Справа № 800/827/13
Суддя: Масло І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року м. Київ
справа № 800/827/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді
Масло І.В.,

суддів
Єрьоміна А.В.,

Юрченко В.П.

Швеця В.В.,

Шведа Е.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Вищої ради юстиції про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України як до
суду першої інстанції із позовною
заявою до Вищої ради юстиції (далі - ВРЮ)
про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги
обґрунтував тим, що 26 березня 2013 року
звернувся до Вищої ради юстиції зі
скаргою на рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України (далі - Комісія, ВККС України)
від 27 лютого 2013 року, яким відмовлено у
рекомендуванні його для обрання
кандидатом на посаду судді
Кіровоградського окружного
адміністративного суду безстроково. 15
жовтня 2013 року на засіданні Вищої ради
юстиції розглянуто його скаргу та
проголошено резолютивну частину
рішення, яким залишено без змін рішення
Комісії від 27 лютого 2013 року. Дане
рішення Вищої ради юстиції вважає
необґрунтованим з наступних підстав. В
рішенні ВККС України від 27 лютого 2013
року не зроблено жодного висновку про
те, що показники про якість його роботи
є поганими або негативними, наведено
узагальнюючі показники, однак не
вказано якість показників роботи, які
свідчать, що якість його роботи на
посаді судді за 5 років жодного разу не
була гіршою, ніж середні показники
якості суду. Інформація щодо
несвоєчасного виготовлення повного
тексту судових рішень приблизно у 350
адміністративних справах є до
теперішнього часу предметом перевірки
відомостей, викладених у зверненні
голови Ради суддів адміністративних
судів України ОСОБА_9 від 9 лютого 20121
року та голови Кіровоградського
окружного адміністративного суду
ОСОБА_10 від 08.12.2011 року щодо звільнення
його з посади судді за порушення
присяги судді. Вважає безпідставним
посилання Комісії в рішенні від 27
лютого 2013 року на матеріали службового
розслідування, призначеного наказом
голови суду від 6 листопада 2012 року №
189-к, оскільки це є доказом, проведеним з
порушенням закону (від нього не
відбирались пояснення, службове
розслідування стосувалось помічника
судді та секретаря судового засідання,
в матеріалах містяться пояснення тих
осіб, які безпосередньо підпорядковані
керівнику апарата та голові суду). ВККС
України не врахувала, що, як вбачається
з розпорядження голови суду від 15.11.2012
року № 45 адміністративні справи №
2а-664/08/1170, 2а-2948/10/1170, 2а-3859/10/170 вважалися
втраченими невідомо з чиєї вини, але
його зобов'язали вжити заходи щодо їх
відновлення, листом голови суду від
04.05.2012 року ОСОБА_9 був повідомлений, що
станом на 04.05.2012 року становище
виправлено, справи здані до канцелярії.
В матеріалах, наданих Комісії,
містилася характеристика, з якою він
ознайомився із запереченнями, оскільки
деякі формулювання були
необґрунтованими; зміст
характеристики в негативну сторону
відрізняється від змісту
характеристики, поданої головою суду
до ВККС України у квітні місяці 2012 року;
у характеристиці не знайшли свого
відображення позитивні сторони його
роботи в суді (підвищення кваліфікації,
участь у навчальних семінарах, грамота,
громадська робота). В рішенні від 27
липня 2013 року Комісія зробила
посилання на догану (рішення Комісії
від 9 червня 2011 року № 1802/дп-11), хоча
відповідно до частини третьої статті 88
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» він вважається суддею,
який не має дисциплінарного стягнення.
В рішенні ВККС України від 27 лютого 2013
року є посилання на скарги, по яким не
були прийняті рішення (по скарзі
ОСОБА_8 та колективній заяві суддів
Кіровоградського окружного
адміністративного суду рішення про
відмову у відкритті дисциплінарних
справ прийняті лише 28 лютого 2013 року). В
рішенні від 27 лютого 2013 року Комісія
посилається на лист голови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду, в якому він
заперечує проти надання рекомендації,
але позивач зі змістом цього листа не
був ознайомлений. Також зазначає, що в
порушення норм Регламенту Вищої ради
юстиції його не ознайомили з висновком
доповідача, який проводив підготовку
до розгляду на секції та засіданні ВРЮ
матеріалів скарги. Також 5 листопада 2013
року на засіданні ВРЮ розглядалось
питання про внесення Президентові
України подання про звільнення його з
посади судді у зв'язку із закінченням
строку, хоча з інформації, отриманої 7
листопада 2013 року від секретаріату
Вищої ради юстиції, повний текст
рішення від 15 жовтня 2013 року ще не був
виготовлений.

Вважаючи рішення Вищої ради
юстиції від 15 жовтня 2013 року
незаконним, просив:

- визнати протиправним та
скасувати рішення Вищої ради юстиції
від 15 жовтня 2013 року щодо відмови в
задоволенні його скарги та залишення
без змін рішення Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України від 27 лютого 2013
року;

- зобов'язати Вищу раду юстиції
скасувати рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України від 27 лютого 2013 року щодо
відмови в рекомендуванні його для
обрання кандидатом на посаду судді
Кіровоградського окружного
адміністративного суду безстроково.

Представник відповідача надала
письмові заперечення, в яких зазначила,
що процедура прийняття оскаржуваного
рішення від 15 жовтня 2013 року,
передбачена Законами України «Про Вищу
раду юстиції», «Про судоустрій і статус
суддів», Регламентом Вищої ради
юстиції, порушена не була. Скарга
позивача на рішення ВККС України від 27
лютого 2013 року була прийнята,
зареєстрована Вищою радою юстиції, за
результатами її перевірки, проведеної
на підставі доручення голови № 72/0/4-12
від 28 березня 2013 року, член ВРЮ склала
довідку. Позивач завчасно запрошувався
на засідання секції та ВРЮ, був на них
присутнім та надавав свої пояснення.
Відповідно до витягу з протоколу на
засіданні 15 жовтня 2013 року були
присутні 13 членів ВРЮ, які одностайно
проголосували «проти» задоволення
скарги ОСОБА_4 Просила відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

Сторони були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явились, надали клопотання про
розгляд даної справи без їх участі, у
зв'язку з чим колегія суддів на
підставі частини четвертої статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
дану справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами в межах
заявлених позовних вимог, колегія
суддів встановила наступне.

Указом Президента України від 11 квітня
2008 року № 342/2008 ОСОБА_4 був призначений
на посаду судді Кіровоградського
окружного адміністративного суду
строком на п'ять років.

27 лютого 2013 року Вищою кваліфікаційною
комісією суддів України було прийняте
рішення № 106/бо-13 від 27 лютого 2013 року,
яким ОСОБА_4 було відмовлено в
рекомендуванні для обрання на посаду
судді Кіровоградського окружного
адміністративного суду безстроково.

26 березня 2012 року до Вищої ради юстиції
надійшла скарга ОСОБА_4 (вх. № 206/0/6-13) на
рішення Вищої кваліфікаційної комісії
суддів України № 106/бо-13 від 27 лютого 2013
року, в якій він просив скасувати це
рішення та зобов'язати ВККС України
прийняти нове рішення про
рекомендування його для обрання
кандидатом на посаду судді
Кіровоградського окружного
адміністративного суду безстроково.

Головою ВРЮ Колесниченком В.М. було
надано доручення від 28 березня 2013 року
№ 72/0/4-13 члену Вищою ради юстиції Отрош
І.О. на проведення перевірки
відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_4
на рішення Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України від 27 лютого 2013
року щодо відмови йому у
рекомендуванні для обрання на посаду
судді Кіровоградського окружного
адміністративного суду безстроково.

За результатами перевірки відомостей,
викладених у скарзі кандидата на
посаду судді безстроково ОСОБА_4 на
рішення Вищої кваліфікаційної комісії
суддів України від 27 лютого 2013 року про
відмову в рекомендуванні його для
обрання на посаду судді
Кіровоградського окружного
адміністративного суду безстроково,
членом ВРЮ Отрош І.О. була складена
довідка (вх. № 1036/0/10-13).

У вказаній довідці запропоновано
скаргу кандидата на посаду судді
безстроково ОСОБА_4 на рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України від 27 лютого 2013 року № 106/бо-13
про відмову в рекомендуванні для
обрання на посаду судді
Кіровоградського окружного
адміністративного суду - залишити без
задоволення, а рішення ВККС України від
27 лютого 2013 року - без змін.

Листом № 8477/0/9-13 від 20 вересня 2013 року
позивач був запрошений на 26 вересня 2013
року на засідання секції Вищої ради
юстиції з питань призначення суддів на
посади та звільнення їх з посад та
засідання Вищої ради юстиції, до
порядків денних яких включені питання
щодо розгляду його скарги на рішення
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України від 27 лютого 2013 року про
відмову в рекомендуванні для обрання
на посаду судді Кіровоградського
окружного адміністративного суду
безстроково.

Листом № 8848/0/9-13 від 13 жовтня 2013 року
позивач був запрошений на 15 жовтня 2013
року на засідання Вищої ради юстиції,
до порядку денного якого включено
питання щодо розгляду його скарги на
рішення Вищої кваліфікаційної комісії
суддів України від 27 лютого 2013 року про
відмову в рекомендуванні для обрання
на посаду судді Кіровоградського
окружного адміністративного суду
безстроково.

15 жовтня 2013 року на засіданні ВРЮ були
досліджені матеріали, що були
предметом розгляду Комісії під час
прийняття оскаржуваного рішення,
доводи скарги, матеріали проведеної
членом ВРЮ Отрош І.О. перевірки,
заслухано її доповідь та представника
Комісії - начальника юридичного
відділу секретаріату Комісії Данчука
В.Г., враховано висновок секції ВРЮ.

15 жовтня 2013 року відповідач прийняв
рішення № 1002/0/15-13, відповідно до якого
скарга ОСОБА_4 на рішення ВККС України
від 27 лютого 2013 року № 106/бо-13 була
залишена без задоволення, а саме
рішення - без змін.

З 13 присутніх членів Вищої ради юстиції
«за задоволення скарги» проголосувало
- 0, «проти» - 13, «утрималось» - 0, «не
брали участі в голосуванні» - 0, що
становить більшість від
конституційного складу Вищої ради
юстиції (протокол № 13 від 15 грудня 2013
року).

З даним позовом ОСОБА_4 звернувся до
Вищого адміністративного суду
України, не погоджуючись з рішенням ВРЮ
від 15 жовтня 2013 року № 1002/0/15-13.

Мотиви даного позову ОСОБА_4 до
Вищої ради юстиції про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії
зводяться до незгоди з рішенням Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України від 27 лютого 2013 року про
відмову в рекомендуванні його для
обрання кандидатом на посаду судді
Кіровоградського окружного
адміністративного суду безстроково.

Згідно з частиною другою статті 77
Закону № 2453 рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України про відмову у рекомендуванні
кандидата для обрання на посаду судді
безстроково може бути оскаржено до
Вищої ради юстиції у порядку,
встановленому Законом України «Про
Вищу раду юстиції». Аналогічні
положення містяться в Регламенті ВККС
України (пункти 15.3, 15.5).

Відповідно до положень статей 18,
171-1 Кодексу адміністративного
судочинства України рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України можуть бути предметом
оскарження в судовому порядку, що
узгоджується з приписами пункту 15.2.
Регламенту ВККС України.

Враховуючи зазначені норми,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України може бути
оскаржене або до суду, або до Вищої
ради юстиції.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 оскаржив це рішення Комісії від
27 лютого 2013 року № 106/бо-13 про відмову в
рекомендуванні його для обрання на
посаду судді безстроково не тільки до
ВРЮ, а і до суду (звернувся з
відповідним позовом 7 листопада 2013
року).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 29 січня 2014 року у справі №
800/825/13 адміністративний позов ОСОБА_4 до
ВККС України про визнання рішення
незаконним та зобов'язання вчинити
певні дії був залишений без розгляду в
зв'язку з пропуском встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду.

Враховуючи викладене, суд при
розгляді даної справи не може давати
оцінку рішенню Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України від 27 лютого 2013 року, в зв'язку з
чим перевіряє дотримання ВРЮ процедури
розгляду скарги та процедуру прийняття
15 жовтня 2013 року рішення № 1002/0/15-13.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів приходить до
висновку, що відповідачем доказана
правомірність та законність рішення
ВРЮ від 15 жовтня 2013 року № 1002/0/15-13,
виходячи з наступного.

Спірні правовідносини
регулюються Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 7
липня 2010 року (із змінами та
доповненнями) (далі - Закон № 2453),
Законом України «Про Вищу Раду
юстиції» № 22/98-ВР від 15.01.1998 (із змінами
та доповненнями) (далі - Закон № 22),
Регламентом Вищої ради юстиції,
затвердженим Рішенням Вищої ради
юстиції від 04.10.2010 N 791/0/15-10 (із змінами та
доповненнями) (далі - Регламент ВРЮ).

Згідно з частиною другою статті 1
Закону № 22 Вища рада юстиції є
колегіальним, незалежним органом,
відповідальним за формування
високопрофесійного суддівського
корпусу, здатного кваліфіковано,
сумлінно та неупереджено здійснювати
правосуддя на професійній основі, а
також за прийняття рішень стосовно
порушень суддями і прокурорами вимог
щодо несумісності та у межах своєї
компетенції про їх дисциплінарну
відповідальність.

Відповідно до статті 2 Закону № 22
повноваження, організація і порядок
діяльності Вищої ради юстиції
визначаються Конституцією України, цим
Законом та регламентом Вищої ради
юстиції, який затверджується на її
засіданні.

Згідно з пунктом 6-2 частини першої
статті 27 Закону України «Про Вищу раду
юстиції» Вища рада юстиції приймає
рішення у скарзі на відмову в
рекомендуванні для обрання кандидатом
на посаду судді безстроково.

Положеннями статті 29-2 Закону
«Про Вищу раду юстиції» передбачено, що
до Вищої ради юстиції можуть бути
оскаржені рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України, зокрема, щодо відмови в
рекомендуванні для обрання кандидатом
на посаду судді безстроково.

Процедура розгляду скарг на рішення
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України про відмову в рекомендуванні
для обрання кандидатом на посаду судді
безстроково регулюється главою 5
Розділу 2 Регламенту.

Так, Голова Ради доручає одному з
членів Ради провести у 15-денний строк з
дня надходження скарги перевірку
викладених у ній обставин та
витребовує усі матеріали матеріали, що
були предметом розгляду комісії під
час ухвалення рішення про відмову в
рекомендуванні для обрання на посаду
судді безстроково (пункт 1 глави 5
Регламенту ВРЮ); за результатами
перевірки член Ради складає довідку,
яка має містити висновки (пункт 2 глави 5
розділу 2 Регламенту).

Як вбачається з матеріалів справи,
Головою ВРЮ Колесниченком В.М. було
надано доручення від 28 березня 2013 року
№ 72/0/4-13 члену Вищою ради юстиції Отрош
І.О. на проведення перевірки
відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_4
на рішення Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України від 27 лютого 2013
року щодо відмови йому у
рекомендуванні для обрання на посаду
судді Кіровоградського окружного
адміністративного суду безстроково, за
результатами якої членом ВРЮ Отрош І.О.
була складена довідка (вх. № 1036/0/10-13), в
якій запропоновано скаргу - залишити
без задоволення, а рішення ВККС України
від 27 лютого 2013 року - без змін.

Питання щодо скарги ОСОБА_4 на рішення
ВККС України від 27 лютого 2013 року
попередньо розглядалося відповідною
секцією ВРЮ.

Згідно з частиною другою статті 23
Закону № 22 організація роботи секції
визначається цим Законом і регламентом
Вищої ради юстиції.

Пунктом 2 параграфа 5 глави 1 розділу І
Регламенту передбачено, що секція з
питань призначення суддів на посади та
звільнення їх з посад вивчає, зокрема,
скарги кандидатів на рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України щодо відмови у рекомендуванні
для обрання на посади суддів
безстроково.

Формою роботи секцій і Ради є
засідання, дати проведення яких та
проекти порядків денних визначає
Голова Ради (пункт 1 параграфа 1 глави 2
розділу І Регламенту).

На засіданнях секції попередньо
розглядаються питання, віднесені до
повноважень Ради згідно з
законодавством (пропозиції,
рекомендації, подання, заяви та ін.). На
засіданнях Ради розглядаються
зазначені вище питання разом з
висновком секції (пункт 2 параграфа 1
глави 2 розділу І Регламенту).

Відповідно до пункту 5 параграфа 1 глави
2 розділу І Регламенту на засідання
відповідний структурний підрозділ
секретаріату завчасно запрошує осіб,
питання стосовно яких включені до
проекту порядку денного відповідного
засідання.

Як вбачається з матеріалів справи,
листом № 8477/0/9-13 від 20 вересня 2013 року
позивач був запрошений на 26 вересня 2013
року на засідання секції Вищої ради
юстиції.

Перед початком розгляду відповідного
питання порядку денного до зали
засідань запрошується особа, стосовно
якої буде розглядатися питання (пункт 14
параграфа 1 глави 2 розділу І
Регламенту).

Перед розглядом питання на засіданні
Ради головуючий роз'яснює запрошеній
особі її права (пункт 15 параграфа 1
глави 2 розділу І Регламенту).

Як вбачається з наданих суду
документів, ОСОБА_4 був ознайомлений зі
своїми правами, про що свідчить його
підпис.

Процедура розгляду скарги судді на
рішення Комісії безпосередньо на
секції також передбачена Регламентом
ВРЮ, зокрема: дослідження матеріалів
починається з доповіді члена Ради,
доповідач викладає підстави прийняття
матеріалів до розгляду, досліджені
обставини, висновок відповідної секції
і відповідає на запитання (пункт 17
параграфа 1 глави 2 розділу І); за
пропозицією головуючого пояснення
надають особа, стосовно якої
вирішується питання (пункт 18 параграфа
1 глави 2 розділу І); засідання секції є
правомочним, якщо на ньому присутні не
менш як дві третини від складу секції
(частина п'ята статті 24 Закону № 22,
пункт 3 параграфа 2 глави 2 розділу І
Регламенту); за результатами розгляду
питань, внесених до порядку денного,
секція приймає відповідний висновок
(пункт 5 параграфа 2 глави 2 розділу І);
висновок секції приймається більшістю
голосів членів секції, присутніх на
засіданні (частина шоста статті 24
Закону № 22, пункт 6 параграфа 2 глави 2
розділу І).

Як вбачається з матеріалів справи, при
розгляді скарги ОСОБА_4 на засіданні
секції, заслухано доповідача (Отрош
І.О.), пояснення позивача, представника
Комісії (начальник юридичного відділу
секретаріату ВККС України Данчука В.Г.),
досліджені доводи скарги, матеріали що
були предметом розгляду Комісії під
час прийняття оскаржуваного рішення,
за результатами розгляду чого секція
прийняла відповідний висновок (скаргу
ОСОБА_4 на рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України від 27 лютого 2013 року № 106/бо-13 -
залишити без задоволення, а рішення
ВККС України від 27 лютого 2013 року - без
змін).

Також не була порушена відповідачем
процедура розгляду скарги ОСОБА_4 на
рішення ВККС України від 27 лютого 2013
року на засіданні ВРЮ.

Відповідно до статті 24 Закону № 22
засідання Вищої ради юстиції
вважається правомочним, якщо на ньому
присутні більшість членів Вищої ради
юстиції від її конституційного складу
(частина перша статті 24), рішення
приймається більшістю від
конституційного складу Вищої ради
юстиції, якщо інше не передбачено цим
Законом.

Аналогічні положення містяться в
параграфі 3 глави 2 розділу І
Регламенту.

Як вбачається з матеріалів справи, на
засіданні Ради 15 жовтня 2013 року були
присутні 13 членів Вищої ради юстиції
(більшість членів Вищої ради юстиції
від її конституційного складу), ОСОБА_4
був ознайомлений зі своїми правами, про
що свідчить його підпис, були
досліджені матеріали, що були
предметом розгляду Комісії під час
прийняття оскаржуваного рішення,
доводи скарги, матеріали проведеної
членом ВРЮ Отрош І.О. перевірки,
заслухано її доповідь та представника
Комісії - начальника юридичного
відділу секретаріату Комісії Данчука
В.Г., враховано висновок секції ВРЮ,
рішення було прийняте одностайно
(проти задоволення скарги - 13 членів
ВРЮ).

Згідно з пунктом 6 глави 5 Розділу 2
Регламенту ВРЮ у результаті розгляду
скарги Рада, за наявності для цього
підстав, може, зокрема, залишити скаргу
без задоволення, а рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України без змін.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що процедура розгляду
скарги позивача на рішення ВККС
України від 27 лютого 2013 року та
прийняття рішення ВРЮ від 15 жовтня 2013
року, передбачена Законом № 22 та
Регламентом, відповідачем була
дотримана.

Щодо доводів позивача про те, що
відповідачем було порушено норми
Регламенту Вищої ради юстиції,
оскільки його не ознайомили з довідкою
Отрош О.І., яка проводила підготовку до
розгляду на секції та засіданні ВРЮ
матеріалів його скарги, слід зазначити
наступне.

Процедура розгляду скарг на рішення
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України про відмову в рекомендуванні
для обрання на посаду судді
безстроково передбачена главою 5
Розділу 2 Регламенту ВРЮ.

Ні нормами цієї глави Регламенту ВРЮ,
ні жодними іншими нормами діючого
законодавства України не передбачений
обов'язок ВРЮ знайомити скаржника з
довідкою члена Ради, при розгляді його
скарги на рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України про відмову в рекомендуванні
для обрання на посаду судді
безстроково.

Отже, доводи позивача в цій частині є
необґрунтованими.

Також є безпідставними доводи позивача
про те, що 5 листопада 2013 року на
засіданні ВРЮ розглядалось питання про
внесення Президентові України подання
про звільнення його з посади судді в
зв'язку із закінченням строку, хоча від
секретаріату Вищої ради юстиції він 7
листопада 2013 року отримав інформацію,
що повний текст рішення від 15 жовтня 2013
року ще не виготовлений, оскільки не
знайшли свого підтвердження під час
судової справи.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання Вищої ради юстиції
скасувати рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України від 27 лютого 2013 року щодо
відмови в рекомендуванні його для
обрання кандидатом на посаду судді
Кіровоградського окружного
адміністративного суду безстроково
слід зазначити наступне.

Згідно Рекомендації № R (80) 2 комітету
Міністрів державам-членам стосовно
реалізації адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятої Комітетом Міністрів Ради
Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді
заступників міністрів, під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, здійснювати з певною свободою
розсуду - тобто, коли такий орган може
обирати з кількох юридично допустимих
рішень те, яке він вважає найкращим за
даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням
розуміють таке повноваження, яке надає
певний ступінь свободи
адміністративному органу при прийняті
рішення, тобто, коли у межах, які
визначені законом, адміністративний
орган має можливість самостійно (на
власний розсуд) вибрати один з кількох
варіантів рішення, в зв'язку з чим суд
не має повноважень зобов'язати
відповідача скасувати рішення ВККС
України.

Крім того, позовні вимоги про
зобов'язання Вищої ради юстиції
скасувати рішення Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України від 27 лютого 2013 року щодо
відмови в рекомендуванні його для
обрання кандидатом на посаду судді
Кіровоградського окружного
адміністративного суду безстроково є
похідними від позовних вимог про
визнання протиправним та скасування
рішення Вищої ради юстиції від 15 жовтня
2013 року щодо відмови в задоволенні його
скарги та залишення без змін рішення
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України від 27 лютого 2013 року.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що доводи позивача не
знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні, у зв'язку з чим відмовляє
ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог до
Вищої ради юстиції про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 18, 122, 159 - 163, 171-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні
позовних вимог до Вищої ради юстиції
про визнання протиправним та
скасування рішення від 15 жовтня 2013
року, зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова є остаточною і не підлягає
перегляду в апеляційному чи
касаційному порядку.

Повний текст постанови буде
виготовлений в порядку та у строки,
передбачені статтею 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Масло І.В.

Судді
Єрьомін А.В.

Юрченко В.П.

Швець В.В.

Швед Е.Ю.