Справа № 813/19/14
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/19/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді
з участю секретаря судового засідання
з участю представників: позивача
Копача Р.Ф., відповідача Богоніс С.М.,
Костюк Х.В.,Купець І.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом приватного
підприємства «Полі-Продукт» до
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів
України у Львівській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,
Приватне підприємство «Полі-Продукт»
(далі - ПП «Полі-Продукт») звернулося до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Залізничному м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (далі - ДПІ у
Залізничному районі м. Львова), в якому
просить скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
від'ємне значення суми податку на
додану вартість в розмірі 135593 грн за
липень 2013 року. В обґрунтування
позовних вимог посилається на
безпідставність висновків податкового
органу, викладених в акті перевірки від
01.10.2013 р. №88/22-10/30203308, про
неправомірність відображення в рядку 24
Декларації з податку на додану
вартість за липень 2013 року залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду в сумі
135593,00 грн. Зазначає, що весь комплекс
питань, пов'язаних із формуванням та
обліком вказаного податкового кредиту,
був досліджений тим самим
відповідачем, наслідком чого стало
оформлення довідки про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки від 12.09.2011 року №2419/23-2/30203308,
згідно висновків якої «не встановлено
порушень достовірності декларування
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
декларації за травень 2011 року в сумі
137682,00 грн». Податковий кредит з податку
на додану вартість сформувався в 2004
році відповідно до чинного на той час
податкового законодавства у зв'язку з
придбанням підприємством на підставі
нотаріально оформлених договорів
купівлі-продажу будівель, споруд та
іншого майна бази відпочинку. Після
дати складання вказаної довідки
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (р.24
Декларації) зменшувався внаслідок
виникнення поточних зобов'язань з
податку на додану вартість. Відповідно
до пп. «а» пп.7.7.11. п.7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» станом на 2004 рік
підприємство не мало права на бюджетне
відшкодування, тому в минулих періодах
за таким відшкодуванням не зверталося.
Представник позивача Копач Р.Ф. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з підстав,
викладених у позовній заяві. Просив
Представники відповідача Богоніс С.М,
Костюк Х.В.,Купець І.І., в судовому
засіданні позову не визнали з підстав,
викладених у письмовому запереченні.
Суть заперечень полягає в тому,
проведеною позаплановою виїзною
документальною перевіркою з питань
дотримання ПП «Полі-Продукт» вимог
податкового законодавства при
декларуванні р.24 (залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду) декларації з
податку на додану вартість за липень 2013
року встановлено некоректне
заповнення платником податків
вказаного рядка декларації. Всупереч
вимог п.200.4. ст.200, п.200.6. ст.200, п.102.1, п.102.5.
ст.102 Податкового кодексу України
від'ємне значення з ПДВ сум залишків,
відображених у рядку 24 податкової
декларації з ПДВ за липень 2013 року
сформовано більше ніж 1095 днів на момент
проведення перевірки, перенісши
залишок у розмірі 135593,00 грн з р.24
Декларації по податку на додану
вартість попередніх податкових
періодів. Вважають оскаржене податкове
повідомлення-рішення від 29.10.2013 року №
задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог та
заперечень, дослідивши докази, якими
вони обґрунтовуються, дійшов висновку,
що позов підлягає до задоволення,
мотивуючи це наступним.
Позивач - ПП «Полі-Продукт»,
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - юридична
на податковому обліку у ДПІ у
Залізничному районі м. Львова з 18.11.1998
ПП «Полі-Продукт» з 03.12.1998 року є
платником ПДВ відповідно до виданого
ДПІ у Залізничному районі м. Львова
Свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість № 100002009 від
27.11.2006 року ( №17728652 від 23.11.1998 року)
ДПІ у Залізничному районі м. Львова
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ПП
«Полі-Продукт» з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
декларуванні р.24 (залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду) декларації з
податку на додану вартість за липень 2013
Результати перевірки оформлено актом
від 01.10.2013 р. №88/22-10/30203308, яким
встановлено порушення вимог п.200.4. ст.200,
п.200.6. ст.200, п.102.1, п.102.5. ст.102 Податкового
кодексу України, в результаті чого
підприємством завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду(рядок 24
Декларації) по декларації з податку на
додану вартість за липень 2013 року в
На підставі вказаного акту ДПІ у
Залізничному районі м. Львова прийнято
податкове повідомлення - рішення від
«Полі-Продукт» зменшено від'ємне
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 135593 грн за липень 2013
Податкове повідомлення - рішення від
в апеляційному порядку.
Головне управління Міндоходів у
Львівській області рішенням від 26.12.2013
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
Залізничному районі м. Львова від 29.10.2013
Не погодившись із висновками акту
перевірки від 01.10.2013 р. №88/22-10/30203308 та
податковим повідомленням - рішенням
ДПІ у Залізничному районі м. Львова від
«Полі-Продукт» оскаржило останнє в
судовому порядку, зауваживши, що всі
питання, пов'язані із формуванням та
обліком податкового кредиту, який
виник у 2004 році, були досліджені
працівниками ДПІ у Залізничному районі
м. Львова при проведенні перевірки з
питань достовірності декларування
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
декларації за травень 2011 року.
Перевіркою не встановлено порушень
достовірності декларування залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
декларації за травень 2011 року в сумі
137682,00 грн. Підтвердженням цього є
складена за наслідками перевірки
довідка від 12.09.2011 року №2419/23-2/30203308.
Як слідує з акту перевірки від 01.10.2013 р.
№88/22-10/30203308, сума 135593,00 грн, яка
відображена в р.24 Податкової
декларації з податку на додану
вартість за липень 2013 року, сформована
за рахунок придбання ПП «Полі-Продукт»
в 2004 році та покращення (модернізації)
основних засобів (бази відпочинку),
розташованих на території с. Дубровиця
Яворівського району Львівської
області. Це підтверджується договорами
купівлі-продажу, оборотно-сальдовими
відомостями та матеріалами попередніх
Згідно поданої ПП «Полі-Продукт» 19.08.2013
суми від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (додаток 2 до Податкової
декларації з ПДВ за липень 2013 року) сума
135593,00 грн складається із сум від'ємних
значень, які виникли в таких звітних
червень 2004 року - 1418 грн; березень 2005
року - 612 грн; вересень 2005 року - 240 грн;
грудень 2005 року - 340 грн; березень 2006
року - 405 грн; червень 2006 року - 2086 грн;
вересень 2006 року - 9563 грн; грудень 2006
травень 2007 року - 8421 грн; вересень 2007
Отже, сума 135593,00 грн, відображена в р.24
Податкової декларації з податку на
додану вартість за липень 2013 року,
складається з таких, що виникли
впродовж 2004 - 2008 років сум залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.
На момент формування «Полі-Продукт»
податкового кредиту (2004 - 2008 роки)
платників податку на додану вартість,
об'єкти, базу та ставки оподаткування,
перелік неоподатковуваних та
звільнених від оподаткування операцій,
особливості оподаткування експортних
та імпортних операцій, поняття
податкової накладної, порядок обліку,
звітування та внесення податку до
бюджету визначався Законом України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 № 168/97-ВР (далі - Закон № 168/97-ВР).
Згідно терміну, наданого у пункті 1.7.
статті 1 Закону № 168/97-ВР, податковий
кредит це сума, на яку платник податку
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.
Порядок обчислення і сплати податку на
додану вартість визначався статтею 7
Закону № 168/97-ВР.
Відповідно до підпункту 7.7.1. пункту 7.7.
статті 7 Закону № 168/97-ВР сума податку,
що підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.
При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету у
строки, встановлені законом для
відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.
Згідно підпункту 7.7.2. пункту 7.7 цієї
статті якщо у наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, має
від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);
б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду лише в
частині суми податку фактично
сплаченої отримувачем постачальникам
товарів (послуг) та при імпорті і
включається до розрахунку бюджетного
відшкодування наступного звітного
залишок від'ємного значення, за яким не
проведено розрахунків з
постачальниками відображається в
податковій декларації з податку на
додану вартість окремим рядком для
визначення суми податку, яка може
підлягати відшкодуванню в частині
сплачених сум податку в наступних
залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування
відображається у декларації з податку
на додану вартість окремим рядком та
включається до складу податкового
кредиту починаючи з першого звітного
При цьому у відповідності до положень
підпункту 7.7.3. пункту 7.7. статті 7 Закону
№ 168/97-ВР, платник
податку може прийняти самостійне
рішення про зарахування належної йому
повної суми бюджетного відшкодування у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку наступних податкових
періодів. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає
за наслідками звітного періоду, в якому
виникає право на подання заяви про
отримання бюджетного відшкодування
згідно з нормами цієї статті.

При прийнятті такого рішення зазначена
сума не враховується при розрахунку
сум бюджетного відшкодування
наступних податкових періодів.

Водночас, відповідно до пункту «а»
підпункту 7.7.11. пункту 7.7. статті 7 Закону
№ 168/97-ВР не має права на отримання
бюджетного відшкодування особа, яка
мала обсяги оподатковуваних операцій
за останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів

Системний аналіз вказаних норм статті 7
Закону № 168/97-ВР свідчить про те, що при
від'ємному значенні суми податку на
додану вартість, розрахованої як
різниця між сумою податкового
зобов'язання звітного податкового
періоду та сумою податкового кредиту
такого звітного податкового періоду,
така сума враховується у зменшення
суми податкового боргу з цього податку,
що виник за попередні податкові
періоди (у тому числі розстроченого
або відстроченого відповідно до
закону), а при його відсутності -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

У разі прийняття платником податку
самостійного рішення про зарахування
належної йому повної суми бюджетного
відшкодування у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку наступних
податкових періодів, таке рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає
за наслідками звітного періоду, в якому
виникає право на подання заяви про
отримання бюджетного відшкодування
згідно з нормами статті 7 № 168/97-ВР.

Судом встановлено, що відповідно до
вимог пункту «а» підпункту 7.7.11. пункту
7.7. статті 7 Закону № 168/97-ВР ПП
«Полі-Продукт» на час формування
податкового кредиту не мало права на
отримання бюджетного відшкодування.

За таких обставин позивач у
відповідності до положень підпункту
7.7.3. пункту 7.7. статті 7 Закону № 168/97-ВР
правомірно прийняв рішення про
зарахування належної йому повної суми
бюджетного відшкодування у зменшення
податкових зобов'язань з цього податку
наступних податкових періодів.

Починаючи з 2004 року ПП «Полі-Продукт»
відображало в рядку 24 Податкової
декларації з податку на додану
вартість залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, сума якого періодично
змінювалася.

Як було вказано вище, залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
Податковій декларації з податку на
додану вартість за липень 2013 року
становив 135593,00 грн.

З 01 січня 2011 року відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначення
вичерпного переліку податків та
зборів, що справляються в Україні,
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства,
регулюються Податковим кодексом
України (далі - Податковий кодекс).

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
визначений статтею 200 Податкового
кодексу та полягає в наступному.

200.1. Сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

200.2. При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

200.3. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

200.4. Якщо в наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне
значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

200.5. Не мають права на отримання
бюджетного відшкодування особи, які:

були зареєстровані як платники цього
податку менш ніж за 12 календарних
місяців до місяця, за наслідками якого
подається заява на бюджетне
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів);

мали обсяги оподатковуваних операцій
за останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

200.6. Платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. Платник податку зберігає право
на отримання бюджетного відшкодування
коштами у майбутніх звітних
(податкових) періодах.

З порівняльного аналізу норм статті 200
Податкового кодексу та відповідних
норм статті 7 № 168/97-ВР слідує, що
порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню),
залишився незмінним.

Суд звертає увагу на те, що питання,
пов'язані із формуванням та обліком ПП
«Полі-Продукт» податкового кредиту,
який виник у 2004 році, були досліджені
працівниками ДПІ у Залізничному районі
м. Львова при проведенні перевірки з
питань достовірності декларування
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
декларації за травень 2011 року, тобто
вже після набрання законної сили
Податковим кодексом.

Як видно з довідки від 12.09.2011 року
№2419/23-2/30203308, складеною за результатами
позапланової виїзної документальної
перевірки, перевіркою не встановлено
порушень достовірності декларування
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
декларації за травень 2011 року в сумі
137682,00 грн, та який був відображений ПП
«Полі-Продукт» у рядку 24 Податкової
декларації з податку на додану
вартість, суть якого, незважаючи на
неодноразові зміни редакцій останньої,
не змінилася.

За відсутності у податкового органу
будь-яких зауважень до формування ПП
«Полі-Продукт» податкового кредиту
протягом 2004-2008 років та порядку його
декларування (який з 2004 року не
змінився), викладені у акті від 01.10.2013 р.
№88/22-10/30203308 висновки відповідача про
порушення позивачем вимог п.200.4. ст.200,
п.200.6. ст.200, п.102.1, п.102.5. ст.102 Податкового
кодексу України, в результаті чого
підприємством завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24 Декларації) по декларації з податку
на додану вартість за липень 2013 року в
сумі 135593,00 грн, є безпідставними.

Стосовно посилань податкового органу
на пункти 102.1, 102.5. статті 102 Податкового
кодексу, то суд вважає їх помилковими з
огляду на таке.

Статтею 102 Податкового кодексу
встановлюються граничні строки
давності щодо погашення грошових
зобов'язань платника податків, умови їх
застосування та права платників
податків у зв'язку із застосуванням
таких строків.

Відповідно до пункту 102.2 статті 102
Податкового кодексу контролюючий
орган, крім випадків, визначених
статті, має право самостійно визначити
суму грошових зобов'язань платника
податків у випадках, визначених цим
Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня,
що настає за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації
та/або граничного строку сплати
грошових зобов'язань, нарахованих
контролюючим органом, а якщо така
податкова декларація була надана
пізніше, - за днем її фактичного
подання. Якщо протягом зазначеного
строку контролюючий орган не визначає
суму грошових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

У разі подання платником податку
уточнюючого розрахунку до податкової
декларації контролюючий орган має
право визначити суму податкових
зобов'язань за такою податковою
декларацією протягом 1095 днів з дня
подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином пунктом 102.1 статті 102
Податкового кодексу встановлено
загальний строк, протягом якого
контролюючий орган має право
визначити суму грошових зобов'язань
платника податків у випадках,
визначених цим Кодексом. Такий строк
дорівнює 1095 днів і його перебіг
починається з дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання.

З положень пункту 102.2 статті 102
Податкового кодексу слідує, що початок
перебігу строку позовної давності
чинне податкове законодавство пов'язує
із поданням платником податку
податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом.

Матеріалами справи підтверджено, що ПП
«Полі-Продукт» регулярно подавало
податкову звітність. Несплачених
грошових зобов'язань, нарахованих
контролюючим органом, у нього не було.

З урахуванням таких обставин, відсутні
передбачені пунктом 102.1 статті 102
Податкового кодексу підстави для
застосування строку позовної давності.

Положення пункту 102.5. статті 102
Податкового кодексу встановлюють
граничний строк реалізації права
платника податків щодо повернення
надміру сплачених податків або їх
відшкодування із бюджету у випадках,
передбачених цим Кодексом. Платник
податків може використати своє право
шляхом подання у встановленому
Податковим кодексом порядку заяви до
контролюючого органу не пізніше 1095
календарного дня, що настає за днем
здійснення такої переплати або
отримання права на бюджетне
відшкодування.

Як було встановлено судом, ПП
«Полі-Продукт» не мав права на бюджетне
відшкодування і з такою заявою до
податкового органу не звертався ні в 2004
році, ні в 2013 році.

В той же час, Закон України «Про податок
на додану вартість» та Податковий
кодекс України не містять жодних
обмежень щодо права платника податку
на зарахування в повному обсязі
належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів.

Тому, на думку суду, посилання
відповідача на пункт 102.5. статті 102
Податкового кодексу, є також
помилковими.

Щодо тверджень податкового органу про
порушення позивачем вимог пунктів 198.1.,
198.3. статті 198 Податкового кодексу, суд
зазначає таке.

У зв'язку із поданням ПП «Полі-Продукт»
в установленому порядку органу
державної податкової служби
заперечення до акту перевірки від
01.10.2013 р. №88/22-10/30203308 та скарги на
прийняте за її результатами податкове
повідомлення-рішення з вимогою про
його скасування, ДПІ у Залізничному
районі м. Львова згідно підпунктів 78.1.5.,
78.1.8. пункту 78 статті 78 Податкового
кодексу з 11.12.2013 по 17.11.2013 провело
позапланову виїзну перевірку
підприємства.

Висновок про порушення ПП
«Полі-Продукт» пунктів 198.1., 198.3. статті
198 Податкового кодексу міститься у акті
від 24.12.2013 року №2672/22-10/30203308, складеному
за результатами такої перевірки.

На підставі висновків акту від 24.12.2013
року №2672/22-10/30203308 відповідач нового
податкового повідомлення-рішення не
приймав.

Оскаржене податкове
повідомлення-рішення від 29.10.2013 року №
/6564 не містить відомостей про
порушення ПП «Полі-Продукт» пунктів
198.1., 198.3. статті 198 Податкового кодексу.

Крім цього, питання правомірності
формування ПП «Полі-Продукт»
податкового кредиту, як з'ясовано судом
та відображено вище по тексту
постанови, вже був предметом перевірки
податковим органом, що підтверджується
довідкою від 12.09.2011 року №2419/23-2/30203308.
Жодних зауважень до формування
податкового кредиту, який виник
протягом 2004-2008 року, відповідач не
висловив.

Представники відповідача - державні
ревізори-інспектори Костюк Х.В. та
Купець І.І. не змогли пояснити
діаметрально протилежних висновків
податкового органу як щодо формування
позивачем податкового кредиту, так і
щодо декларування залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до вимог частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не подано доказів
правомірності прийняття спірного
податкового повідомлення - рішення.

Відповідно до частини третьої статті 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повно важення надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Перевіривши оскаржене позивачем
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів
України у Львівській області від 29.10.2013
року № /6564 суд дійшов переконання,
що воно прийнято відповідачем без
урахування вимог Закону України «Про
податок на додану вартість» та
Податкового кодексу України і з
порушенням передбачених статтею 2 КАС
України принципів.

З урахуванням викладеного, податкове
повідомлення - рішення відповідача від
29.10.2013 року № /6564 необхідно
визнати протиправним і скасувати.

Відповідно до частини першої статті 94
КАС України понесені позивачем судові
витрати у вигляді судового збору в
розмірі 271 грн, сплаченого за платіжним
дорученням № 772 від 08 січня 2014 року,
слід стягнути з Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст.7-14,69-71,86,87,94,159,160-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів
України у Львівській області від 29.10.2013
року № /6564.

Стягнути з Державного бюджету України
в користь приватного підприємства
«Полі-Продукт» 271 (двісті сімдесят одну)
гривню 20 копійок судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови
відповідно до частини другої статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Хома О.П.

Повний текст постанови виготовлений 11
лютого 2014 року.