процедура це
зумовлені метою переміщення товарів
через митний кордон України сукупність
митних формальностей та порядок їх
виконання, а митний режим - комплекс
взаємопов»язаних правових норм, що
відповідно до заявленої мети
переміщення товарів через митний
кордон України визначають митну
процедуру щодо цих товарів, їх правовий
статус, умови оподаткування і
обумовлюють їх використання після
митного оформлення.

Стаття 104 МК України визначає умови
поміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення у
митний режим тимчасового ввезення, а
стаття 108 МК України визначає, що строк
тимчасового ввезення встановлюється
митним органом. А отже посилання
позивача в адміністративному позові і
його представника в судовому засіданні
на самостійне визначення ОСОБА_4 строку
тимчасового ввезення автомобіля - один
рік, в правовому розумінні неспроможні,
бо це є виключною компетенцією митних
органів.

Стаття 90 МК України дає визначення
транзиту, а ч.1 ст. 95 МК України
встановлює строки транзитних
перевезень залежно від виду
транспорту.

Аналізуючи норми ст.ст.90, 381 МК України у
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що без письмового
декларування, без внесення грошової
застави, без сплати митних платежів та
без застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності громадяни можуть ввезти на
митну територію України зареєстровані
у відповідних реєстраційних органах
іноземних держав транспортні засоби
виключно в режимі транзит.

Згідно ч.3 ст. 470 МК України, перевищення
встановленого статтею 95 цього Кодексу
строку доставки товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
митних або інших документів на ці
товари більше ніж на десять діб, а так
само втрата цих товарів, транспортних
засобів, документів чи видача їх без
дозволу митного органу - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі
п'ятисот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Згідно частин 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Згідно вимог ч.2 ст. 71 КАС України
відповідачем надані докази
правомірності притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності за
перевищення встановленого статтею 95
цього Кодексу строку доставки товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, митних або інших
документів на ці товари більше ніж на
десять діб. Згідно ст. 522 МК України
справу про порушення митних правил
розглянув уповноважений орган. При
винесенні постанови дотримані вимоги
ст. ст. 523-527 МК України.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.70 МК України, на
підтвердження заявлених вимог позивач
суду не надав, а отже проаналізувавши і
дослідивши всі надані сторонами докази
в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 4, 90-96, 101-103, 105, 108, 380, ч.3
ст. 470, ст. ст. 522-527, 529-531 Митного Кодексу
України, ст. ст. 288-289 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
ст. ст. 69-70, 99, 158-160, 163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_4 до Чернігівської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про скасування постанови в справі про
порушення митних правил № 0560/10200/13 від 28
листопада 2013 року - відмовити повністю.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
Л.Б. Філатова