Справа № 9101/94862/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" січня 2014 р.справа № 2а-2357/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтоводської міської ради на
постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 24
жовтня 2011 року у справі № 2а-2357/2011 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Жовтоводської
міської ради про визнання
протиправними дій, -

В С Т
А Н О В И В :

Постановою Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 24
жовтня 2011 року позов позивача
задоволено частково; визнано
протиправними дії відповідача та
зобов'язано відповідача зробити
перерахунок щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік відповідно до
вимог ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи із розміру п'яти
мінімальних заробітних плат та
забезпечити її виплату з урахування
раніше виплаченої суми.

Не погодившись з постановою суду
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на не повне з'ясування
судом обставин справи, просив
постанову суду скасувати та відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і
обгрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи 2
категорії.

Абзацом п'ятим частини четвертої
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (у відповідній редакції, з
урахуванням рішення Конституційного
Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008
року, далі по тексту - Закон № 796-ХІІ)
передбачено, що для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
в розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Проте, всупереч статті 48 Закону № 796-ХІІ
позивачу щорічна допомога на
оздоровлення виплачувалась відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів
України .

Між тим, відповідно до частини другої
статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 КАС України, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру щорічної допомоги на
оздоровлення позивачеві застосуванню
підлягає стаття 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
Постанова Кабінету Міністрів України,
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Наявність такого права у позивача є
визначальним для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (частина друга
статті 46 Конституції України).

З огляду на викладене, колегія суддів
визнає, що право позивача на отримання
належних йому виплат на підставі
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» було порушено та що до
спірних правовідносин підлягають
застосуванню норми Закону, а не
Постанова КМУ, оскільки норми
підзаконних нормативних актів не
можуть суперечити нормам законів, а тим
більше змінювати їх.

Згідно з пунктом першим частини першої
статті 198, статтею 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального права.

На підставі викладеного, приймаючи до
уваги те, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

За таких обставин, постанова суду
першої інстанції підлягає залишенню
без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206,
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и
в:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтоводської міської ради - залишити
без задоволення.

Постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 24
жовтня 2011 року у справі № 2а-2357/2011 -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов