Справа № 2а-3295/11/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2013-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 листопада 2013 року м.
Київ В/800/4032/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого),

Бившевої Л.І., Ланченко Л.В., Пилипчук
Н.Г., Рибченка А.О.,

перевіривши заяву Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва ДПС

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26.06.2013 № К/9991/13920/12

у справі № 2а-3295/11/2670

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_6

до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція
звернулась до Верховного Суду України
із заявою про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26.06.2013 № К/9991/13920/12.

Відповідно до ст. 2391 КАС України (із
змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 07.07.2010 № 2453-VІ "Про
судоустрій і статус суддів"), заява про
перегляд судових рішень подається до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України, який за
змістом статей 2392 та 240 КАС України
перевіряє відповідність заяви вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

У зв'язку із тим, що заяву було подано
без додержання вимог ст. ст. 239 та 2391 КАС
України (до заяви представником особи,
яка подає заяву, не додано належним
чином оформлений документ про
повноваження), заява була залишена без
руху із встановленням строку до 27.10.2013
для усунення зазначених недоліків, про
що 27.09.2012 було постановлено ухвалу.

На виконання зазначеної ухвали заявник
виправив вказані недоліки в межах
встановленого строку, тому заява про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26.06.2013 № К/9991/13920/12 визнана такою, що
відповідає вимогам ст. ст. 239 та 2391 КАС
України, подана з дотриманням порядку і
строків подання заяви про перегляд
судових рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за тотожних
предмета спору, підстав позову та за
аналогічних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26.06.2013 № К/9991/13920/12 заявник послався на
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції однієї й тієї
самої норми права Закону України від
06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", зокрема, п. 12 ст. 3,
п. 6 ст. 9 відносно обліку товарів
приватними підприємцями.

На підтвердження зазначеного
відповідач надав ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
04.09.2013 К/800/36059/13, в якій, на його думку,
інакше застосовано одні й ті самі норми
права. Однак, зміст зазначеної ухвали
містить інші обставини. Зокрема, у
справі № 2а-42963/09/2070 (К/800/36059/13)
переглядаючи судові рішення
попередніх інстанцій, суд касаційної
інстанції, застосувавши п. 12 ст. 3 Закону
№ 265/95-ВР, виходів з того, що фізичні
особи - підприємці, які перебувають на
загальній системі оподаткування
зобов'язані вести облік товарних
запасів у порядку, визначеному чинним
законодавством. При цьому, аналізуючи
положення № 265/95-ВР, суд касаційної
інстанції зазначив, що на фізичних осіб
- підприємців, які здійснюють
підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
від 03.07.1998 № 727/98 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва",
обов'язок ведення обліку товарних
запасів не покладено. Тому, за
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи щодо
порушення суб'єктом малого
підприємництва, яки не був платником
єдиного податку, порядку ведення
обліку товарів за місцем їх реалізації,
суд касаційної інстанції погодився з
позицією податкового органу про
застосування фінансових санкцій за
вказане порушення.

А зі змісту ухвали касаційної
інстанції, про перегляд якої
поставлено питання у заяві, суд,
враховуючи встановлені обставини щодо
застосування позивачем спрощеної
системи оподаткування з отриманням
свідоцтва платника єдиного податку,
виходив із того, що на позивача, як на
фізичну особу - підприємця, який
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, не покладено обов'язок
вести облік товарів.

Отже, аналіз наведених рішень суду
касаційної інстанції дає підстави
вважати, що обставини, які стали
підставою для заяви про перегляд
справи, не підтвердилися, оскільки
правовідносини, які були предметом
судових розглядів, не є подібними.

Крім того, позиція Вищого
адміністративного суду України,
викладена в ухвалах від 26.06.2013 №
К/9991/13920/12 та від 04.09.2013 К/800/36059/13,
узгоджується з рішенням Верховного
Суду України, зокрема, з постановою від
11.06.2013 № 21-147а13 (192/13) у справі за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Харкова ДПС
України, третя особа ДПА у Харківській
області про визнання протиправним та
скасування рішення.

Аналізуючи положення Закону № 265/95-ВР
Верховний Суд України дійшов висновку,
що обов'язок ведення обліку товарних
запасів не міг бути покладений на
фізичних осіб - підприємців, які
здійснювали підприємницьку діяльність
за спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу № 727/98. Натомість
фізичні особи - підприємці, які
перебували на загальній системі
оподаткування, відповідно до вимог п. 12
ст. 3 та ст. 6 Закону № 265/95-ВР були
зобов'язані вести облік товарних
запасів у порядку, визначеному чинним
законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2442 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для допуску справи до
провадження у Верховному Суді України.

Керуючись ст. ст. 235-240 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва ДПС про допуск справи до
провадження Верховного Суду України
для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26.06.2013 № К/9991/13920/12 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Карась О.В.

Судді
Бившева Л.І.

Ланченко Л.В.

Пилипчук Н.Г.

Рибченко А.О.