Справа № 2а-1570/652/2012
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/44954/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього А.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Роздільнянського районного центру
зайнятості на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2012 року у справі за позовом
Роздільнянського районного центру
зайнятості до Південної митниці про
стягнення заборгованості,

встановила:

У січні 2012 року Роздільнянський
районний центр зайнятості звернувся до
суду з позовом до Південної митниці про
стягнення заборгованості.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 19 березня
2012 року позовні вимоги
Роздільнянського районного центру
зайнятості задоволено. Стягнуто з
Південної митниці на користь
Роздільнянського районного центру
зайнятості кошти у розмірі 10267,98 грн. до
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19 березня
2012 року скасовано. Прийнято нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

Роздільнянський районний центр
зайнятості подав касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2012 року скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі, рішення судів щодо
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 перебував на
обліку в Роздільнянському районному
центрі зайнятості та отримував
допомогу по безробіттю з 17.03.2011 по
18.08.2011.

Постановою Одеського окружного суду
від 09.08.2011 ОСОБА_2 поновлено на посаді
інспектора відділу митного оформлення
№2 митного поста «Роздільна» Південної
митниці. Відповідно до наказу
Державної митної служби від 18.08.2011
№1782-к Південна митниця видала свій
наказ №911-к від 18.08.2011 про поновлення
ОСОБА_2 на посаді інспектора відділу
митного оформлення №2 митного поста
«Роздільна» Південної митниці з 19.01.2011.

ОСОБА_2 був знятий з обліку 29.08.2011 у
зв'язку з поновленням на роботі за
рішенням суду відповідно до підпункту1
пункту 20 «Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітні».

За період перебування на обліку в
центрі зайнятості з 17.03.2011 по 18.08.2011
ОСОБА_2 надано передбачені чинним
законодавством послуги у сприянні в
працевлаштуванні та виплачено
матеріальне забезпечення у розмірі
10267,98 грн.

Роздільнянський районний центр
зайнятості направив Південній митниці
претензію №811/03-04 від 12.09.2011 з
пропозицією сплатити суму виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг безробітному ОСОБА_2
відповідно до частини 4 статті 35 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
України на випадок безробіття».

12 жовтня 2011 року Південна митниця
направила на адресу Роздільнянського
районного центру зайнятості
заперечення на претензію від 12.09.2011
№811/03-04, в якій було відмовлено у
поверненні коштів у розмірі 10267,98грн.,
виплачених як допомога по безробіттю
ОСОБА_2

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та приймаючи рішення про
відмову в задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що у Роздільнянського районного
центру зайнятості є законні підстави
для звернення до суду з
адміністративним позовом про
стягнення з роботодавця суми страхових
коштів, наданих безробітному ОСОБА_2,
але враховуючи, що роботодавцем по
вказаній справі є Державна митна
служба України, та її наказ визнано
незаконним, підстав для стягнення
спірної суми з Південної митниці
немає.

Однак, колегія суддів з такими
висновками суду погодитись не може з
огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 проходив
службу на посаді інспектора відділу
митного оформлення №2 митного поста
«Роздільна» Південної митниці. За
рішенням суду, у зв'язку з
неправомірним звільненням, наказом
Південної митниці №911-к від 18.08.2011 був
поновлений на займаній посаді
інспектора відділу митного оформлення
№2 митного поста «Роздільна»
Південної митниці.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 статті 12
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне і
соціальне страхування на випадок
безробіття» виконавча дирекція фонду
та її робочі органи: контролюють
правильність нарахування,
своєчасність сплати страхових внесків,
а також витрат за страхуванням на
випадок безробіття, проводять
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення в порядку, встановленому
центральними органами виконавчої
влади у сфері праці та соціальної
політики, державної податкової
політики, Пенсійним фондом України за
погодженням з правлінням фонду.

Розслідування страхових випадків та
обґрунтованості матеріального
забезпечення здійснюється шляхом
зрівняння даних, зазначених у
документах страхувальника, з базою
даних Пенсійного фонду України та
Державної податкової адміністрації
України, а в разі необхідності - шляхом
проведення виїзних планових та
позапланових перевірок
страхувальників.

Відповідно до пункту 6 та пункту 7
«Порядку розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення
безробітним» затвердженим наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України № 60/62 від 13.02.2009
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.03.2009 за № 232/16248, у разі
встановлення центром зайнятості
належності безробітної особи до
категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та наданню соціальних
послуг. Протягом двох робочих днів
після прийняття рішення центр
зайнятості надсилає особі чи
роботодавцю рекомендованим листом
повідомлення про необхідність
протягом 15 календарних днів з дня
отримання повідомлення повернути
незаконно виплачені кошті разом з
наказом про повернення коштів. Рішення
про повернення коштів особою чи
роботодавцем оформляється наказом.

Керуючись вищезазначеним Порядком та
Законом України «Про
загальнообов'язкова державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», Роздільнянський районний
центр зайнятості направив на адресу
відповідача претензію від 12.09.2011 №
811/03-04, якою зобов'язав відповідача в
місячний строк з дня отримання
претензії сплатити суму боргу.

Згідно з приписами пункту 9 «Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітним»,
затвердженим наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
60/62 від 13.02.2009, рішення центру
зайнятості щодо повернення коштів може
бути оскаржено в центрі зайнятості
вищого рівня або в судовому порядку.

Умови, підстави та тривалість виплати
допомоги по безробіттю, а також
підстави припинення, відкладення
виплат матеріального забезпечення на
випадок безробіття та скорочення їх
тривалості встановлено статтями 22-31
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Права, обов'язки та відповідальність у
сфері страхування на випадок
безробіття встановлені розділом VII
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Відповідно до положень статтей 34-35
вищевказаного Закону, в залежності від
підстав з яких застраховані особи
втратили заробітну плату та роботу
законодавець встановлює
відповідальність роботодавців за
шкоду, заподіяну Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття внаслідок
невиконання або неналежного виконання
обов'язків, а Фонд в свою чергу
наділений правом стягувати з
роботодавця суму страхових коштів та
вартість соціальних послуг, наданих
безробітному в разі поновлення його на
роботі за рішенням суду.

Обов'язок роботодавця відшкодувати
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття вартість
соціальних послуг, наданих
безробітному в разі поновлення його на
роботі за рішенням суду виникає тільки
у тому випадку, якщо невиконання
власником або уповноваженим ним
органом законодавства про працю
потягло за собою незаконне звільнення
з роботи застрахованої особи, і саме
через цю подію така особа втратила
заробітну плату і була вимушена стати
на облік як безробітна та отримувати
страхові виплати.

Таким чином судом першої інстанції
були зроблені обґрунтовані висновки
про правомірність звернення
Роздільнянського районного центру
зайнятості до Південної митниці, як
безпосереднього роботодавця ОСОБА_2 з
вимогою повернути кошти сплачені
центром зайнятості.

Враховуючи викладене колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено відповідно
до закону і скасоване помилково, а тому
касаційна скарга підлягає задоволенню,
рішення суду апеляційної інстанції
скасуванню, а рішення суду першої
інстанції залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Роздільнянського
районного центру зайнятості
задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року - скасувати.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19 березня
2012 року у справі за позовом
Роздільнянського районного центру
зайнятості до Південної митниці про
стягнення заборгованості - залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній