Справа № 2а/1670/3306/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/60127/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Кіровоградської обласної державної
адміністрації на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.06.2012 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2012 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сільгосппродукт» до Кіровоградської
обласної державної адміністрації,
третя особа - Приватне підприємство
«РудПром-Плюс», про визнання рішення
нечинним,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппродукт»
звернулося до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
Кіровоградської обласної державної
адміністрації, третя особа - Приватне
підприємство «РудПром-Плюс», про
визнання рішення нечинним.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.06.2012 року
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппродукт»
було задоволено. Визнано протиправним
та скасовано рішення Кіровоградської
обласної державної адміністрації (у
формі листа від 17.11.2011 року за вих. №
23-844/2) про відмову у наданні дозволу
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппродукт» на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 6,46 га з цільовим
призначенням «землі промисловості»
для здійснення реконструкції та
експлуатації об'єктів нерухомого майна
та розміщення комплексу
каменедробильного заводу. Зобов'язано
Кіровоградську обласну державну
адміністрацію розглянути клопотання
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппродукт»
від 24.06.2011 року № 152 про надання дозволу
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппродукт» на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
прийняти рішення за даним клопотанням
у відповідності зі чинним
законодавством.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2012 року
апеляційну скаргу Кіровоградської
обласної державної адміністрації було
залишено без задоволення, а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.06.2012 року -
без змін.

У касаційній скарзі Кіровоградська
обласна державна адміністрація, не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального права,
просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.06.2012 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2012 року,
а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппродукт»
надано заперечення на касаційну
скаргу, в яких воно просить залишити
касаційну скаргу Кіровоградської
обласної державної адміністрації без
задоволення, а оскаржувані рішення -
без змін.

Перевіривши наведені в касаційній
скарзі доводи, заперечення на неї,
рішення судів першої та апеляційної
інстанції щодо правильності
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 24.06.2011 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Сільгосппродукт» звернулося до
відповідача із клопотанням про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки під промислові потреби,
зокрема, для здійснення реконструкції
об'єктів нерухомого майна та
розміщення комплексу
каменедробильного заводу.

Листом від 26.07.2011 року № 23-545/3
Кіровоградська обласна державна
адміністрація на дане клопотання
надала відповідь про те, що на
планово-картографічних матеріалах
району мається накладення земельної
ділянки, якою виявило бажання
користуватися Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппродукт»,
на земельну ділянку Приватного
підприємства «РудПром-Плюс». Тому для
вирішення питання стосовно надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою просили надати узгоджені з
Приватним підприємством
«РудПром-Плюс» картографічні
матеріали.

Листом від 02.09.2011 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Сільгосппродукт» направило на адресу
Кіровоградської обласної державної
адміністрації додаткові матеріали, про
які йшлося у відповіді Кіровоградської
обласної державної адміністрації від
26.07.2011 року № 23-545/3, а саме: документи
щодо погодження меж земельних ділянок
у тому числі з Приватним підприємством
«РудПром-Плюс». Так, до заяви додано акт
від 27.08.2011 року про встановлення в
натурі і погодження меж земельної
ділянки, складений за участю
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппродукт»,
відділу Держкомзему в Онуфріївському
районі та землевпорядника Дереївської
сільської ради, зарис земельної
ділянки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппродукт»,
збірні кадастрові плани суміжних
землевласників та землекористувачів,
експлікацію земельної ділянки площею
13,8684 га Приватного підприємства
«РудПром-Плюс», схему розміщення
земельних ділянок Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сільгосппродукт» та Приватного
підприємства «РудПром-Плюс»,
кадастровий план земельної ділянки з
фотозйомкою.

Кіровоградська обласна державна
адміністрація листом від 17.11.2011 року №
23-844/2 повідомила Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппродукт»
про відмову у наданні відповідного
дозволу з посиланням на пункт 3 статті
123 Земельного кодексу України, оскільки
відповідно до інформації, наданої
управлінням регіонального розвитку,
містобудування та архітектури,
розміщення каменедробильного заводу
на зазначеній земельній ділянці не
відповідає проекту районного
планування Онуфріївського району.

Не погоджуючи с даним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сільгосппродукт»
звернулося до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 122
Земельного кодексу України, обласні
державні адміністрації передають
земельні ділянки на їх території із
земель державної власності у власність
або у користування у межах міст
обласного значення та за межами
населених пунктів для всіх потреб, крім
випадків, визначених частинами
третьою, сьомою цієї статті.

Згідно із частинами 2, 3 стаття 123
Земельного кодексу України, особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, із висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що підстава для відмови
у наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою - «невідповідність проекту
районного планування Онуфріївського
району», зазначена Кіровоградською
обласною державною адміністрацією у
листі-відмові від 17.11.2011 року № 23-844/2, не
передбачена пунктом 3 статті 123
Земельного кодексу України, а доказів
того, що розміщення об'єктів ТОВ
«Сільгосппродукт» на земельній
ділянці, про виділення якої було подано
клопотання, не відповідає проекту
районного планування Онуфріївського
району, суду не було надано.

Судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій не відповідають
вимогам статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Зокрема, відповідно до положень статті
159 Кодексу адміністративного
судочинства України, законним є
рішення, ухвалене відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно та всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були дослідженні в судовому
засіданні.

Правові, економічні, соціальні та
організаційні засади містобудівної
діяльності в Україні і спрямований на
формування повноцінного життєвого
середовища, забезпечення при цьому
охорони навколишнього природного
оточення, раціонального
природокористування та збереження
культурної спадщини визначені Законом
України «Про основи містобудування».

Згідно із статтею 5 Закону України «Про
основи містобудування», при здійсненні
містобудівної діяльності повинні бути
забезпечені, зокрема, розробка
містобудівної документації, проектів
конкретних об'єктів згідно з вихідними
даними на проектування, з дотриманням
державних стандартів, норм і правил;
розміщення і будівництво об'єктів
відповідно до затверджених у
встановленому порядку містобудівної
документації та проектів цих об'єктів;
раціональне використання земель та
територій для містобудівних потреб,
підвищення ефективності забудови та
іншого використання земельних ділянок.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про основи містобудування»,
визначення територій для
містобудівних потреб здійснюється
відповідно до затвердженої
містобудівної документації з
урахуванням планів
земельно-господарського устрою.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності і
спрямований на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів визначені Законом України
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що вимоги містобудівної
документації є обов'язковими для
виконання всіма суб'єктами
містобудування.

Враховуючи, що земельна ділянка для
здійснення реконструкції об'єктів
нерухомого майна та розміщення
комплексу каменедробильного заводу,
стосовно якої 24.06.2011 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Сільгосппродукт» звернулося до
відповідача із клопотанням про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки під промислові потреби,
знаходиться на території
Онуфріївського району, наявною
планувальною основою для вирішення
питання розміщення зазначеного
підприємства є схема планування
території на регіональному рівні, а
саме: матеріали коригування Проекту
районного планування Онуфріївського
району, якими Кіровоградська обласна
державна адміністрація має керуватися
при визначенні територій для
містобудівних потреб.

Розглядаючи справу по суті, суди не
надали належної правової оцінки
наявним в матеріалах справи копіям
коригування Проекту районного
планування Онуфріївського району
Кіровоградської області, копії схеми
розміщення земельних ділянок
землекористування Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сільгоспродукт» та Приватного
підприємства «РудПром-Плюс».

Відповідно до статті 53 Кодексу
адміністративного судочинства
України, треті особи, які заявляють
самостійні вимоги на предмет спору,
можуть вступити у справу у будь-який
час до закінчення судового розгляду,
пред'явивши адміністративний позов до
сторін. Задоволення адміністративного
позову таких осіб має повністю або
частково виключати задоволення вимог
позивача до відповідача. У разі вступу
третіх осіб, які заявляють самостійні
вимоги на предмет спору, розгляд
адміністративної справи починається
спочатку. Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача у будь-який
час до закінчення судового розгляду,
якщо рішення у справі може вплинути на
їхні права, свободи, інтереси або
обов'язки. Вони можуть бути залучені до
участі у справі також за клопотанням
осіб, які беруть участь у справі. Якщо
адміністративний суд при прийнятті
позовної заяви, підготовці справи до
судового розгляду або під час судового
розгляду справи встановить, що судове
рішення може вплинути на права і
обов'язки осіб, які не є стороною у
справі, суд залучає таких осіб до
участі в справі як третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору. Вступ третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, не має наслідком розгляд
адміністративної справи спочатку.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що рішення суду у даній
справі може вплинути на права, свободи,
інтереси або обов'язки Головного
управління держкомзему в
Кіровоградській області та управління
регіонального розвитку містобудування
та архітектури Кіровоградської
обласної державної адміністрації.

Згідно із частиною 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Таким чином, порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
на які не звернув увагу суд апеляційної
інстанції, призвело до ухвалення
рішення, яке не відповідає вимогам щодо
законності та обґрунтованості і таке
неправильне вирішення справи не може
бути усунено судом касаційної
інстанції, а тому рішення судів першої
та апеляційної інстанції підлягають
скасуванню, а справа
- направленню на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої
інстанції слід врахувати вищенаведене
та прийняти обґрунтоване та законне
рішення за результатами повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи в їх сукупності.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 223, 227, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кіровоградської
обласної державної
адміністрації - задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 06.06.2012 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2012 року -
скасувати.

Справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сільгосппродукт» до Кіровоградської
обласної державної адміністрації,
третя особа - Приватне підприємство
«РудПром-Плюс», про визнання рішення
нечинним - направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.Є. Донець

судді:
А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз