Справа № 686/10350/13
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 25 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до відділу державної
виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Хмельницької
області про визнання дій протиправними
та скасування постанов державного
виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького
міськрайонного суду з
адміністративним позовом до відділу
державної виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Хмельницької
області про визнання дій протиправними
та скасування постанов державного
виконавця.

Постановою від 25 липня 2013 року
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області позовну заяву
ОСОБА_2 - залишив без задоволення. Не
погоджуючись з винесеним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить, скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги

В судове засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими, що не перешкоджає
слуханню спірного питання відповідно
до вимог частини 4 статті 196 КАС України.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні -не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. 2 ч.
1 ст. 197 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
постанови відповідача відповідають
вимогам чинного законодавства, тобто є
правомірними та не підлягають
скасуванню. Такі висновки суду першої
інстанції, на думку колегії суддів,
відповідають нормам матеріального
права.

Згідно ст. 181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ст.ст. 1, 3 Закону України «Про
державну виконавчу службу» державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб відповідно до
законів України. Органом державної
виконавчої служби на обласному рівні є
відділ державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласних,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції. Отже, органи
ДВС входять до системи органів
державної виконавчої влади.

Підстави та процедура відкриття
виконавчого провадження
регламентуються Законом України «Про
виконавче провадження». Статтею 3
згаданого Закону встановлено, що
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів.
Відповідно до цього Закону державною
виконавчою службою підлягають
виконанню, зокрема, такі виконавчі
документи як виконавчі листи, що
видаються судами (п. 1 ч. 2 ст. З Закону).
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в статті 3 цього
Закону.

Закон України «Про виконавче
провадження» (ч. 1 ст. 26) визначає, що
держаний виконавець повинен відмовити
у відкритті виконавчого провадження у
разі: пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 3 цього Закону;
якщо рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної сили, крім випадків, коли воно
у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання;
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або підвідомчістю виконання
рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення,
надана судом, яким постановлено
рішення; у разі невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 19 цього Закону;
наявності інших обставин, передбачених
законом, які виключають здійснення
виконавчого провадження.

Необхідно вказати, що ухвалою
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 26 липня 2010
року, яка набрала законної сили 02
березня 2011 року, задоволена заява
Головного управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькій області про
поворот виконання судового рішення.
Допущено поворот виконання постанови
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 27 вересня 2007
року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Головного управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькій області 1124 грн.
48 коп.

05 грудня 2012 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Хмельницької
області винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження на
підставі вищезгаданого виконавчого
листа № 2а-1305, про що повідомлено сторін
виконавчого провадження у
встановленому законом порядку,
боржнику (позивачу у даній справі)
надано строк для добровільного
виконання, а саме протягом 7-ми денного
терміну з моменту відкриття
провадження.

Оскільки постанова в добровільному
порядку виконана не була, відповідачем
винесено постанову від 29 березня 2013
року про стягнення заборгованості з
рахунок пенсії відповідача.

Колегія суддів зазначає, що доводи
представника позивача про
незаконність постанови про відкриття
виконавчого провадження зводяться до
того, що позивач не був повідомлений
про відкриття провадження та помилок у
виконавчому листі.

Проте такі твердження позивача є
безпідставними та не ґрунтуються на
законі. Відповідно до ст. 14 КАС України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Спірні постанови винесені у зв'язку із
поданням стягувачем заяви та оригіналу
виконавчого листа. Згаданий виконавчий
лист відповідає вимогам, встановленим
ст. 19 Закону України «Про виконавче
провадження».

З урахуванням наведеного колегія
суддів констатує, що державний
виконавець при винесенні спірної
постанови про відкриття виконавчого
провадження діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законом України «Про
виконавче провадження», а позовні
вимоги ОСОБА_2 є безпідставними та не
ґрунтуються на законі.

Крім того колегія суддів зазначає, що
позивач (боржник у виконавчому
провадженні), який не погоджується з
рішенням суду, що набрало законної
сили, має процесуальне право оскаржити
таке рішення у касаційному порядку,
просити суд касаційної інстанції
зупинити виконання рішення тощо; за
наслідками перегляду справи судом
касаційної інстанції у випадку
скасування судового рішення КАС
України передбачає право сторони
просити суд провести поворот виконання
судового рішення тощо. Натомість
позивач (боржник у виконавчому
провадженні) дозволяє собі не
погоджуватися з рішенням суду, що
набрало законної сили, у протиправний
спосіб, а саме - шляхом невиконання
рішення суду з мотивів нібито
невідповідності його закону,
оскарження законних дій посадових осіб
державної виконавчої служби тощо.

Також потрібно відмітити, що 22 липня 2013
року Хмельницьким міськрайонним судом
Хмельницької області було відмовлено у
задоволенні заяви представника
боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню. Дана ухвала була залишена
без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2013 року.

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького міськрайонного суду від
25 листопада 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Совгира Д. І.

Судді
Курко О. П.

Мельник-Томенко Ж. М.