Справа № 821/2600/13-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2600/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія
О.В.

суддів - Крусяна
А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Херсонської міської ради, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області про
визнання рішення протиправним,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Херсонської міської ради, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області.

Позивач просив: визнати рішення
Херсонської міської ради №Б-5042, Б-5043
від 05.11.2012 р. недійсними; зобов'язати
Херсонську міську раду розглянути по
суті клопотання ОСОБА_2 про передачу їй
в приватну власність земельної ділянки
площею 0,04 га та надати ОСОБА_2 зазначену
земельну ділянку на праві набувальної
давності; зобов'язати Херсонську
міську раду розглянути по суті заяву
ОСОБА_2 щодо оформлення державного акта
на земельну ділянку та виконати
Постанову КМУ №844 від 05.08.2009 р. щодо
безкоштовного оформлення і видачі
ОСОБА_2 державного акта на право
власності на земельну ділянку; визнати
бездіяльність Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області (далі - Інспекція
ДАБК) щодо недотримання встановленого
строку винесення та відправлення
рішення про відмову у реєстрації
декларації протиправною; визнати
повідомлення Інспекції ДАБК №ХС21 від 16.01.2013 р. про відмову у
реєстрації декларації про готовність
об'єкта недійсним, винесеним з
порушенням процедури, встановленої
Законом №3038; зобов'язати Інспекцію
ДАБК розглянути по суті заяву ОСОБА_2
щодо реєстрації декларації про
готовність об'єкта за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи уточнення, позивач
просив: визнати повідомлення-рішення
Херсонської міської ради від 05.11.2012 р.
№Б-5042 таким, що прийняте з порушенням
процедури, встановленої Законом, не
розглянуте на сесії Херсонської
міської ради, тобто недійсним;
зобов'язати Херсонську міську раду
розглянути по суті заяву ОСОБА_2 від
11.10.2012 р. (вх. №Б-5042) про оформлення
ОСОБА_2 державного акту на земельну
ділянку під приватизованим житлом на
підставі Постанови КМУ №844 від 05.08.2009 р.
«Деякі питання реалізації права
власності на землю громадянами
України»; зобов'язати виконати
Постанову КМУ №844 від 05.08.2009 р. щодо
безкоштовного оформлення і видачі
Свідоцтва про право власності на
земельну ділянку під приватизованим
житлом; стягнути з відповідачів у
солідарному порядку з послідуючим
перерахуванням на розрахунковий
рахунок позивача витрати на
нотаріальне оформлення довіреності
ОСОБА_2 представляти її інтереси в суді
ОСОБА_3 в сумі 150 грн., судовий збір в
сумі 34,41 грн., оплату юридичних послуг в
сумі 320 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
11.10.2012 р. позивачем на адресу
Херсонського міського голови подано
заяву щодо оформлення державного акта
на земельну ділянку та клопотання про
передачу у власність земельної ділянки
за давністю користування. Вказані
звернення своєчасно не розглянуті, а
питання, які ставились, не вирішені по
суті. Позивач вважає, що Інспекцією
ДАБК протиправно та з порушенням
строку розглянуто звернення про
реєстрацію декларації про готовність
об'єкта та просив розглянути заяву у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 30.10.2013 р.
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано повідомлення-рішення
Херсонської міської ради від 05.11.2012 р.
№Б-5042, №Б-5043 прийнятими з порушенням
процедури, встановленої Законом
України «Про звернення громадян»,
№Б-5043 з порушенням порядку,
передбаченого Земельним кодексом
України. Зобов'язано Херсонську міську
раду розглянути клопотання ОСОБА_2 від
08.10.2012 р., вх. №Б-5043 від 11.10.2012 р. про
передачу їй в приватну власність
земельної ділянки площею 0,04 га.
Зобов'язано Херсонську міську раду
розглянути заяву ОСОБА_2 від 09.10.2012 р.,
вх. №Б-5042 від 11.10.2012 р. щодо оформлення
державного акта на земельну ділянку.
Визнано бездіяльність Інспекції ДАБК в
Херсонській області щодо недотримання
встановленого строку відправлення
рішення про відмову у реєстрації
декларації протиправною. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_2 судові витрати в сумі 504,41 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Інспекцією ДАБК на зазначену
постанову подано апеляційну скаргу.
Апелянт просить скасувати постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 30.10.2013 року
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання не прибули сторони, які
беруть участь у справі, про те про
розгляд справи були належним чином
повідомлені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

11.10.2012 року ОСОБА_2 на адресу
Херсонського міського голови подано
заяву щодо оформлення Державного акта
на земельну ділянку та клопотання про
передачу у власність земельної ділянки
за давністю користування.

Зазначені звернення ОСОБА_2
зареєстровані у виконавчому органі
Херсонської міської ради за №Б-5042, Б-5043
11.10.2012 року, про що свідчать відповідні
штампи та записи, що також не
заперечувалось представниками
відповідачів. Вказуючи на те, що
звернення своєчасно розглянуті не
були, а питання, які ставились, не
вирішені по суті, позивач просив
розглянути заяви у відповідності до
вимог чинного законодавства.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність часткового
задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Згідно до положень ч. 1 ст. 15 Закону
України «Про звернення громадян»,
органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20
вищезазначеного Закону, звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання.

Якщо у місячний термін вирішити
порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

11.10.2012 року позивачем на адресу
Херсонського міського голови подано
заяву щодо оформлення Державного акта
на земельну ділянку, а також клопотання
про передачу у власність земельної
ділянки за давністю користування.
Вказані заява та клопотання були
зареєстровані у виконавчому органі
Херсонської міської ради за №Б-5042, Б-5043
11.10.2012 року. Представником позивача до
суду було надано поштовий конверт із
штемпелем від 01.02.2013 року в якому
позивачу було надіслано відповідь на
вказані звернення від 11.10.2012 року за
вихідним реєстраційним номером №Б-5042,
Б-5043 від 05.11.2012 року.

Враховуючи викладені у заяві та
клопотанні ОСОБА_2 вимоги, строки
відправлення відповіді (01.02.2013 р.) та
отримання відповіді ОСОБА_2, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що
відповідачем було допущено порушення
вимог Закону України «Про звернення
громадян» щодо своєчасного розгляду
заяв та повідомлення про наслідки їх
розгляду.

Згідно до положень ч. 1 ст. 344 Цивільного
кодексу України набуття права
власності на земельну ділянку
регулюється законом.

Разом з тим, розгляд клопотання ОСОБА_2
від 11.10.2012 року №Б-5043 стосовно передачі
у власність земельної ділянки за
давністю користування (набувальної
давності) повинен був здійснюватись з
дотриманням вимог Земельного кодексу
України.

Згідно вимог ст. 119 Земельного кодексу
України громадяни, які добросовісно,
відкрито і безперервно користуються
земельною ділянкою протягом 15 років,
але не мають документів, які б свідчили
про наявність у них прав на цю земельну
ділянку, можуть звернутися до органу
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування з
клопотанням про передачу ї у власність
або надання у користування. Розмір цієї
земельної ділянки встановлюється у
межах норм, визначених цим Кодексом.
Передача земельної ділянки у власність
або у користування громадян на
підставі набувальної давності
здійснюється в порядку, встановленому
цим Кодексом.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що клопотання від 11.10.2012 року
№Б-5043 розглянуто не у спосіб та порядок
передбачений Земельним кодексом
України, а позовні вимоги ОСОБА_2 в цій
частині підлягають задоволенню.

27.12.2012 року Інспекцією ДАБК у
Херсонській області зареєстровано
заяву позивача про прийняття в
експлуатацію об'єкта «садовий будинок,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди прибудовані до нього» за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно до положень п. 3.2 Порядку
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків І та ІІ категорії складності,
які без дозволу на виконання
будівельних робіт і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженим наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 24.06.2011 року №91 - замовник
або його уповноважена особа подає
особисто або надсилає рекомендованим
листом з описом вкладення до Інспекції
за місцезнаходженням об'єкта заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта за
формою, наведеною у додатку 3 до цього
Порядку, до якої додаються: два
примірники заповненої декларації; звіт
про проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта з висновком про їх
відповідність вимогам надійності і
безпечної експлуатації крім
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
прибудов до них загальною площею 300
кв.м. включно, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них загальною площею до 100
кв.м. включно; засвідчені у
встановленому порядку копії:
документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій розміщено об'єкт;
технічного паспорту, виданого бюро
технічної інвентаризації; заява про
прийняття в експлуатацію об'єкта
підписується також співвласниками
земельної ділянки та зазначеного
об'єкта (у разі їх наявності).

З аналізу поданої позивачем декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
вбачається відсутність повного
переліку документів відповідно до
вимог вищезазначеного Порядку №91, а
саме: засвідчені в установленому
порядку копії документів, що
посвідчують право власності чи
користування земельною ділянкою, на
якій розміщено об'єкт (копії засвідчені
нотаріально або органом, що видав
документ); відсутні засвідчені в
установленому порядку копії
технічного паспорту, виданого бюро
технічної інвентаризації; відсутня
заява на згоду на обробку персональних
даних. Колегія суддів звертає увагу на
той факт, що від фізичних осіб, чиї
персональні дані вносяться до єдиного
реєстру, отримується попередня
письмова згода на обробку їх
персональних даних, що вносяться до
єдиного реєстру. При цьому, без надання
такої згоди реєстрація декларації не
проводиться. Як вже було зазначено,
позивачем не було надано відповідачу
заяви на згоду на обробку персональних
даних.

Згідно до положень п. 3.3 Порядку №91
Інспекція розглядає документи,
зазначені у п. 3.2 та приймає протягом
тридцяти днів з дати їх подання рішення
про реєстрацію декларації або її
повернення. Дані, зазначені у
декларації, повинні узгоджуватись з
документами, які додаються разом з нею.

16.01.2013 року листом Інспекції №ХС 69
відмовлено стосовно поданої ОСОБА_2
декларації. Однак, як встановлено
судом, відповідь на звернення позивача
надіслана не була, про прийняте рішення
позивач повідомлений не був. Лише 13.02.2013
року представник позивача власноручно
отримав вказаний лист Інспекції, про що
свідчить відповідний запис на листі.

Враховуючи викладені обставини
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про те, що
відповідачами не було доведено
правомірність своїх дій.

Судова колегія вважає наведені
висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, свою
позицію суду не доказав та не
обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 30
жовтня 2013 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
надіслання її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян

Суддя:
О.І. Шляхтицький