Справа № 2-а/754/34/13 (2603/16090/12)
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Таран
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2014 року

м. Київ

олегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Ганечко О.М.,

суддів
Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.

розглянувши в
письмовому провадженні справу за
апеляційною скаргою Київського
міського військового комісаріату на
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 04.02.2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Київського міського військового
комісаріату про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Київського
міського військового комісаріату про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 04.02.2013 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
відповідач, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі. Апелянт зазначає, що
судом першої інстанції були
недостатньо досліджені усі обставини
справи, що привело до винесення
необґрунтованого рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позову, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач був звільнений з військової
служби у запас наказом Міністра
оборони України від 06 серпня 2004 року, 23
січня 2012 року рішенням МСЕК був
визнаний інвалідом III групи в
результаті захворювання, пов'язаного з
виконанням обов'язків військової
служби при перебуванні в країнах де
велись бойові дії та перебуває на
військовому обліку в Київському
міському військовому комісаріаті, на
пенсійному обліку - в Управлінні
пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
громадян Головного Управління
Пенсійного фонду України.

Позивач звернувся до Київського
міського військового комісаріату щодо
виплати одноразової грошової допомоги,
згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 28.05.2008 року №499.

З листа відповідача від 31.08.2012 року №6530,
позивач дізнався, що, оскільки він був
звільнений з військової служби до
набуття чинності нової редакції ст..16
згаданого Закону, то на нього дія ст. 16 в
редакції після 1 січня 2007 року не
поширюється.

Позивач вважає, що відповідач порушив
його права, отже, звернувся до суду за
захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України
"Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" встановлено, що у разі поранення
(контузії, травми або каліцтва),
заподіяного військовослужбовцю під
час виконання ним обов'язків
військової служби, а також
інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж: через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності, йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою, в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 499 було затверджено
"Порядок та умови призначення і виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб" (далі - Порядок).
Вказаною постановою КМУ, було
закріплено, що призначення та виплата
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, що сталися після 01
січня 2007 року, здійснюються згідно з
Порядком, затвердженим цією
постановою.

Відповідно до п. п. 2 п. 2 Порядку (в
редакції яка діяла станом на 28 травня
2008 року) - військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової служби),
у разі настання інвалідності в період
проходження військової служби, та
особам, звільненим з військової служби,
у разі настання інвалідності
внаслідок виконання обов'язків
військової служби, виплачується
одноразова грошова допомога інвалідам
III групи у розмірі 27-місячного
грошового забезпечення.

Отже, позивач має право на перерахунок
та виплату одноразової грошової
допомоги у розмірі 27-місячного
грошового забезпечення з урахуванням
складових грошового забезпечення,
визначених статтею 9 Закон України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» та пунктом 1 постанови Кабінету
Міністрів України «Про упорядкування
структури та умов грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
та деяких інших осіб» № 1294 від 07
листопада 2007 року .

Грошове забезпечення
військовослужбовцям звільненим зі
служби, відповідно до ст. 9 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей», визначається на день
звільнення, виходячи з посадового
окладу, окладу за військовим званням,
постійних надбавок, премії, надбавки за
вислугу років.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, суд
першої інстанції прийшов до висновку, з
яким погоджується колегія суддів, що
при визначенні розміру одноразової
грошової допомоги, у зв'язку з
встановленням інвалідності III групи,
застосуванню підлягає Закон України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», а не постанова Кабінету
Міністрів України № 499 від 28 травня 2008
року, яка звужує поняття грошового
забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей».

Таким чином, розмір грошової допомоги,
яку повинен отримати позивач, має
розраховуватися наступним чином:
грошове забезпечення позивача за
останньою посадою на час звільнення
помножити на 27 місяців.

Колегія суддів вважає обґрунтованим
висновок суду першої інстанції, що
право на отримання одноразової
грошової допомоги, у зв'язку з
інвалідністю, що настала після
звільнення з військової служби
внаслідок захворювання, пов'язаного з
її проходженням, починається саме з
моменту настання підстав для отримання
цієї допомоги, тобто, в даному випадку,
саме з моменту настання інвалідності 23
січня 2012 року.

Отже, доводи апеляційної скарги
спростовуються висновками суду першої
інстанції, матеріалами справи та не
відповідають вимогам чинного
законодавства, через що рішення суду
першої інстанції слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 183-2 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Київського міського
військового комісаріату - залишити без
задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 04.02.2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Ганечко

Судді:
О.Г. Хрімлі

А.Ю. Коротких

Головуючий суддя
Ганечко О.М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.