Справа № 2а-608/10/2070
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
м. Київ К-20924/10

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Борисенко
І.В., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Комінтернівському районі м. Харкова на
ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 25.01.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.04.2010 у
справі № 2а-608/10/2070

за позовом Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
м. Харкова

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро Хліб"

про зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державним податковим органом заявлено
до суду позов про зобов'язання
відповідача допустити фахівців
податкового органу до проведення
позапланової виїзної перевірки із
наданням документів необхідних для
такої перевірки.

Ухвалою суду першої інстанції у
відкритті провадження у справі
відмовлено.

Апеляційний адміністративний суд
ухвалу суду першої інстанції залишив
без змін, про що постановлено
відповідну ухвалу.

На зазначені судові рішення надійшла
касаційна скарга державного
податкового органу, в якій ставиться
питання про їх скасування з посиланням
на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, судові інстанції виходили з
того, що жодний закон не містить норм,
які б передбачали право на звернення
суб'єкта владних повноважень до
відповідача щодо зобов'язання
допустити фахівців до перевірки та
надання документів для проведення
планової виїзної перевірки, а отже
зазначену заяву не належить розглядати
в порядку адміністративного
судочинства.

Так, відповідно до ст. 112 Закону України
"Про державну податкову службу"
посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової
перевірки за наявності підстав для їх
проведення, визначених цим та іншими
законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку:
направлення на перевірку, в якому
зазначаються дата його видачі, назва
органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова),
підстави, дата початку та дата
закінчення перевірки, посади, звання та
копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення
позапланової виїзної перевірки, дата
її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику
податків або надання їх з порушенням є
підставою для недопущення посадових
осіб податкового органу до проведення
планової чи позапланової виїзної
перевірки.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, працівники податкового
органу посадовими особами Товариства
до проведення позапланової перевірки
допущені не були, що стало підставою
для позивача звернутися до суду.

Отже, суть спірних правовідносин
полягає у зобов'язанні відповідача
допустити працівників позивача до
проведення такої перевірки.

Так, згідно вимог п. 5 ч. 4 ст. 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
юридичні особи, які не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами в адміністративній
справі лише за адміністративним
позовом суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених законом.

Наведені положення Кодексу
адміністративного судочинства України
кореспондуються із приписами cт. 104
Кодексу адміністративного судочинства
України, згідно якої суб'єкту владних
повноважень надано право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статус державної податкової служби в
Україні, її функції та правові основи
діяльності визначаються Законом
України від 04.12.1990 № 509-XII "Про державну
податкову службу в Україні".

Позапланові перевірки, які
здійснюються на підставі виникнення
обставин, викладених у пп. 1 - 9 ч. 6 ст. 111
зазначеного Закону, а також перевірки в
межах повноважень податкових органів,
визначених законами України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту тилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів",
здійснюються за рішенням керівника
податкового органу, яке оформляється
наказом, і не потребують обов'язкової
наявності рішення суду. В інших
випадках, не визначених цим Законом, -
за рішенням суду.

Отже, проведення позапланової
перевірки з інших обставин, ніж
визначені у ч. 6 ст. 111 Закону № 509-ХІІ,
потребує рішення суду.

Вказаним Законом, а також будь-яким
іншим Законом України, не встановлено
права органів державної податкової
служби подавати позов про зобов'язання
юридичної особи, яка не є суб'єктом
владних повноважень, вчинити певні дії,
зокрема зобов'язати допустити до
проведення перевірки та надати
необхідні документи для проведення
такої перевірки.

При цьому, з метою реалізації
встановленої п. 1 ст. 11 Закону № 509-XII
компетенції щодо проведення перевірок
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування і сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів),
додержання валютного законодавства
юридичними особами, їх філіями,
відділеннями, іншими відокремленими
підрозділами, що не мають статусу
юридичної особи, а також фізичними
особами, що мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають
такого статусу, в разі якщо особи,
стосовно яких здійснюється контроль,
перешкоджають в реалізації цієї
компетенції, у органів державної
податкової служби на момент виникнення
спірних правовідносин у наявності були
важелі впливу, передбачені Законом
України від 21.12.2000 № 2181-III "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

А тому, суд першої інстанції, з думкою
якого погодився апеляційний суд,
правомірно відмовив у відкритті
провадження у справі за зазначеним
адміністративним позовом.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
м. Харкова відхилити.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 25.01.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.04.2010 у
справі № 2а-608/10/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
І.В. Борисенко

А.О. Рибченко