Справа № 2а-7079/08/9
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
м. Київ К-2032/10

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Борисенко
І.В., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Укрлідер" на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 11.03.2009 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2009 у
справі № 2а-7079/08/9/0170

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрлідер"

до Сакської об'єднаної
державної податкової інспекції в
Автономній Республіці Крим

про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції про скасування рішення від
14.10.2008 № , яким до позивача
Державною податковою інспекцією
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 13 620,00 грн. за
порушення Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного адміністративного суду, у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями,
Товариство подало касаційну скаргу, де
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанції норм
матеріального права, просить зазначені
судові рішення скасувати та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

У поданих запереченнях на скаргу
держаний податковий орган просить у
задоволенні скарги відмовити через її
необґрунтованість.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу необхідно
відхилити з наступних підстав.

Судами встановлено, що фактичною
підставою нарахування Товариству
фінансових санкцій слугував висновок
фахівців податкового органу,
викладений у акті перевірки від 29.09.2008,
що в порушення п. п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону
України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" позивач при наданні послуг у
сфері грального бізнесу
використовував 38 гральних автоматів,
які не зареєстровані, не опломбовані та
не переведені у фіскальний режим
роботи у відповідності до вимог
чинного законодавства, не забезпечив
проведення розрахункової операції
через реєстратор розрахункових
операцій (РРО) у сумі 40,00 грн. та не видав
розрахунковий документ встановленої
форми, а також не забезпечив
відповідність сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків, яка
зазначена в денному звіті РРО, на суму
100,00грн.

На підставі вказаного акту перевірки
податковим органом прийнято
оспорюване позивачем рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог щодо скасування штрафних
(фінансових) санкцій за не проведення
розрахункової операції через РРО,
невидання розрахункового документу
встановленої форми та не забезпечення
відповідності сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що вказані порушення з
достатньою повнотою зафіксовані у аті
перевірки, що є носієм доказової бази.

Так, згідно з п. 1.3 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України від 10.08.2005 № 327 (втратив
чинність згідно з наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 № 984), за результатами проведення
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок
фінансово-господарської діяльності
суб'єктів господарювання оформляється
акт, а в разі відсутності порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства - довідка.

Акт - службовий документ, який
стверджує факт проведення невиїзної
документальної або виїзної планової чи
позапланової перевірки
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарювання і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства суб'єктами
господарювання.

Таким чином, акт від 03.04.2009, складений
фахівцями органу податкової служби за
результатами перевірки Товариства, в
ході якої були встановлені порушення
вимог Закону № 265/95-ВР, є доказом, у
якому з достатньою повнотою
зафіксовано факти допущених позивачем
порушень правил здійснення
розрахункових операцій.

Зокрема у зазначеному акті
працівниками податкового органу
зафіксовано порушення позивачем
положень п. 13 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, яким
встановлено обов'язок суб'єкта
підприємницької діяльності
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті РРО, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

У разі невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, зазначеній у денному
звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, згідно
зі ст. 22 Закону № 265/95-ВР до суб'єктів
господарювання застосовується
фінансова санкція у п'ятикратному
розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

Відповідно до п. 2.6 глави 2 Положення №
637 готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день її одержання) та в
повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

Оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, а саме з акту перевірки,
внаслідок наявності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
у розмірі 1620,00 грн. та за наявності
денного звіту РРО (Х-звіту), сума якого
склала 1520,00 грн., позивач не виконав
вимоги п. 13 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, тому
відповідач правомірно застосував до
нього штрафні (фінансові) санкції у
п'ятикратному розмірі на суму 500,00 грн.

Суд касаційної інстанції також
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
правомірність застосування до
Товариства штрафних (фінансові)
санкцій у розмірі 200,00 грн. за не видання
розрахункового документу встановленої
форми.

Відповідно до п. 2 ст. 3 вказаного Закону
на суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій формі при наданні послуг у
сфері грального бізнесу законодавець
покладає обов'язок видавати особі, яка
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Відповідальність за невиконання
зазначеного обов'язку передбачена п. 1
ст. 17 Закону № 265/95-ВР у вигляді
фінансової санкції у п'ятикратному
розмірі вартості проданих товарів
(наданих послуг), що здійснено без
проведення розрахункової операції
через РРО, у разі не роздрукування
відповідного розрахункового
документа, що підтверджує виконання
розрахункової операції.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій в гральному залі позивачем
використовується РРО Samsung ER-350, який
внесений до Державного реєстру
реєстраторів № КК 00001933, фіскальний
номер проте доказів існування
розрахункового документа, щодо покупки
та продажу «кредиту» на суму 40,00 грн.
позивачем не надано.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог щодо скасування штрафних
(фінансових) санкцій за нефіскалізацію
гральних автоматів, суди першої та
апеляційної інстанцій обґрунтовано
дійшли висновку про обов'язок суб'єкта
господарювання надавати послуги через
зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи РРО.

Так, згідно зі ст. 3 Закону України від
06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
застосовувати реєстратори
розрахункових операцій (далі - РРО), що
включені до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій, з
додержанням встановленого порядку їх
застосування.

Статтею 12 Закону № 265/95-ВР передбачено,
що на території України дозволяється
реалізовувати та застосовувати лише ті
РРО вітчизняного та іноземного
виробництва, які включені до
Державного реєстру та конструкція і
програмне забезпечення яких
відповідає
конструкторсько-технологічній та
програмній документації виробника.

Терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) із застосуванням РРО
встановлюються Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики, Державної
податкової адміністрації України та
Національного банку України (ст. 11
Закону № 265/95-ВР).

Пунктом 6 додатку до постанови Кабінету
Міністрів України від 07.02.2001 № 121 "Про
терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій"
встановлено, що до 31.12.2006 всі гральні
автомати повинні бути переведені в
режим застосування РРО.

Пунктом 2 постанови № 121 на
Міністерство промислової політики
України було покладено обов'язок
забезпечити організацію розроблення
автоматів з продажу товарів (послуг),
які відповідатимуть зазначеним
вимогам, а також запам'ятовуючих
пристроїв (фіскальної пам'яті) для
оснащення автоматів, що вже діють.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 01.07.2008 № 430
"Про затвердження Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій у
новій редакції" до Державного реєстру
було включено комп'ютерно-касову
систему "Фіскал", яка призначена для
фіскалізації гральних автоматів,
автоматизації збору, обліку і контролю
даних про функціонування залів
гральних автоматів.

Отже, державою виконано обов'язок з
організації розроблення автоматів з
продажу товарів (послуг), які
відповідають передбаченим Законом №
265/95-ВР вимогам, а також запам'ятовуючих
пристроїв (фіскальної пам'яті) для
оснащення автоматів, що вже діють. Тому
з 01.07.2008 до суб'єктів господарювання,
які надають гральні послуги з
використанням гральних автоматів, у
яких не реалізовані фіскальні функції,
застосовуються фінансові санкції у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян,
передбачені п. 2 ст. 17 Закону № 265/95-ВР, за
кожний ігровий пристрій.

Вказана позиція узгоджується з
рішеннями Верховного Суду України,
зокрема, з постановою від 05.06.2012 № 21-97а12
(305/12) у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "КСІ-У" до
Державної податкової інспекції у м.
Краматорську Донецької області та
Державної податкової інспекції
Деснянського району м. Києва про
визнання протиправним та скасування
рішення про застосування штрафних
санкцій.

Аналізуючи положення Закону № 265/95-ВР,
Верховний Суд України дослідивши факт
надання послуг (зали гральних
автоматів) господарюючим суб'єктом з
використанням РРО типу МINI-600.02МЕ, який
включений до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій
наказом Державної податкової
адміністрації України, але не
забезпечивши фіскалізацію кожного
грального автомата, дійшов висновку, що
оскільки Наказом ДПА від 01.07.2008 № 430 "Про
затвердження Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій у
новій редакції" до Державного реєстру
було включено комп'ютерно-касову
систему "Фіскал", яка призначена для
фіскалізації гральних автоматів,
автоматизації збору, обліку і контролю
даних про функціонування залів
гральних автоматів, то з цього часу
суб'єкт господарювання не має
можливості посилатися на невиконання
державою взятих на себе обов'язків з
організації розроблення автоматів з
продажу товарів (послуг), які
відповідатимуть передбаченим Законом
№ 265/95-ВР вимогам, а також
запам'ятовуючих пристроїв (фіскальної
пам'яті) для оснащення автоматів, що вже
діють.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те,
що перевірка позивача була здійснена
контролюючим органом у вересні 2008 року,
тобто після включення вищезазначеної
комп'ютерно-касової системи до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій, суд касаційної
інстанції погоджується з
обґрунтованими висновками судів
попередніх інстанцій про
правомірність застосування до
Товариства штрафних (фінансових)
санкції у розмірі 12 920,00 грн.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції відхиляє доводи Товариства,
викладені у касаційній скарзі, і не
вбачає підстав для скасування судових
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Укрлідер"
відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
11.03.2009 та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 07.12.2009 у справі № 2а-7079/08/9/0170
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
І.В. Борисенко

А.О. Рибченко