Справа № 2а-12223/12/2670
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2014 р. м. Київ
К/800/25037/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Подільському районі м. Києва Державної
податкової служби

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.04.2013

та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05.11.2012

у справі № 2а-12223/12/2670

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Подільському районі м. Києва Державної
податкової служби

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом про
скасування рішення Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва Державної
податкової служби від 15.06.2010 № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05.11.2012, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.04.2013,
позов задоволено; визнано протиправним
та скасовано спірне рішення
податкового органу, з підстав
обґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій; прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
документальної позапланової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_2 за період з
01.04.2007 по 02.06.2010, складено акт №
46/17-405/НОМЕР_2 від 02.06.2010, в якому
зафіксовано порушення, зокрема, п. 2.6.
Постанови Правління Національного
банку України «Про затвердження
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні» від
15.12.2004 № 637, а саме: не оприбуткування в
касі готівкових коштів на загальну
суму 191 250 грн. відповідно до звітів
суб'єкта малого підприємництва -
фізичної особи - платника єдиного
податку, в т.ч.: за І, II, III, IV квартали 2007
року - на суму 91 420 грн., за III квартал 2008
року - на суму 99 830 грн.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 15.06.2010 відповідачем було
прийнято рішення № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 956 250 грн.

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 01.04 по 31.12.2007
та з 01.07 по 31.12.2008 позивач перебував на
спрощеній системі оподаткування та
здійснював роздрібну торгівлю
хлібопекарськими виробами.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що позивач
не зобов'язаний був у зазначені періоди
здійснювати оприбуткування готівки,
шляхом її обліку у касовій книзі та/або
книзі обліку доходів та витрат, а тому
до нього не можуть застосовуватись
санкції, передбачені абз. 3 ст. 1 Указу
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки».

Однак, суд касаційної інстанції не може
погодитись з таким висновком судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Правила здійснення касових операцій
врегульовані Положенням про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженим постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 № 637.

У пункті 1.2 цього Положення
оприбуткування готівки визначено як
проведення підприємствами і
підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів і
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій.

Відповідно до положень п. 6 ст. 9 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування і послуг» позивач здійснює
діяльність без застосування
реєстратора розрахункових операцій, з
веденням книги обліку доходів і витрат.

Для платника єдиного податку - фізичної
особи порядок ведення Книги обліку
доходів і витрат затверджено Порядком
видачі Свідоцтва про сплату єдиного
податку, який затверджено наказом ДПА
України від 29.10.1999 № 599, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 02.11.1999
№752/4045.

Відповідно до п. 8 зазначеного Порядку
для визначення результатів власної
підприємницької діяльності на
підставі відображення здійснених
господарських і фінансових операцій
платник єдиного податку веде Книгу
обліку доходів і витрат згідно із
додатком №10 до Інструкції про
прибутковий податок з громадян,
затвердженої наказом Головної
державної податкової інспекції
України від 21.04.1993 №12 та зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 №
64. При цьому, обов'язковому заповненню
підлягають - лише графи «період
обліку», «витрати на виробництво
продукції», «сума виручки (доходу)»,
«чистий доход».

Поряд з цим порядок ведення книги
обліку доходів і витрат визначено у
постанові Кабміну України «Про
затвердження Порядку ведення книги
обліку доходів і витрат» від 26.09.2001 №
1269, згідно з яким книга обліку доходів і
витрат ведеться суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами, оподаткування доходів яких
здійснюється згідно із законодавством
з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва (у тому числі
шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку), а також особами, які
мають пільговий торговий патент для
продажу товарів (крім підакцизних)
(надання послуг) відповідно до
законодавства з питань патентування
деяких видів підприємницької
діяльності, якщо такі особи не є
платниками податку на додану вартість
згідно із законодавством.

Таким чином, показники, що зазначаються
у графах 4, 5 і 6, заповнюються
підприємцем безпосередньо на місці
реалізації після кожного факту
продажу. Наприкінці робочого дня
підбиваються підсумки всіх сум,
отриманих за реалізований товар, і
виводиться денна сума валового доходу.

Відповідно до абз. 3 ст. 1 Указу
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки»
установлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу: за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Аналізуючи вказані положення слід
зазначити, що визначальним фактом для
своєчасного оприбуткування отриманих
готівкових коштів є, зокрема, день їх
одержання, а для застосування штрафних
санкцій, передбачених вищенаведеним
пунктом, - встановлення факту
оприбуткування готівкових коштів не в
день їх фактичного отримання.

При постановленні судових рішень по
даній справі, судами попередніх
інстанцій не враховано вимоги ч. ч. 4, 5
ст. 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, та не досліджено
питання ведення в спірних періодах
позивачем книги обліку доходів і
витрат із фіксуванням в ній суми
виручки, яка зазначена в звітах
суб'єкта малого підприємництва -
позивача за І, II, III, IV квартали 2007 року
та III квартал 2008 року.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва Державної податкової служби
задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.04.2013 та
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05.11.2012 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ч. 6 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний