Справа № 2а-140/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року
Справа № 55218/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Козівського
районного суду Тернопільської області
від 04 лютого 2011 року по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Козівської районної державної
адміністрації про стягнення щорічної
разової допомоги учаснику війни в сумі
2798 грн.,-

В С Т А Н О В И
Л А:

Позивач 28.12.2010 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення щорічної
разової допомоги учаснику війни в сумі
2798 грн.

Вимоги мотивовані тим, що має статус
учасника війни, тому має право на таку
допомогу згідно із ст. 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту». В порушення
положень вказаного Закону у період за
2009-2010 рік управління виплатило
допомогу в значно меншому розмірі ніж
це передбачено Законом.

Постановою Козівського районного суду
Тернопільської області від 04 лютого 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач постанову суду першої
інстанції оскаржив, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову та прийняти нову,
якою задовольнити позов.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст. 183-2
цього Кодексу.

Судова колегія перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити частково.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач має
статус учасника війни, що
підтверджується копією відповідного
посвідченням та відповідно до вимог ст.
14 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» щорічно до 5 травня має право
на одержання грошової допомоги у
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком, обов'язок щодо виплати якої, за
правилами ст. 17-1 цього ж Закону,
покладено на органи праці та
соціального захисту населення.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» статтю 14 Закону
№3551-XII викладено в новій редакції,
відповідно до якої учасникам війни
щорічно до 5 травня виплачується разова
грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 такі
положення визнані неконституційними.

Отже, з 22 травня 2008 року відновлено дію
статті 14 Закону № 3551-XII, відповідно до
якої розмір грошової допомоги
учасникам війни має становити три
мінімальних пенсій за віком.

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що Закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

У 2009 - 2010 році Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не зупинявся та
не змінювався, тому позивач має право
на отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня у відповідності до
ст. 14 цього Закону.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні
даного спору щодо виплати допомоги до 5
травня у 2009 - 2010 році необхідно
керуватися Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а не постановою
Кабінету Міністрів України.

Таким чином, виплата щорічної допомоги
до 5 травня за 2009 - 2010 рік для учасників
війни повинна становити три
мінімальних пенсій за віком з
урахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Разом з тим, при зверненні до суду
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до суду, передбачений
ч. 2 ст. 99 КАС України та не наведено
поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст. 100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із позовом, відсутність поважних
причин для поновлення строку, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
в частині позовних вимог позивача за
період 2009 року - залишити без розгляду.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» доплат до пенсії як на
причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до помилкового висновку, оскільки
позивач має право на щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня як
учаснику війни за 2010 рік в розмірі 3
мінімальних пенсій за віком,
встановленої ч.5 ст. 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», з врахування
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням виплачених сум.

Отже, судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги частково являються
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п. 3, 202, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Козівського районного суду
Тернопільської області від 04 лютого 2011
року по адміністративній справі
№2а-140/11 - скасувати та прийняти нову,
якою позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Козівської районної державної
адміністрації щодо невиплати в 2010 році
на користь ОСОБА_1 щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня як
учаснику війни в розмірі 3 мінімальних
пенсій за віком, встановленої ч.5 ст. 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» протиправними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Козівської районної державної
адміністрації провести перерахунок та
виплати на користь ОСОБА_1 щорічну
разову грошову допомогу до 5 травня як
учаснику війни в розмірі 3 мінімальних
пенсій за віком за 2010 рік, встановленої
ч.5 ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та з урахуванням
проведених виплат.

Адміністративний позов в частині
позовних вимог за період 2009 року -
залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
А.М. Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І. Запотічний