Справа № 357/7796/13-а
Суддя: Шовкопляс О. П.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/7796/13-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючий - суддя Шовкопляс
О. П. ,

при секретарі - Кузьменко Т.
Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Білоцерківської міської ради про
скасуванння рішення Білоцерківської
міської ради, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що
рішенням Білоцерківської міської ради
від 18 серпня 2011 року за № 257-11-VI їй було
надано дозвіл на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
площею 271 кв.м. для ведення садівництва
за рахунок земель населеного пункту м.
Біла Церква за адресою АДРЕСА_1.
Вказаній земельній ділянці площею, 0 268
га присвоєно кадастровий номер
:03:015:0122.

Рішенням Білоцерківської міської ради
від 16 серпня 2012 року за № 668-28- VI було
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельні ділянки та надав земельні
ділянки у власність - для ведення
садівництва площею 268 кв.м. за рахунок
земель населеного пункту м. Біла
Церква. Нею була виготовлена технічна
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
для ведення садівництва.

Рішенням Білоцерківської міської ради
від 21 листопада 2012 року за № 738-31- VI було
скасовано підпункт 41 додатку 2 рішення
Білоцерківської міської ради від 16
серпня 2012 року за № 668-28- VI та п.9 додатку
1 рішення Білоцерківської міської ради
від 18 серпня 2011 року за № 257-11-VI на
підставі подання прокурора м. Біла
Церква.

Рішенням Білоцерківської міської ради
від 20 грудня 2012 року за № 823-34- VI, згідно
п.п. 13.2, п. 13 відмовлено в наданні
дозволу на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, у зв'язку з
невідповідністю місця розташування
земельної ділянки генеральному плану
м. Біла Церква та іншої містобудівної
документації .

Рішенням Білоцерківської міської ради
від 25 квітня 2013 року за № 952-41- VI, згідно
відмовлено в наданні дозволу на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, у зв'язку з невідповідністю
цільового призначення земельної
ділянки оновленому генеральному плану
м. Біла Церква, затвердженого рішенням
міської ради від 28 березня 2013 року за №
935-40- VI «Про затвердження оновленого
генерального плану м. Біла Церква» .
Вважає, що дані рішення не відповідають
вимогам чинного законодавства, тому
вони є протиправними і підлягають
скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_3 у судовому засіданні позов
підтримали, дали пояснення аналогічні
викладеному, просили суд задовольнити
позовні вимоги повністю.

Представник відповідача
Білоцерківської міської ради
Київської області Пишна Світлана
Юріївна у суді позов не визнала та
пояснила, що оскаржувані позивачем
рішення прийнятеі в межах повноважень,
визначених чинним законодавством
України, обґрунтовано, з урахуванням
усіх обставин справи, що мають значення
для прийняття рішення (вчинення дії).
Земельна ділянка, яка була передана у
власність ОСОБА_5, жодним чином не
стосується предмета позову, оскільки
укладена відносно земельної ділянки,
розміщеної за адресою: АДРЕСА_2 Позивач
же звертався до міської ради з
клопотанням про виділення йому
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1

Що стосується вимоги позивача про
зобов'язання міської ради змінити
рішення та надати йому дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельної
ділянки у АДРЕСА_1, то така вимога є
нікчемною.

Просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

У відповідності до п. 34 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" виключно на пленарних
засіданнях вирішуються питання щодо
регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу
України (далі ЗК України) до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад.

Відповідно до частини 6 ст. 118
Земельного Кодексу України, громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення особистого селянського
господарства у межах норм безоплатної
приватизації подають клопотання до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотання
зазначається цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовані
розміри. До заяви додаються графічні
матеріали, на яких зазначене бажане
місце розташування земельної ділянки.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і надає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
закону, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населеного пункту, тощо.

Відповідно до частини 7 ст. 118 ЗК України
районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і надає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
звернулася до Білоцерківської міської
ради Київської області із клопотанням
в порядку ст. 118 ЗК України, в якому
просила у порядку реалізації
гарантованого права на отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки, визначити без її погодження та
виділити земельну ділянку
орієнтованим розміром до 0,0268га в межах
міста Біла Церква з цільовим
призначенням для ведення садівництва;
розглянути дане питання на сесії ради.

Рішенням Білоцерківської міської ради
від 18 серпня 2011 року за № 257-11-VI їй було
надано дозвіл на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
площею 271 кв.м. для ведення садівництва
за рахунок земель населеного пункту м.
Біла Церква за адресою АДРЕСА_1.
Вказаній земельній ділянці площею, 0 268
га присвоєно кадастровий номер
:03:015:0122.

Рішенням Білоцерківської міської ради
від 16 серпня 2012 року за № 668-28- VI було
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельні ділянки та надав земельні
ділянки у власність - для ведення
садівництва площею 268 кв.м. за рахунок
земель населеного пункту м. Біла
Церква. Нею була виготовлена технічна
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
для ведення садівництва.

Рішенням Білоцерківської міської ради
від 21 листопада 2012 року за № 738-31- VI було
скасовано підпункт 41 додатку 2 рішення
Білоцерківської міської ради від 16
серпня 2012 року за № 668-28- VI та п.9 додатку
1 рішення Білоцерківської міської ради
від 18 серпня 2011 року за № 257-11-VI на
підставі подання прокурора м. Біла
Церква.

Рішенням Білоцерківської міської ради
від 20 грудня 2012 року за № 823-34- VI, згідно
п. п. 13.2, п. 13 відмовлено в наданні
дозволу на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, у зв'язку з
невідповідністю місця розташування
земельної ділянки генеральному плану
м. Біла Церква та іншої містобудівної
документації .

Рішенням Білоцерківської міської ради
від 25 квітня 2013 року за № 952-41- VI, згідно
відмовлено в наданні дозволу на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, у зв'язку з невідповідністю
цільового призначення земельної
ділянки оновленому генеральному плану
м. Біла Церква, затвердженого рішенням
міської ради від 28 березня 2013 року за №
935-40- VI «Про затвердження оновленого
генерального плану м. Біла Церква» .

Оцінюючи наведені обставини, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення заявлених
позовних вимог.

Так, з матеріалів справи достовірно
встановлено, що позивачка до
відповідача із клопотанням про
виділення земельної ділянки в порядку
ст. 118 ЗК України. Однак їй було спочатку
надано дозвіл на розробку технічної
документації, а потім рішенням
Білоцерківської міської ради від 21
листопада 2012 року за № 738-31- VI було
скасовано підпункт 41 додатку 2 рішення
Білоцерківської міської ради від 16
серпня 2012 року за № 668-28- VI та п.9 додатку
1 рішення Білоцерківської міської ради
від 18 серпня 2011 року за № 257-11-VI на
підставі подання прокурора м. Біла
Церква, оскільки цільове призначення
спірної земельної ділянки згідно
Висновку головного управління
Держкомзему у Київській області «Про
наявні обмеження на використання
земельної ділянки» спірна земельна
ділянка відноситься до категорії
земель житлової та громадської
забудови

В подальшому позивачка зверталась з
заявою до білоцерківської міської ради
з заявою про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність. Рішенням Білоцерківської
міської ради від 20 грудня 2012 року за №
823-34- VI, згідно п. п. 13.2, п. 13 відмовлено в
наданні дозволу на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, у зв'язку з
невідповідністю місця розташування
земельної ділянки генеральному плану
м. Біла Церква та іншої містобудівної
документації .

Рішенням Білоцерківської міської ради
від 25 квітня 2013 року за № 952-41- VI, згідно
відмовлено в наданні дозволу на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, у зв'язку з невідповідністю
цільового призначення земельної
ділянки оновленому генеральному плану
м. Біла Церква, затвердженого рішенням
міської ради від 28 березня 2013 року за №
935-40- VI «Про затвердження оновленого
генерального плану м. Біла Церква» .

Посилання позивача та її представника
в судовому засіданні на те, що
Земельним Кодексом не передбачено
такої підстави, як припинення права
власності на земельну ділянку,
скасування рішення органу виконавчої
влади, на підставі якого було
виготовлено державний акт на право
власності на земельну ділянку
відповідає вимоги ЗК України.

Так, відповідно до вимог ст.. 140 ЗК
України підставами припинення права
власності на земельну ділянку є: а)
добровільна відмова власника від права
на земельну ділянку;

б) смерть власника земельної ділянки за
відсутності спадкоємця;

в) відчуження земельної ділянки за
рішенням власника;

г) звернення стягнення на земельну
ділянку на вимогу кредитора;

ґ) відчуження земельної ділянки з
мотивів суспільної необхідності та для
суспільних потреб;

д) конфіскація за рішенням суду;

е) невідчуження земельної ділянки
іноземними особами та особами без
громадянства у встановлений строк у
випадках, визначених Земельним
Кодексом.

Відповідно до вимог ст.. 141 ЗК України
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є: а)
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій; г)
використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам; ґ) використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного
податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці;
є) використання земельної ділянки у
спосіб, що суперечить вимогам охорони
культурної спадщини.

Згідно п 8 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 7 від 16 квітня 2004 року
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних прав» вирішуючи спори про
припинення права власності на земельну

ділянку чи права користування нею,
суди повинні враховувати, що

орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування має

право прийняти рішення про це лише в
порядку, з підстав і за умов,

передбачених статтями 140-149 ЗК. У
випадках, визначених цими нормами,
припинення права власності на землю
чи права землекористування
провадиться за позовом відповідного
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування в судовому
порядку, недодержання якого є
підставою для визнання рішення цього
органу та виданих державних актів
недійсними. У разі пред'явлення до
органу виконавчої влади або місцевого
амоврядування позову про незаконність
припинення права землекористування
через відсутність судового рішення
про вилучення земельної ділянки
відповідач вправі

пред'явити зустрічний позов про таке
вилучення, а суд має розглянути його
разом із первинним позовом.

При вирішенні в судовому порядку
питання про недійсність документів,
виданих на підставі переглянутого
рішення органу виконавчої влади чи
місцевого самоврядування про
скасування свого рішення, за яким
земельна ділянка була неправомірно
одержана у власність чи
користування, слід враховувати
Рішення Конституційного Суду України
від 16 квітня 2009 р. N 7-рп/2009 ( v007p710-09 )
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування), відповідно
до пункту 5 мотивувальної частини

якого органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до
них зміни, якщо відповідно до
приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни

чи припинення.

З урахуванням вищевикладеного
позивачем та її представником в
судовому засіданні не доведено та
спростовується матеріалам справи, що
спірна земельна ділянка перебувала її
у користуванні чи у власності.

При розгляді даної справи по суті судом
не встановлено протиправності дій
відповідача щодо порушення прав
позивачки, як власника чи користувача
спірної земельної ділянки про
отримання безоплатно у власність
земельної ділянки.

Щодо вимоги позивачки про визнання
Рішення Білоцерківської міської ради
від 21 листопада 2012 року за № 738-31- VI було
скасовано підпункт 41 додатку 2 рішення
Білоцерківської міської ради від 16
серпня 2012 року за № 668-28- VI та п.9 додатку
1 рішення Білоцерківської міської ради
від 18 серпня 2011 року за № 257-11-VI на
підставі подання прокурора м. Біла
Церква, рішення Білоцерківської
міської ради від 20 грудня 2012 року за №
823-34- VI, згідно п.п. 13.2, п. 13 відмовлено в
наданні дозволу на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, у зв'язку з
невідповідністю місця розташування
земельної ділянки генеральному плану
м. Біла Церква та іншої містобудівної
документації та рішення
Білоцерківської міської ради від 25
квітня 2013 року за № 952-41- VI, згідно
відмовлено в наданні дозволу на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, у зв'язку з невідповідністю
цільового призначення земельної
ділянки оновленому генеральному плану
м. Біла Церква, затвердженого рішенням
міської ради від 28 березня 2013 року за №
935-40- VI «Про затвердження оновленого
генерального плану м. Біла Церква»
протиправним та скасування їх, то вони
є безпідставними з огляду на
вищевикладене, а також з урахуванням
тих обставин.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 70, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Білоцерківської міської ради про
скасуванння рішення Білоцерківської
міської ради - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства, а
також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. П. Шовкопляс