Справа № 2а-9789/11
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/44043/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від 28 березня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 06 червня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Дніпровської ради м. Херсона про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання надати дозвіл,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Виконавчого комітету
Дніпровської ради м.Херсона про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання надати дозвіл.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 28 березня 2012
року залишено без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду 06 червня 2012
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовлено.

ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
28 березня 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року скасувати, позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
постановлене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 -229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судового
рішення.

Судами першої та апеляційної інстанції
було встановлено, що 07 червня 2011 року
ОСОБА_2 звернулась до голови
Дніпровської районної в м.Херсоні ради
з заявою про надання їй дозволу на
посвідчення в нотаріальній конторі
договору купівлі-продажу частки житла
малолітнього сина ОСОБА_3

Рішенням виконавчого комітету
Дніпровської районної у м. Херсоні ради
від 10 червня 2011 року у наданні дозволу
на посвідчення в нотаріальній конторі
договору купівлі-продажу житла
малолітнього ОСОБА_3 було відмовлено.

Позивач не погоджуючись з відмовою в
наданні дозволу на посвідчення
договору купівлі-продажу житла
звернулась до суду.

Відповідно до статті 177 Сімейного
Кодексу України батьки управляють
майном, належним малолітній дитині, без
спеціального на те повноваження.
Батьки зобов'язані дбати про
збереження та використання майна
дитини в її інтересах. Якщо малолітня
дитина може самостійно визначити свої
потреби та інтереси, батьки здійснюють
управління її майном, враховуючи такі
потреби та інтереси.

Статтею 18 Закону України «Про охорону
дитинства» передбачено, що держава
забезпечує право дитини на проживання
в таких санітарно-гігієнічних та
побутових умовах, що не завдають шкоди
її фізичному та розумовому розвитку.

Одним із завдань органу опіки та
піклування, визначених у пункті 1.7
Правил опіки та піклування,
затверджених спільним наказом
Держкомсім'ямолодь України,
Міністерства охорони здоров'я України,
Міністерства освіти і науки України,
міністерства праці України від 26
травня 1999 року є вжиття заходів для
захисту особистих та майнових прав
неповнолітніх дітей і осіб, які
перебувають під опікою.Також
визначено, що органи опіки та
піклування вирішують питання про
збереження за неповнолітніми житла.

Звернення ОСОБА_2 про надання їй
дозволу на посвідчення в нотаріальній
конторі договору купівлі-продажу
частки житла малолітнього сина ОСОБА_3
розглядалось на засіданні комісії з
питань захисту прав дитини. Комісією
було рекомендовано винести рішення про
відмову в наданні дозволу на продаж
частки житла дитини, оскільки іншим
житлом малолітня дитина позивача не
забезпечена, та ОСОБА_3 не надала
комісії доказів в які терміни вона
зможе придбати дитині відповідну
частку житла в разі продажу існуючої
частки житла дитини.

Рішенням виконавчого комітету
Дніпровської ради м. Херсону від 10
червня 2011 року № 267 було відмовлено
ОСОБА_2 у дозволі на посвідчення в
нотаріальній конторі від імені
малолітнього сина ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу належної йому частки
квартири, оскільки це порушує майнові
права дитини.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів погоджується з висновками судів
першої та апеляційної інстанцій про те,
що виконавчий комітет Дніпровської
районної у м. Херсоні ради при
прийнятті рішення щодо відмови у
задоволенні заяви ОСОБА_2 діяв в межах
наданих йому повноважень, та в
інтересах дитини.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
28 березня 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Дніпровської
ради м. Херсона про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання надати дозвіл - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній