Справа № 801/9302/13-а
Суддя: Кондрак Наталя Йосифівна
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/9302/13-а

05.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кондрак Н.Й.,

суддів Щепанської О.А. ,

Кукти М.В.

секретар судового засідання
Беребесова П.В.

за участю сторін:

представник позивача,
Сімферопольського міського центру
зайнятості - Ярославцев Андрій
Володимирович, довіреність № 01-1740 від
31.07.13,

відповідач, ОСОБА_4 - не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив,

розглянувши апеляційну скаргу
Сімферопольського міського центру
зайнятості на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Котарева Г.М.)
від 02.12.13 у справі № 801/9302/13-а,

за позовом Сімферопольського міського
центру зайнятості (вул. О. Невського, 7 А,
м.Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95000)

до ОСОБА_4 АДРЕСА_1)

про стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 02.12.13 у справі №
801/9302/13-а у задоволені
адміністративного позову
Сімферопольського міського центру
зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення
1637,91грн. - відмовлено.

На зазначене судове рішення
від позивача надійшла апеляційна
скарга, в якій ставиться питання про
його скасування та ухвалення нового
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити. Доводи апеляційної
скарги мотивовані тим, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні 05.02.2014
представник позивача підтримав
апеляційну скаргу на підставі
викладених в ній доводів, просив
постанову суду першої інстанції
скасувати, прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем як суб'єктом владних
повноважень, подано до суду позовну
заяву до відповідача щодо стягнення
вартості наданих соціальних послу на
випадок безробіття.

Як встановлено судом першої
інстанції, відповідно до даних
персональної картки №00038 ОСОБА_4
08.02.12 р. була зареєстрована у
Сімферопольському міському центрі
зайнятості у якості безробітної. 26.05.12
р. відповідач була знята з обліку у
Сімферопольському міському центрі
зайнятості з обліку у якості
безробітної у зв'язку з
невідвідуванням державної служби
зайнятості протягом 30 і більше
календарних днів без поважних причин
після закінчення встановленого строку
відвідування з наступного дня після
останнього відвідування відповідно до
абзацу 4 підпункту 2 пункту 20 Порядку
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу та
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14
лютого 2007 р. N219. Відповідач була
письмово повідомлена про необхідність
відвідування центру зайнятості 12.06.12р.,
про що була ознайомлена під розпис
Додатку до ПК №1 (Відвідування особою
ЦЗ, надані послуги та прийняті рішення),
проте не виконала своїх обов'язків
(письмові рекомендації спеціаліста
державної служби зайнятості) та не
відвідувала центр протягом 30 днів із
зазначеної дати.

27.06.12р. на підставі Наказу від
13.07.12р. №НТ120215 відповідача було знято з
обліку у зв'язку з невідвідуванням
безробітним державної служби
зайнятості протягом 30 і більше
календарних днів без поважних причин
після закінчення встановленого строку
відвідування з наступного дня після
останнього відвідування відповідно до
абзацу 4 підпункту 2 пункту 20 Порядку.
Проте, 23.11.12р. Наказом №НТ121123 було
прийнято рішення про визнання
недійсним п. 27.11 Наказу від 13.07.12р.
№НТ120215 і видано новий Наказ №НТ121123 про
зняття відповідача з обліку у зв'язку з
невідвідуванням безробітним державної
служби зайнятості протягом 30 і більше
календарних днів без поважних причин
після закінчення встановленого строку
відвідування з наступного дня після
останнього відвідування відповідно до
абзацу 4 підпункту 2 пункту 20 Порядку з
26.05.12р.

З матеріалів справи також
вбачається, що у період знаходження на
обліку у Сімферопольському міському
центрі зайнятості безробітну за її
згодою було направлено на оплачувані
громадські роботи що проводилися за
рахунок коштів Державної служби
зайнятості у Організацію АР Крим
Товариства Червоного хреста України з
28.05.12р. по 26.06.12р.0

Таким чином, відповідач знаходилася
обліку у Сімферопольському міському
центрі зайнятості та за період з 27.05.12р.
по 26.06.12р., працювала на громадських
роботах, які фінансувалися центром
зайнятості. За вказаний період
відповідачем було отримано з
фінансування організації
оплачувальних громадських робіт на
загальну суму 1637,91грн., (в т.ч. 1197,65грн.
заробітної плати та 440,36 грн. Єдиного
соціального внеску) і дані суми позивач
просить стягнути з відповідача.

Відповідно до пункту 13 Порядку
громадяни, зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, і безробітні, повинні
відповідно до письмових рекомендацій
працівників державної служби
зайнятості сприяти своєму
працевлаштуванню, відвідувати центр
зайнятості у визначений і погоджений з
ними час. При цьому періодичність
відвідування центру зайнятості
зазначеними особами визначається з
урахуванням ситуації на ринку праці,
наявності підходящої роботи та місця
проживання громадянина, але не рідше
ніж один раз на 30 календарних днів.Як
вбачається з абзацу 4 підпункту 2 пункту
20 Порядку громадяни, зареєстровані як
такі, що шукають роботу, та безробітні,
знімаються з обліку у разі
невідвідування безробітним центру
зайнятості протягом 30 і більше
календарних днів без поважних причин
після закінчення встановленого строку
відвідування з наступного дня після
останнього відвідування.

З частини 2 статті 7 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» вбачається, що
видами соціальних послуг за цим
Законом та Законом України «Про
зайнятість населення» є пошук
підходящої роботи та сприяння у
працевлаштуванні, у тому числі шляхом
надання роботодавцю дотації на
створення додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних;
фінансування організації оплачуваних
громадських робіт для безробітних у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України».

Відповідно до частини 3
статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення і вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків і зловживання ними
стягається з цього безробітного у
відповідності із Законодавством
України з моменту виникнення обставин,
що впливають на умови виплати йому
забезпечення і надання послуг. Таким
чином, підставою для стягнення сума
виплаченого забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі є саме умисне
невиконання нею своїх обов'язків і
зловживання ними.

З матеріалів справи вбачається,
що останнім днем відвідування
відповідачем Сімферопольського
міського центру зайнятості було 25.05.12р.
Отже, відповідно до умов абзацу 4
підпункту 2 пункту 20 Порядок N219, 30-м днем
з наступного дня після останнього
відвідування відповідачем центру
зайнятості мало бути 24.06.12р., тоді як
відповідно до листів непрацездатності,
ОСОБА_4 знаходилася на стаціонарному
лікуванні в періоди з 24.06.12р. по 16.07.12р. у
7-ої міської клінічної лікарні м.
Сімферополя, а з 17.07.12р. по 28.08.12р. та з
29.08.12р. по 27.09.12р. - у КРУ
«Протитуберкульозний диспансер №1».

Як вбачається з листа КРУ
«Протитуберкульозний диспансер №1»
від 12.11.13р. №1589, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
знаходилась на диспансерному обліку з
приводу активного туберкульозу легких
з бактеріовиділенням з 24.10.11р. Також
знаходилась на стаціонарному
лікуванні у КРУ «Протитуберкульозний
диспансер №1» у період з 17.07.12р. по
28.08.12р., з 29.08.12р. по 27.09.12р., з 15.10.12р. по
31.10.12р. Основний курс лікування був
завершений 13.11.13р. В теперішній час
ОСОБА_4 знаходиться на дисциплінарному
обліку з приводу неактивного
туберкульозу легких.

Відповідно до пункту 8 частини 3
статті 2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія).

Пропорційність ґрунтується на
тому, що рішення суб'єкта владних
повноважень породжує правові наслідки
як для особи так і для держави чи її
органів.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідачем було виконано всі інші
умови перебування на обліку у якості
безробітного, про що свідчать акти
виконаних робіт від 31.05.12р., від 15.06.12р.,
від 27.06.12р., відповідно до яких
відповідач виконувала наступні роботи:
надання соціальної допомоги на дому:
оплата комунальних послуг, покупка і
доставка продуктів харчування,
медикаментів, засобів гігієни,
приготування їжі, миття посуду, вологе
та генеральне прибирання квартири,
дрібний ремонт, санітарно-гігієнічні
заходи, та не ухилялась від виконання
своїх обов'язків. Таким чином,
скільки відповідач виконала всі
оплачувані громадські роботи, з
врахуванням передбаченого статтею 43
Конституції України права громадянина
на своєчасне одрежання винагороди за
працю, стягнення з відповідача
зазначеної суми є непропорційним по
відношенню до порушення, вчиненого
відповідачем в частині невідвідування
центру зайнятості.

Крім того, з огляду на вищезазначене,
судова колегія дійшла висновку про
відсутність факту умисного
невиконання відповідачем своїх
обовязків і зловживання ними.

Дослідивши матеріали справи і
перевіривши їх доказами, судова
колегія дійшла висновку, що правова
оцінка, яку суд першої інстанції дав
обставинам справи, не суперечить
вимогам процесуального та
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі, внаслідок чого
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а ухвала суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195, 197, 199, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сімферопольського
міського центру зайнятості на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
02.12.13 у справі № 801/9302/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
02.12.13 у справі № 801/9302/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 10 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
Н.Й. Кондрак

Судді підпис
О.А.Щепанська

підпис М.В. Кукта

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Н.Й. Кондрак