Справа № 243/7989/13-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чемодурова
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
справа №243/7989/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючий суддя Казначеєв Е.Г.,
суддів Яманко В.Г., Васильєвої І.А.,
секретар судового засідання
Гонтаренко М.Е., за участю позивача
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 03 грудня 2013 року по
адміністративній справі № 243/7989/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Асоціації
землевпорядних організацій Донецької
області, Слов'янської міської ради,
Держземагенства м. Слов'янськ, треті
особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
бездіяльністю протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
з позовом до Асоціації землевпорядних
організацій Донецької області,
Слов'янської міської ради, Відділу
Держземагенства м. Слов'янськ з
урахуванням уточнених позовних вимог
про визнання бездіяльності
Слов'янської міської ради та відділу
Держземагенства м. Слов'янська з
контролю за виконанням пункту 1.13,1.14, 1.15,
1.16 Наказу Державного комітету України
по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999
року про затвердження Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
збереження державних актів на право
приватної власності на АДРЕСА_1
протиправною та визнати бездіяльність
Держземагенства з контролю в усунені
недоліків в технічній документації
АДРЕСА_1 при перевірці технічної
документації на відповідність наказу
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 18.05. 2010 року №376
та №43 від 04.05.1999року протиправною,
зобов'язати Держземагенство м.
Слов'янська здійснити дії з контролю за
усуненням недоліків в технічної
документації на АДРЕСА_1 м. Слов'янську,
щодо виставлення межових знаків в
натурі на місцевості встановленого
зразка та зобов'язати Держемагенство м.
Слов'янська долучити акт
прийому-передачі межових знаків на
зберігання АДРЕСА_1 до технічної
документації відповідно пункту 1.12, 1.13,
1.14 Наказу Державного комітету України
по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999
року.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 03 грудня 2013
року провадження у цій справі в частині
пред'явлення позовних вимог до
Асоціації землевпорядних організацій
Донецької області закрито.

Постановою Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 03 грудня 2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій зазначила, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
порушенням норм матеріального права та
не відповідності висновків суду
обставинам справи, у зв'язку з чим
просила скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судовому засіданні доводи
викладені в апеляційній скарзі
підтриима, вважає, що постанова суду
першої інстанції винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, апеляційну скаргу обґрунтованою
та такою що підлягає задоволенню.

Інші сторони у судове засідання не
з'явились, про час, дату та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що дає суду право
провести апеляційний перегляд справи у
їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення позивача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечувалось позивачем, позивач є
власником будинку за адресою: АДРЕСА_2
та була власницею земельної ділянки за
цією адресою площею 0,0596 га, згідно
зовнішніх меж. Вказаний будинок та
земельну ділянку позивач згідно
договору купівлі - продажу від 16 червня
2000 року придбала у ОСОБА_5, якій
відповідно до рішення Слов'янської
міської ради був наданий дозвіл на
приватизацію земельної ділянки площею
0,596 га та був виданий державний акт про
право власності на земельну ділянку за
вищевказаною адресою.

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду від 26 січня 2011 р. визнано
неправомірним рішення Виконавчого
комітету Слов'янської міської ради
Донецької області від 15 грудня 1999 року
№ 535/1, про надання ОСОБА_5, державного
акту № 6147 на право приватної власності
на земельну ділянку прощею 0,0596 га, для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель по АДРЕСА_2, в
частині визначення розміру земельної
ділянки та визнано недійсним вказаний
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку, в
частині визначення розміру земельної
ділянки (а.с. 50-52).

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду від 13 травня 2011 р. договір купівлі -
продажу земельної ділянки серія АВК
№926538 від 16 червня 2000 р., в частині
розміру земельної ділянки - визнано
недійсним. (а.с. 53).

Відповідно до листа відділу
Держземагенства у м. Слов'янську
Донецької області станом на 01.01.2013 за
даними Державного земельного кадастру,
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2
знаходиться у приватній власності
громадянки ОСОБА_5 (державний акт на
право приватної власності серії І-ДН №
041085 зареєстрований 20.12.1999 за № 6147).

Відповідно до статті 125 ЗК України
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 106 ЗК України
власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними.

Види межових знаків і порядок
відновлення меж визначаються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері земельних відносин.

Стаття 106 ЗК України регулює
взаємовідносини власників земельних
ділянок, тобто осіб, які у
встановленому законом порядку набули
права власності на земельну ділянку.

Наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів від 18 травня 2010 року
№376, зареєстрованим у Міністерстві
юстиції України 16 червня 2010 року за
№391/17686, затверджено Інструкцію про
встановлення ( відновлення ) меж
земельних ділянок на місцевості (далі
Інструкція). Ця інструкція визначає
механізм встановлення (відновлення)
меж земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками. Відповідно до цієї Інструкції
виконавець робіт -юридична або фізична
особа, яка отримала ліцензії на
проведення робіт із землеустрою та
топографо-геодезичних робіт; замовник -
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, власник (користувач)
земельної ділянки, який замовляє
роботи із встановлення (відновлення)
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Інструкції
встановлення меж земельної ділянки в
натурі ( на місцевості) здійснюється на
підставі розробленої та затвердженої
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення ( відновлення) меж
земельної ділянки в натурі ( на
місцевості), технічної документації із
землеустрою щодо поділу та об'єднання
земельних ділянок або проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Зазначена інструкція також передбачає
і підстави коли межові знаки можуть не
встановлюватись, а саме одною з таких
підстав є бажання власника (
користувача) - у разі якщо межі
земельних ділянок в натурі ( на
місцевості) збігаються з природними та
штучними лінійними спорудами і
рубежами ( річками, каналами,
лісосмугами, шляхами, шляховими
спорудами, парканами, огорожами та
іншими лінійними спорудами і рубежами
тощо) п.п. 3.8 п. 3 Інструкції.

Тобто в разі наявності умов
передбачених п. 3 цієї Інструкції
межові знаки взагалі можуть не
встановлюватись.

Відповідно до п. п. 4.1 п. 4 Інструкції
відновлення меж земельної ділянки в
натурі ( на місцевості) здійснюється
при повній ( частковій) втраті в натурі (
на місцевості ) межових знаків, їх
пошкодження, яке унеможливлює
використання межових знаків, а також
при розгляді спорів між власниками
(користувачами) суміжних земельних
ділянок.

Відповідно до п. п. 4.3 п. 4 Інструкції
відновлення меж земельної ділянки в
натурі ( на місцевості) здійснюється на
підставі раніше розробленої та
затвердженої відповідно до ст. 186 ЗК
України документації із землеустрою. У
разі відсутності такої документації
розробляється технічна документація
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі ( на
місцевості).

Зазначені положення Інструкції
кореспондуються з нормами Закону
України «Про землеустрій»

Як вбачається до ст. 19 Закону України
«Про землеустрій» до повноважень
міських рад у сфері землеустрою на
території міст належать: організація і
здійснення землеустрою, здійснення
контролю за провадженням заходів,
передбачених документацією із
землеустрою, координація здійснення
землеустрою та контролю за
використанням і охороною земель
комунальної власності, інформування
населення про заходи, передбачені
землеустроєм, вирішення інших питань у
сфері землеустрою відповідно до
закону.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
землеустрій» відповідність
документації із землеустрою
положенням нормативно-технічних
документів, державних стандартів, норм
і правил у сфері землеустрою
засвідчується: у паперовій
формі-підписом та особистою печаткою
сертифікованого
інженера-землевпорядника, який
відповідає за якість робіт із
землеустрою.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
землеустрій» взаємовідносини
замовників і розробників документації
із землеустрою регулюються
законодавством України і договором.
Подання документації із землеустрою до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, для внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру від імені замовника
документації здійснюється її
розробником, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ст. 28 цього Закону
розробники документації із
землеустрою несуть відповідно до
закону відповідальність за
достовірність якість і безпеку
заходів, передбачених цією
документацією. У разі невиконання або
неналежного виконання умов договору
при здійсненні землеустрою, розробники
документації із землеустрою несуть
відповідальність, передбачену
договором і законом.

З аналізу вказаних норм земельного
законодавства, вбачається, що
відповідачі у справі не наділені
повноваженнями здійснювати контроль
та втручатись в діяльність виконавця
технічної документації, яка
здійснюється на виконання договірних
відносин між виконавцем та замовником
вказаної документації та наявність
права саме власника земельної ділянки
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки, сприянню
встановлення твердих меж, а також
відновленню межових знаків та меж
земельної ділянки за наявності
розробленої технічної документації.

Разом з цим як вбачається з позовних
вимог, позивач просить суд визнати
бездіяльність та дії відповідачів
протиправними, які полягають у
відсутності контролю з виготовленням
технічної документації та усунення в
ній недоліків стосовно земельної
ділянки №40 по вул. Волжська м
Слов'янську, яка належить на праві
приватної власності третім особам у
справі ОСОБА_4 та є суміжною з земельною
ділянкою з позивачем.

Відповідно до листа відділу
Держземагенства у м. Слов'янську
Донецької області від 28.11.2013року
технічна документація із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку ОСОБА_3, ОСОБА_4 по
АДРЕСА_1 виготовлена Асоціацією
землевпорядних організацій Донецької
області на замовлення ОСОБА_3 та
розроблена відповідно до вимог статей
25,56 Закону України «Про землеустрій» ( в
редакції закону 2011 року),

Враховуючи зазначене колегія суддів
вважає, що позивачем невірно обрано
спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до ст. 152 ЗК України захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав, відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав, визнання
угоди недійсною, визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування,
відшкодування заподіяних збитків,
застосування інших, передбачених
законом, способів.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів вважає що рішення суду першої
інстанції по суті прийнято вірно та
залишається без змін с підстав
викладених у цій ухвалі.

Керуючись ст.195, 195-1, 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст.
200, ст. 205, ст. 206, ст. 211, 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 03 грудня 2013 року
по адміністративній справі № 243/7989/13-а
залишити без задоволення.

Постанову Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 03 грудня 2013 року по
адміністративній справі № 243/7989/13-а
залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Повний текст складено та підписано
колегією суддів 13 лютого 2014 року.

Головуючий суддя
Е.Г. Казначеєв

Судді
І.А. Васильєва

В.Г. Яманко