Справа № 808/6115/13-а
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2013-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2013 року 11:20Справа №
808/6115/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Бойченко Ю.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Національної комісії,
що здійснює держане регулювання у
сфері зв'язку та інформатизації

до Приватного підприємця
ОСОБА_1

третя особа Приморська міжрайонна
державна податкова інспекція
Запорізької області Державної
податкової служби

про анулювання дозволу,

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

09 липня 2013 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Національної комісії, що здійснює
держане регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації (далі - позивач або
НКРЗІ) до Приватного підприємця ОСОБА_1
(далі - відповідач або ПП ОСОБА_1), третя
особа: Приморська міжрайонна державна
податкова інспекція Запорізької
області Державної податкової служби
(далі - третя особа або Приморська МДПІ),
в якому позивач просить суд анулювати
дозвіл на експлуатацію
радіоелектронного засобу
широкосмугового радіодоступу від
21.06.2012 за №ШПС-23-0073233.

Ухвалою суду від 12 липня 2013 року
позовна заява залишена без руху до 08
серпня 2013 року.

Ухвалою суду від 09 серпня 2013 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження,
справа призначена до судового розгляду
на 05 вересня 2013 року.

Провадження у справі зупинялось до 01
жовтня 2013 року та до 12 листопада 2013
року.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, однак в позовній
заяви НКРЗІ зазначила, що просить суд
розглядати справу за відсутності
представника позивача.

Відповідач чи представник відповідача
в судове засідання не з'явились, однак 12
листопада 2013 року від ОСОБА_1 надійшли
письмові пояснення (вх.№44203) в яких він
зазначив, що не знав про ту обставину,
що збір за користування радіочастотним
ресурсом необхідно сплачувати з
моменту отримання відповідної
ліцензії, тобто з 21.06.2012 (раніше
відповідач вважав, що збір необхідно
сплачувати з моменту початку роботи
станції та користування
радіочастотним ресурсом). Після того,
як відповідач дізнався про вказану
обставину він в повному обсязі сплатив
наявний борг (з урахуванням штрафних
санкцій) та на теперішній час
продовжує, в передбачені
законодавством строки, сумлінно
сплачувати зазначений збір. В якості
доказу вказаної обставини додав до
пояснень копію платіжного доручення
№10 та №11 від 28.10.2013.

Просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог та розглянути справу за
його відсутності.

Представник Приморської МДПІ в судове
засідання не з'явився. 07 листопада 2013
року від третьої особи надійшло
клопотання (вх.№43702) про розгляд справи
за відсутності представника
Приморської МДПІ, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи клопотання сторін та
третьої особи про розгляд справи без
участі їх представників, положення
частини шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд ухвалив перейти до розгляду справи
в письмовому провадженні.

У зв'язку з розглядом справи в порядку
письмового провадження, суд, керуючись
частиною 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не здійснював фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 зареєстрований в якості
фізичної особи - підприємця
Приазовською районною державною
адміністрацією Запорізької області.

Відповідач перебуває на податковому
обліку в Приморської МДПІ в якості
платника податків та зборів.

21 червня 2012 року позивачем виданий
ОСОБА_1 дозвіл №ШПС-23-0073233 на
експлуатацію радіоелектронного засобу
широкосмугового радіодоступу.

Як зазначив відповідач, в наданих
поясненнях, він не знав про ту
обставину, що збір за користування
радіочастотним ресурсом необхідно
сплачувати з моменту отримання
відповідної ліцензії, тобто з 21.06.2012.
Відповідач вважав, що збір необхідно
сплачувати з моменту початку роботи
станції та користування
радіочастотним ресурсом. Після того, як
відповідач дізнався про вказану
обставину він в повному обсязі сплатив
наявний борг (з урахуванням штрафних
санкцій) та станом на час розгляду
справи по суті не має заборгованості по
сплаті збору за користування
радіочастотним ресурсом. Вказана
обставина підтверджується копією
платіжного доручення №10 від 28.10.2013 на
суму 10443,84 грн. з призначенням платежу
(мовою оригіналу) «налог за
использование радиочастотного ресурса
за 18.06.2012 по 16.10.2013» та копією платіжного
доручення №11 від 28.10.2013 на суму 2720,00 грн.
з призначенням платежу (мовою
оригіналу) «штраф за несвоевременную
оплату налога за использование
радиочастотного ресурса». Зазначені
платіжні доручення долучені до
матеріалів справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що основним завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних та юридичних осіб в сфері
публічно-правових відносин, суд дійшов
висновку, що в даному випадку, в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити виходячи з наступного.

Згідно вимог Закону України «Про
ліцензування певних видів діяльності»
- діяльність у сфері телекомунікації є
ліцензійним видом діяльності.

Відповідно до ч.2 ст. 12, п.1 ч.2 ст. 14 Закону
України «Про радіочастотний ресурс
України» від 01.06.2000 № 1770-ІІІ, органом
державного регулювання у сфері
користування радіочастотним ресурсом
України є національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв'язку та інформатизації, яка
утворюється відповідно до Закону
України «Про телекомунікації».

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про
радіочастотний ресурс України»
встановлено, що користування
радіочастотним ресурсом України
здійснюється на підставі:

1) ліцензій на користування
радіочастотним ресурсом України та
дозволів на експлуатацію - суб'єктами
господарювання, які користуються
радіочастотним ресурсом України для
надання телекомунікаційних послуг;

2) ліцензій на мовлення, виданих
Національною радою України з питань
телебачення і радіомовлення, та
дозволів на експлуатацію - суб'єктами
господарювання, які користуються
радіочастотним ресурсом України для
розповсюдження телерадіопрограм
телерадіоорганізаціями;

3) дозволів на експлуатацію -
спеціальними користувачами,
технологічними користувачами та
радіоаматорами.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про
радіочастотний ресурс України»
користування радіочастотним ресурсом
в Україні здійснюється па платній
основі. Збір за користування
радіочастотним ресурсом України
встановлюється Податковим кодексом
України.

Підпунктом 318.1.4. пункту 318.1. статті 318
Податкового кодексу України
встановлено, що платниками збору є
загальні користувачі радіочастотного
ресурсу України, визначені
законодавством про радіочастотний
ресурс, яким надано право
користуватися радіочастотним ресурсом
України в межах виділеної частини смуг
радіочастот загального користування
на підставі дозволу на експлуатацію
радіоелектронного засобу та
випромінювального пристрою.

Згідно п.321.4. ст.321 Податкового кодексу
України, платники збору, яким надано
право користуватися радіочастотним
ресурсом України на підставі ліцензій
на користування радіочастотним
ресурсом України, сплачують збір
починаючи з дати видачі ліцензії.

У разі продовження терміну дії
ліцензії на користування
радіочастотним ресурсом України збір
сплачується з початку терміну дії
продовженої ліцензії.

Інші платники збору сплачують збір
починаючи з дати видачі дозволу на
експлуатацію радіоелектронних засобів
та випромінювальних пристроїв. Сплата
збору здійснюється платниками збору з
дати видачі першого дозволу на
експлуатацію радіоелектронного засобу
та випромінювального пристрою в даній
смузі радіочастот у відповідному
регіоні незалежно від загальної
кількості дозволів, наданих платнику
збору в такій смузі радіочастот у
певному регіоні.

Відповідно до п.322.1. та п.322.2. ст.322
Податкового кодексу України, збір
сплачується платниками збору у строки,
визначені для місячного податкового
(звітного) періоду, за місцем
податкової реєстрації.

У разі несплати збору або сплати його в
неповному обсязі платниками збору
протягом шести місяців органи
державної податкової служби подають
інформацію про таких платників збору
до національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації для вжиття до них
заходів згідно із законодавством.

Згідно з ч.3 ст.58 Закону України «Про
радіочастотний ресурс України», у разі
несплати щомісячного збору протягом
шести місяців відповідна ліцензія на
користування радіочастотним ресурсом
України, а також дозволи на
експлуатацію анулюються без
компенсації збитків користувачу
радіочастотного ресурсу України зі
стягненням суми заборгованості в
судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідачем,
якому надано право на користування
радіочастотним ресурсом України на
підставі дозволу №ШПС-23-0073233 на
експлуатацію радіоелектронного засобу
широкосмугового радіодоступу, було
неправильно розтлумачено зазначені
законодавчі норми, в зв'язку з чим він
вважав, що повинен сплачувати
вищезазначений збір з початку
включення базової станції.

В той же час, враховуючи те, що
відповідачем, на момент розгляду
справи по суті та прийняття рішення, у
повному обсязі сплачена
заборгованість та штраф по збору за
користування радіочастотним ресурсом,
своєчасно сплачуються відповідні суми
збору, а також те, що дохід, який отримує
відповідач від ведення
підприємницької діяльності у сфері
безпровідного електрозв'язку є
джерелом його існування та він не мав
на меті умисного наміру ухилятися від
сплати збору за користування
радіочастотним ресурсом, суд не вбачає
підстав для анулювання виданого
позивачем ОСОБА_1 дозволу на
експлуатацію радіоелектронного засобу
широкосмугового радіо доступу
№ШПС-23-0073233 від 21.06.2012.

За таких обставин, суд, за правилами,
встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та враховуючи всі вищевикладені
обставини вважає заявлені позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За правилами частини 4 статті 94 КАС
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158, 161-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Національної комісії, що
здійснює держане регулювання у сфері
зв'язку та інформатизації відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Ю.П.Бойченко