Справа № 2а-2524/10/1670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/7493/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук
Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26.01.2011

у справі №2а-2524/10/1670

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової у м.Полтаві

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.09.2010 позов
задоволено частково. Скасовано рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 15.01.2010 №/0 в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 7521,25 грн. В іншій частині
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26.01.2011
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.09.2010 в
частині задоволених позовних вимог
скасовано, з прийняттям нової про
відмову в позові. В іншій частині
залишено без змін.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду апеляційної
інстанції та залишення в силі рішення
суду першої інстанції, з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Сторони представників у судове
засідання касаційної інстанції не
направили, про час ті місце розгляду
справи повідомлені. Відповідно до ст.41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судових рішеннях, в
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено перевірку за
дотриманням порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого по
АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_2, за
результатами якої складено акт №
0623/16/01/23-335/НОМЕР_1 від 21.12.2009.

За висновками акта перевірки
позивачем допущено порушення п.п.1, 13
ст.3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме, не
забезпечено проведення розрахункової
операції через РРО при здійсненні
продажу товарів на загальну суму 21,00
грн., не забезпечено відповідність суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті РРО, в розмірі 1504,25 грн.

На підставі акта перевірки прийнято
рішення №/0 від 15.01.2010, яким
визначено штрафні (фінансові) санкції в
розмірі 7626,25 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, встановивши, що виявлений
під час перевірки, факт здійснення
реалізації однієї пляшки коньяку
«Шустов» загальною вартістю 21 грн. без
застосування реєстратора
розрахункових операцій знайшов своє
підтвердження, та визнається
позивачем, дійшов вірного висновку про
правомірність застосування штрафних
санкцій, передбачених п.1 ст.17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» в розмірі 105 грн.

Щодо порушення п.13 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», то судова колегія вважає за
правильне в цій частині погодитись з
висновками суду першої інстанції, що
висновки акта перевірки не знайшли
свого підтвердження та спростовані
наданими позивачем доказами.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в цій
частині, помилково погодився з
доводами відповідача, що оскільки
розрахунки із покупцями здійснювалися
в приміщенні магазину біля касового
апарату РРО, зареєстрованого за
позивачем, то санкції застосовуються
незалежно від того, що за кошти
знаходились на місці проведення
операцій та кому вони належать.

За змістом ст.2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», місце проведення розрахунків -
місце, де здійснюються розрахунки із
покупцем за продані товари (надані
послуги) та зберігаються отримані за
реалізовані товари (надані послуги)
готівкові кошти, а також місце
отримання покупцем попередньо
оплачених товарів (послуг) із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо.

Згідно п.23 Порядку провадження
торгівельної діяльності та правил
торгівельного обслуговування
населення, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 15.06.2006
№833, заборонено зберігання в касі
(грошовій скриньці, сейфі тощо) грошей
готівкою, що не належать суб'єкту
підприємницької діяльності, а також
особистих речей касира чи речей інших
працівників.

Однак, відповідачем не спростовано
доводи позивача, що у торговому залі
магазину, розташованого по
вул.Володарського, 2 у м.Полтава,
здійснює діяльність два суб'єкта
господарювання, один з яких перебуває
на спрощеній системі оподаткування та
реєстратор розрахункових операцій не
застосовує. Під час перевірки
працівниками відповідача було
перераховано усі грошові кошти що
знаходились в приміщенні магазину, які
належали різним суб'єктам
підприємницької діяльності, у т.ч. ПП
ОСОБА_3, що підтверджено її книгою
обліку доходів і витрат за 21.12.2009. При
цьому у справі не встановлено, що усі
грошові кошти, виявлені під час
перевірки у магазині, знаходились в
касі (грошовій скриньці, сейфі тощо)
позивача.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій,
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

З огляду на викладене, судова колегія
доходить висновку, що рішення суду
першої інстанції постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно і
скасовано судом апеляційної інстанції
помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26.01.2011
скасувати.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.09.2010
залишити в силі.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун