Справа № 872/17768/13
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"17" січня 2014 р.справа № 2а/334/264/2013

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А.
Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя

на постанову Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2013
року у справі №2а/334/264/2013 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Запоріжжя про визнання дій суб'єкта
владних повноважень протиправними та
зобов'язання його вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в
якому просила визнати протиправними
дії відповідача щодо відмови в
перерахунку пенсії з урахуванням
нарахованих та виплачених сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, сум індексації грошових
доходів та різниці між вислугою
держслужбовця та винагородою за
вислугу років відповідно до довідок
форми №5-1 від 12.01.2012р. №1; зобов'язати
відповідача здійснити з 18.01.2012 року
перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, сум
індексації грошових доходів та різниці
між вислугою держслужбовця та
винагородою за вислугу років, які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України «Про
державну службу» в редакції яка діяла
на час призначення пенсії позивачу;
зобов'язати відповідача врахувати всі
види оплати праці на які нараховується
збір на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, включаючи суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, суми індексації грошових
доходів та різниці між вислугою
держслужбовця та винагородою за
вислугу років, як складові заробітної
плати, з якої проводиться нарахування
пенсії, при виникненні права на
черговий перерахунок пенсії
відповідно до чинного законодавства
України. В обґрунтуванні заявлених
вимог позивач посилався на те, що йому
призначена пенсія без урахування
вказаних виплат, на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
пенсійне страхування та єдиний внесок
на загальнообов'язкове соціальне
страхування, і які увійшли до довідки
про складові заробітної плати.

Постановою Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2013
року позов задоволено, а саме: визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя щодо відмови в
перерахунку пенсії за віком згідно
Закону України «Про державну службу»;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя здійснити перерахунок та
виплату пенсії за віком з 18.01.2012 р. з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, сум
індексації заробітної плати та сум, які
складають різницю між вислугою
держслужбовця та винагородою за
вислугу років відповідно до довідки №1
від 12.01.2012р, про складові її заробітної
плати/ за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією/, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя в подальшому виплачувати
перераховану пенсію за віком на
підставі вимог законодавства згідно
Закону України «Про державну службу».

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя звернулося до суду
з апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що відповідно до ст.33 Закону
України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. При цьому індексація
грошових доходів, матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань та матеріальна допомога на
оздоровлення не передбачені ст.33
Закону України «Про державну службу»
як складові заробітної плати
державного службовця, тому зазначені
виплати не враховуються для обчислення
пенсії .

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
працювала в Спеціалізованій державній
податковій інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі.

З 18.01.2012р. позивачка перебуває на обліку
в управлінні Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Запоріжжя та
отримує пенсію державного службовця,
призначену згідно Закону України «Про
державну службу».

14.08.2013 року позивачка звернулась до
Пенсійного фонду з заявою, в якій
просила здійснити перерахунок пенсії з
дати її призначення з урахуванням
інших виплат, з яких сплачено страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011р.
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

До вказаної заяви позивачкою надано
довідку про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» №1 від 12.01.2012р.
(а.с.9), в якій зазначено про отримання
позивачкою за час роботи матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
сум індексації грошових доходів, які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідачем відмовлено у здійсненні
такого перерахунку, мотивуючи тим, що
відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Такі види виплат, як індексація
грошових доходів, матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань та матеріальна допомога на
оздоровлення не передбачені ст.33
Закону України «Про державну службу»
як складові заробітної плати
державного службовця, тому зазначені
виплати не враховуються для обчислення
пенсії.

Не погодившись з такими діями
відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду
з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, суми індексації грошових
доходів та різниці між вислугою
держслужбовця та винагородою за
вислугу років, мають бути враховані при
розрахунку пенсії, оскільки на них
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
з якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Тобто, вказаною нормою
встановлено, що об'єктом обчислення
розміру пенсії при призначенні пенсії
для відповідача є сума заробітної
плати, з якої сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ст.35 Закону
України «Про державну службу»
державним службовцям надається
щорічна відпустка тривалістю 30
календарних днів, якщо законодавством
не передбачено більш тривалої
відпустки, з виплатою допомоги для
оздоровлення у розмірі посадового
окладу.

У частині першій ст.1 Закону України
«Про оплату праці» від 24.03.1995 року
№108/95ВР встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
року №1788-XII врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати та суми, які складають
різницю між вислугою держслужбовця та
винагородою за вислугу років, на які
нараховувались страхові внески або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування (після набрання чинності
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»)
включаються до складу заробітної плати
державного службовця, враховуються при
обчисленні розміру його пенсії, є
правильним, оскільки перевага має
надаватись не положенням Закону
України «Про державну службу» та
Закону України «Про оплату праці», які
щодо спірних відносин є загальними, а
спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
стаття 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України (постанова від
20.02.2012р. у справі №21-430а11), рішення якого,
відповідно до ст.244-2 КАС України, є
обов'язковими для виконання усіма
судами України.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя залишити без
задоволення, а постанову Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 20
листопада 2013 року у справі №2а/334/264/2013 -
без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку, передбаченому
ст..212 КАС України.

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк