Справа № 872/17370/13
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" січня 2014 р.справа № 808/7030/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Запорізький
арматурний завод»

на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2013 року у справі № 808/7030/13-а за
позовом публічного акціонерного
товариства «Запорізький арматурний
завод» до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі
м.Запоріжжя

про визнання протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

Публічне акціонерне товариство
«Запорізький арматурний завод»
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило, визнати дій
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Запоріжжя по
включенню до розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, пред'явлених до
відшкодування ПАТ «Запорізький
арматурний завод», а також по внесенню
у картку особового рахунку ПАТ
«Запорізький арматурний завод» витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій ОСОБА_2 за період її роботи на
ЗВО «Арматуробудування»
протиправними, та зобов'язати
виключити з картки особового рахунку
ПАТ «Запорізький арматурний завод» та
з розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
надмірно нараховані суми витрат на
виплату та доставку пільгової пенсії
ОСОБА_2, призначеної за період її роботи
на ЗВО «Арматуробудування». В
обгрунтування позовних вимог,
зазначено, що позивач не є
правонаступником ЗВО
«Арматуробудування», а є самостійним,
окремим підприємством, суб'єктом
господарювання, у зв'язку з чим він не
повинен відшкодовувати витрати на
виплату та доставку пенсії ОСОБА_2 за
час її роботи на ЗВО
«Арматуробудування».

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено. Постанова суду мотивована
необгрунтованістю доводів позивача з
огляду на встановлені обставини
справи, які свідчать про те, що
пенсіонер ОСОБА_2 працювала на
підприємстві позивача, що підтверджено
відомостями трудової книжки, довідкою
про підтвердження трудового стажу,
рішенням суду, яке набрало законної
сили та яким встановлено трудові
відносини пенсіонера ОСОБА_2 з
підприємством позивача.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просив скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову
про задоволення позову. Апеляційна
скарга фактично обгрунтована доводами,
які викладені у позові.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в
межах доводів

апеляційної скарги та заявлених вимог,
дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи
свідчать про те, що постановою
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 17.05.2012 року задоволено
позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя, третя особа Публічне
акціонерне товариство «Запорізький
арматурний завод» про визнання рішення
протиправними та зобов'язання вчинити
дії. Вказаним судовим рішенням, яке
набрало законної сили, визнано рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя від
27.07.2011 року № 60 про відмову у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком № 2,
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» протиправним;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя зарахувати ОСОБА_2 на
підставі даних трудової книжки та
наданої ВАТ «ЗАЗ» довідки про
підтвердження пільгового стажу № 139
від 24.09.2009 року періоди роботи до
пільгового стажу, та зобов'язано
призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2,
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 28.07.2011 року та
проводити її виплати.

На підставі постанови Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2012
року відповідачем прийнято рішення про
призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком № 2,
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», яке оформлено
Протоколом № 12 від 18.02.2013 року та
зроблено розрахунок стажу, відповідно
до якого частка відшкодування ПАТ
«ЗАЗ» витрат на виплату та доставку
пільгової пенсії з урахуванням стажу
роботи визначена як 100 %.

В направлених на адресу позивача
Управлінням Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя
розрахунках сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з травня 2013
року частка плати ПАТ «ЗАЗ» щодо
відшкодування на виплату та доставку
пенсії ОСОБА_2 зазначена як 100 %.

За наслідками перегляду судового
рішення колегією суддів встановлено,
що фактично спірні правовідносини між
сторонами виникли з приводу дій УПФУ,
які полягають у включенні до
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
які пред'явлені позивачу, витрат на
виплату та доставку пенсії ОСОБА_2 При
цьому, позивач не заперечує
законодавчо визначеного обов'язку
підприємства відшкодовувати
Пенсійному фонду фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій, у
тому числі пенсій призначених за
Списком №2. Не заперечує позивач і
права ОСОБА_2 на призначення пільгової
пенсії за Списком №2. Позиція позивача
полягає у тому, що ПАТ «Запорізький
арматурний завод» не має обов'язку
відшкодовувати такі витрати по
пенсіонеру ОСОБА_2, оскільки остання не
працювала на підприємстві позивача і
відповідно не набула пільгового стажу
на цьому підприємстві.

Суд першої інстанції правильного
вказав на необґрунтованість такої
позиції позивача з огляду на наступне.

Постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 17.05.2012 року, якою
задоволено позов ОСОБА_2 до УПФУ
встановлено, що за зобов'язанням
Запорізького арматурного заводу, з
початку його існування, як виробничої
одиниці об'єднання ВО
«Запоріжпромарматура», а після змін у
законодавстві, пов'язаних з переходом
підприємств, що були підпорядковані
союзним органам у відання керівних
органів незалежної України - як
державного виробничого підприємства,
наділеного юридичною самостійністю,
має відповідати ДП «Запорізький
арматурний завод», правонаступником
якого є ВАТ «Запорізький арматурний
завод» (ПАТ «Запорізький арматурний
завод») (т.1 а.с. 47-52).

З цих підстав, пославшись на приписи ч.1
ст.72 КАС України, суд першої інстанції
обґрунтовано вказав на те, що судовим
рішенням, яке набрало законної сили,
встановлено обставини, що мають
значення для вирішення цієї справи, а
саме те, що ПАТ «Запорізький арматурний
завод» є правонаступником
підприємства, на якому працювала
ОСОБА_2

Крім цього, суд першої інстанції
обґрунтовано прийняв до уваги і
відомості трудової книжки ОСОБА_2 з
якої вбачається, що у період 13.08.1979 по
13.01.2003 остання працювала на одному й
тому підприємстві, відомості про її
переведення на інше підприємство,
звільнення та інше, трудова книжка не
містить ( том 1 а.с. 88-89).

Аналогічні відомості щодо періоду
роботи пенсіонера містить і Довідка
про підтвердження трудового стажу №
139 від 24.09.2009, яка видавалась позивачем
(том 1 а.с. 53).

Встановивши такі обставини справи, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що дії
відповідача по включенню до
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
пред'явлених до відшкодування ПАТ
«Запорізький арматурний завод», а
також по внесенню у картку особового
рахунку ПАТ «Запорізький арматурний
завод» витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій ОСОБА_2 за період її
роботи на ЗВО «Арматуробудування» є
правомірними, у зв'язку з чим заявлені
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Вказані висновки суду першої інстанції
доводами апеляційної скарги не
спростовуються. В апеляційній скарзі
позивач фактично посилається на ті
обставини, які зазначені ним у позові.
Натомість, вказаним доводам, як
зазначено вище, судом першої інстанції
надано належну правову оцінку.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного,
керуючись ст.п.1 ч.1, ст. 198, ст. 200, ст.ст.205,
206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Запорізький
арматурний завод» залишити без
задоволення, а Запорізького окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року у справі №808/7030/13-а - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

(Повний текст ухвали виготовлено
29.01.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк