Справа № 810/6926/13-а
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2014 року 810/6926/13-а
Київський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий суддя: Головенко О.Д.,
при секретарі судового засідання
представника позивача: Паламар Л.В.,
представника відповідача: не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «МаксіБуд
Інжиніринг» до Переяслав -
Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «МаксіБуд
Інжиніринг» звернулось до суду з
позовом до Переяслав - Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
В обґрунтування своїх позовних вимог
вказує, що відповідачем було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку позивача з питань
підтвердження взаємовідносинах з ТОВ
«Престиж Строй 2012» за період з 01.06.2012 по
Зазначає, що на підставі даного акту
перевірки відповідачем були
сформовані оскаржувані податкові
06.08.2013 (форми Р), якими йому було
нараховано грошове зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
(форми Р), яким було нараховано грошове
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 117 777,47 грн.
На думку позивача оскаржувані
податкові повідомлення - рішення є
незаконними та такими, що суперечать
нормам чинного податкового
законодавства України.
Вважає, що висновки відповідача є
необґрунтованими, оскільки позивач має
всі без винятку первинні бухгалтерські
документи, які підтверджують виконання
зобов'язань за укладеним правочином з
ТОВ «Престиж Строй 2012», в тому числі
податкові накладні, оформлені
відповідно до вимог Податкового
кодексу України (надалі - ПК України) та
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність».
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та просив
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив та в
обґрунтування своїх заперечень вказав,
що під час проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача з питань підтвердження
взаємовідносинах з ТОВ «Престиж Строй
2012» було встановлено ряд порушено ним
податкового законодавства, а саме: п.п.
198.1, п.п. 198.2 п.п. 198.3, ст. 198 ПК України, в
результаті чого завищено податковий
кредит на суму 89 735,21 грн., в тому числі
по періодах за червень 2012 року на дану
суму; п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в
результаті чого завищено валові
витрати на суму 94 221,97 грн., в тому числі
за ІІ півріччя 2012 року на вищенаведену
Вважає, що оскаржувані податкові
повідомлення - рішення винесені
правомірно, про що свідчить акт
перевірки, яким встановлено ряд
порушень податкового законодавства з
боку позивача, також вважає, що
відповідачем було дотримано усі вимоги
закону при винесені даних податкових
повідомлень - рішень.
Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, заслухавши
пояснення представника позивача та
представника відповідача суд вважає,
що позов слід задовольнити, виходячи з
Судом встановлено, що відповідачем на
підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2
п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК
України, відповідно до наказу від 05.07.2013
№ 207 посадовими особами відповідача
було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«МаксіБуд Інжиніринг» з питань
підтвердження взаємовідносинах з ТОВ
«Престиж Строй 2012» за період з 01.06.2012 по
Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України
визначено право податкового органу
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Також п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України
визначено, що документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.
Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.
Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
Як встановлено судом зазначена
перевірка проводилась на підставі
п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, а саме за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.
В результаті проведеної перевірки
встановлено порушення, а саме:
- п.п. 198.1, п.п. 198.2 п.п. 198.3, ст. 198 ПК
України, в результаті чого завищено
податковий кредит на суму 89 735,21 грн., в
тому числі по періодах за червень 2012
року на 89 735,21 грн.;
- п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в
результаті чого завищено валові
витрати на суму 94 221,97 грн. в тому числі
за ІІ півріччя 2012 року на 94 221,97 грн.
Судом встановлено, що між ТОВ «МаксіБуд
Інжиніринг» та його контрагентами ТОВ
«Престиж Строй 2012» укладено договір
будівельного підряду № 010612 від 01.06.2012.
Згідно даного договору позивач доручає
своєму контрагентові прийняти
зобов'язання власними і залученими
силами виконати комплекс будівельно -
монтажних робіт з улаштування фасадних
систем будинку № 1, 2, 3, першої черги
будівництва «Житлово - офісного та
культурно - оздоровчому комплексу з
об'єктами соціальної інфраструктури»,
що розташований по вул. Дніпровська
набережна, 14 у м. Києві.
На підставі отриманих від контрагентів
податкових накладних позивачем
сформовано податковий кредит 89 735,21 грн.
Однак, під час перевірки позивача щодо
повноти визначення податкового
кредиту встановлено його завищення та,
як наслідок, заниження податку на
додану вартість, яка підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету за червень
Також під час перевірки встановлено
безпідставне віднесення до складу
валових витрат за ІІ квартал 2012 року на
загальну суму 94 221,97 грн.
Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України
визначено, що податковий кредит - сума,
на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з: постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України, відповідно до ст. 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
лізингоотримувачу/орендарю;
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; ввезення товарів (супутніх
послуг) на митну територію України в
митному режимі імпорту або реімпорту
(далі - імпорт); вивезення товарів
(супутніх послуг) у митному режимі
експорту або реекспорту (далі -
експорт); з метою оподаткування цим
податком до експорту також
прирівнюється постачання товарів
(супутніх послуг), які перебувають у
вільному обігу на території України, до
митного режиму магазину безмитної
торгівлі, митного складу або
спеціальної митної зони, створених
згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного
кодексу України; з метою оподаткування
цим податком до імпорту також
прирівнюється постачання товарів
(супутніх послуг) з-під митного режиму
магазину безмитної торгівлі, митного
складу або спеціальної митної зони,
створених згідно з положеннями глав 35 -
37 Митного кодексу України, для їх
подальшого вільного обігу на території
України; постачання послуг з
міжнародних перевезень пасажирів і
багажу та вантажів залізничним,
автомобільним, морським і річковим та
авіаційним транспортом.
Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України визначено
базу оподаткування, а саме база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).
Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України
встановлено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Датою виникнення права замовника на
віднесення сум до податкового кредиту
з договорів (контрактів), визначених
довгостроковими відповідно до п. 187.9 ст.
187 цього Кодексу, є дата фактичного
отримання замовником результатів
робіт (оформлених актами виконаних
робіт) за такими договорами
Для товарів/послуг, постачання
(придбання) яких контролюється
приладами обліку, факт постачання
(придбання) таких товарів/послуг
засвідчується даними обліку.
Також, відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до ст. 39 цього Кодексу, та складається з
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Щодо встановлених порушень з податку
на прибуток суд зазначає наступне.
Згідно п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України
витрати операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, п. 140.2 - 140.5 ст. 140, ст. 142 і 143 та
інших статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку; витрати
банківських установ, до яких
відносяться: процентні витрати за
кредитно-депозитними операціями, в
тому числі за кореспондентськими
рахунками та коштами до запитання,
цінними паперами власного обігу;
комісійні витрати, в тому числі за
кредитно-депозитними операціями,
розрахунково-касове обслуговування,
інкасацію та перевезення цінностей,
операціями з цінними паперами,
операціями на валютному ринку,
операціями з довірчого управління;
від'ємний результат (збиток) від
операцій з купівлі/продажу іноземної
валюти та банківських металів; від'ємне
значення курсових різниць від
переоцінки активів та зобов'язань у
зв'язку зі зміною офіційного курсу
національної валюти до іноземної
валюти відповідно до п.п. 153.1.3
п. 153.1 ст. 153 цього Кодексу; суми
страхових резервів, сформованих у
порядку, передбаченому ст. 159 цього
Кодексу; суми коштів (зборів), внесені
до Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб; витрати з придбання права вимоги
на виконання зобов'язань у грошовій
формі за поставлені товари чи надані
послуги (факторинг); витрати, пов'язані
з реалізацією заставленого майна; інші
витрати, прямо пов'язані зі здійсненням
банківських операцій та наданням
банківських послуг; інші витрати,
передбачені цим розділом.
Крім того, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України встановлено, що витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку не
включаються до складу витрат.
Суд не бере до уваги твердження
відповідача про те, що надані первинні
документи, які одночасно з тим складені
з порушення вимог закону не вказують на
реальність угоди, виходячи з
Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
реєстрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
Водночас ст. 1 Закону України від 16.07.1999
№ 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.
Зокрема, суд вважає безпідставними
посилання податкового органу на те, що
контрагент позивача відсутній за
податковою адресою, оскільки будь -
якого належного підтвердження тому не
надав до суду.
Крім того, позивачем було надано до
суду копії виписки з ЄДРПОУ щодо його
контрагента станом на 02.04.2012, довідки
статистики АА № 627262, довідки про взяття
на облік платників податків 4-ОПП,
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість, ліцензії на
право здійснення господарської
діяльності у будівництві АЕ № 035460.
Також на підтвердження реальності
укладеного договору позивач надав суду
копії вищевказаного договору № 010612 від
01.06.2012, акту прийняття виконаних
підрядних робіт за червень 2012 року,
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт форми КБ-3 за червень
11.06.2012, виписки з банку щодо руху
сплачених за послугу коштів від 11.06.2012,
оборотно - сальдової відомості по рах.
631 за червень 2012 року, акт передачі
фронту робіт від 01.06.2012, акт прихованих
робіт від 28.06.2012, акт за червень 2012 року
приймання - передачі на безоплатній
основі для виконання робіт згідно
договору підряду № 010612 від 01.06.2012,
позивачем та ТОВ «Будівельна компанія
Міськжитлобуд» на проведення
будівельно - монтажних робіт, реєстр
отриманих та виданих податкових
накладних, акт звірки
взаєморозрахунків, довідки про
вартість виконаних будівельних робіт,
а також зображення об'єктів виконаних
робіт у м. Києві по вулиці Дніпровська
набережна, 14 у вигляді фотографій.
У листі Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 проведено
аналіз відповідних законодавчих норм
та наголошено на тому, що для
підтвердження податкового обліку
можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, тобто достовірні первинні
документи. Також у вказаному листі
визначено приблизний перелік обставин,
які можуть указувати на відсутність
відповідної господарської операції, а
саме рух активів у процесі здійснення
господарської операції.
Зокрема, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків, як обов'язкова
ознака господарської операції,
кореспондує з нормами ПК України.
Так, згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
Необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг з метою їх
використання в господарській
Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.
При цьому дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції:
- договори, акти виконаних робіт,
документи про перевезення, зберігання
товарів тощо, необхідно перевірити
фізичні, технічні та технологічні
можливості певної особи до вчинення
тих чи інших дій, що становлять зміст
господарської операції, як-от:
наявність кваліфікованого персоналу,
основних фондів, у тому числі
транспортних засобів для перевезення
або виробництва, приміщень для
зберігання товарів тощо, якщо такі
умови необхідні для здійснення певної
- можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
- наявність відповідних ліцензій
та інших дозвільних документів, що
необхідні для ведення певного виду
господарської діяльності.
Як вбачається з матеріалів справи
операції з будівельного підряду, а саме
комплекс будівельно - монтажних робіт з
улаштування фасадних систем мали
реальний характер, судом виявлено
наявність розумних економічних причин
(ділової мети), систематично отримання
даного виду послуг, що замовляються, а
також з наданих первинних документів
вбачається реальна зміна майнового
стану платника податків. Тобто,
встановлені умови, що платник податку
мав намір одержати економічні ефект у
результаті підприємницької
Отже, позивачем підтверджено наявність
отримання послуг від ТОВ «Престиж
Строй 2012», що свідчить про те, що
правочини між ними здійснені з метою
настання реальних наслідків та
збільшення обсягів продажу.
Зокрема, суд вважає посилання
відповідача на висновок ВПМ ДПІ у Києво
- Святошинському районі щодо наявності
ознак фіктивності та відсутності факту
реального здійснення господарської
діяльності ТОВ «Престиж Строй 2012» за
травень 2012 року - грудень 2012 року, яким
встановлено відсутність придбання
товаро - матеріальних цінностей і
подальший їх продаж безпідставними,
оскільки позивач не несе юридичної
відповідальності за дії, або
бездіяльність своїх контрагентів. Крім
того, позивачем не було наданого
жодного доказу на підтвердження своїх
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Суд вважає, що відповідач як суб'єкти
владних повноважень не довів суду
правомірність прийнятих оскаржуваних
податкових повідомлень - рішень
За наведених обставин суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122,
159-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -
п о с т а н о в и в:
Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Переяслав - Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «МаксіБуд
Інжиніринг» сплачений судовий збір в
сумі 458 (чотириста п'ятдесят вісім) грн.
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Головенко О.Д.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 27 січня 2014 р.