Справа № 816/451/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року 11:12м. ПолтаваСправа №
816/451/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко І.В.,

представника позивача - Пальонної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Прокурораа Лохвицького району
Полтавської області до
Червонозаводської міської ради
Полтавської області про визнання
протиправним (незаконним) та
скасування рішення сесії
Червонозаводської міської ради
Полтавської області, -

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2014 року Прокурор Лохвицького
району Полтавської області (надалі -
прокурор, позивач) звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Червонозаводської міської ради
Полтавської області (надалі -
Червонозаводська міська рада,
відповідач) про визнання
протиправним (незаконним) та
скасування рішення сесії
Червонозаводської міської ради
Полтавської області "Про обговорення
політичної ситуації в державі" № 30 від
28 січня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішенням сесії Червонозаводської
міської ради Лохвицького району
Полтавської області № 30 від 28 січня 2014
року "Про обговорення політичної
ситуації в державі" вирішено:
підтримати рішення Народного Віче від
28.01.2014 року (п. 1); направити звернення до
Президента України та Верховної Ради
України (додається) (п. 2).

У зверненні (яке є невід'ємною частиною
даного рішення) зазначено про
пропозицію звільнити всіх
заарештованих активістів майдану, як у
Києві, так і в регіонах, а також
політичного в'язня ОСОБА_2; закрити
кримінальні провадження проти
активістів майдану та припинити їх
переслідування; скасувати Закони
прийняті Верховною Радою України 16
січня 2014 року, які обмежують
конституційні права громадян; негайно
вирішити питання щодо відставки
діючого уряду; повернути підрозділи
міліції та спецпідрозділи на місця їх
постійної дислокації; повернути
Конституцію України в редакції 2004 року,
забезпечити право обласних та районних
рад утворювати виконавчі комітети;
заклик до одночасного проведення
виборів Президента України та
Верховної Ради України восени 2014 року.

Прокурор зазначає, що це рішення є
протиправним, оскільки при прийнятті
своїх актів місцева рада зобов'язана
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Норми статтей 140, 143 Конституції
України та 25, 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(надалі - Закон) містять вичерпний
перелік питань, на вирішення яких
уповноважені органи місцевого
самоврядування, при цьому компетенція
органів місцевого самоврядування
обмежена можливістю вирішувати
питання лише місцевого значення.

Прокурор вважає, що Закон України "Про
місцеве самоврядування в Україні" не
наділяє міські ради повноваженнями
вимагати скасування вжитих запобіжних
заходів, звільнення від кримінальної
відповідальності, скасування Законів
України, відставки Кабінету Міністрів
України, ініціювати питання про
проведення позачергових виборів
Президента України та до Верховної
Ради України, та вирішення питань щодо
дислокації підрозділів міліції. На
думку прокурора, відповідно до статті 2
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" органи
місцевого самоврядування мають право
вирішувати лише питання місцевого
значення, а не загальнодержавні.

На думку прокурора, приймаючи
оскаржуване рішення Червонозаводська
міська рада вирішила питання, що не
належать до компетенції органів
місцевого самоврядування.

На підставі вищевикладеного позивач
просить суд визнати незаконним та
скасувати рішення Червонозаводської
міської ради Лохвицького району
Полтавської області № 30 від 28 січня 2014
року "Про обговорення політичної
ситуації в державі".

В судовому засіданні прокурор, яка
брала участь у судовому розгляді
справи, адміністративний позов
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві, та просила його
задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направив, подав
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Подав письмове заперечення на позовну
заяву, в якому проти задоволення
адміністративного позову заперечував,
зокрема, мотивуючи наступним.

Зазначив, що оскаржуване рішення сесії
Червонозаводською міською радою
прийнято відповідно до законодавства
України та у межах повноважень,
визначених Конституцією України та
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні". Носієм
суверенітету і єдиним джерелом влади в
Україні є народ. Народ здійснює владу
безпосередньо і через органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування. 28.01.2014 року відбулися
збори мешканців міста, які виразили
свою громадську позицію в прийнятій на
таких зборах Резолюції, одним із
пунктів якої було звернення до
депутатів Червонозаводської міської
ради про підтримку резолюції та
затвердження звернення депутатів
міської ради до Президента України та
Верховної Ради України. Даним рішенням
було схвалено звернення
Червонозаводської міської ради до
органів державної влади щодо вжиття
певних заходів із викладеною у ньому
оцінкою політичної ситуації в Україні,
з яким відповідач, як орган місцевого
самоврядування, відповідно до
Європейської Хартії місцевого
самоврядування, Конституції України,
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" вправі
звертатися від імені територіальної
громади, яку він представляє.

З огляду на наведені обставини, в
задоволенні адміністративного позову
просить відмовити повністю.

Заслухавши пояснення прокурора,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Судом встановлено, що рішенням
тридцять другої сесії шостого
скликання Червонозаводської міської
ради Полтавської області № 30 від 28
січня 2014 року "Про обговорення
політичної ситуації в державі"
вирішено: підтримати рішення Народного
Віче від 28.01.2014 року (п. 1); направити
звернення до Президента України та
Верховної Ради України (додається) (п. 2)
(а.с. 7, 8).

При цьому в тексті рішення вказано, що
Червонозаводська міська рада
Полтавської області керувалася
статтею 25 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Зі змісту звернення депутатів, яке
схвалене рішенням ради № 30 від 28 січня
2014 року та є додатком до нього, слідує,
що Червонозаводська міська рада
Полтавської області пропонує
звільнити всіх заарештованих
активістів майдану, як у Києві, так і в
регіонах, а також політичного в'язня
ОСОБА_2; закрити кримінальні
провадження проти активістів майдану
та припинити їх переслідування;
скасувати Закони прийняті Верховною
Радою України 16 січня 2014 року, які
обмежують конституційні права
громадян; негайно вирішити питання
щодо відставки діючого уряду;
повернути підрозділи міліції та
спецпідрозділи на місця їх постійної
дислокації; повернути Конституцію
України в редакції 2004 року, забезпечити
право обласних та районних рад
утворювати виконавчі комітети; заклик
до одночасного проведення виборів
Президента України та Верховної Ради
України восени 2014 року (а.с. 8).

30 січня 2014 року прокурор Лохвицького
району Полтавської області на підставі
Закону України "Про прокуратуру" виніс
постанову № 8 про проведення перевірки
в порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів, відповідно до
якої постановив провести перевірку в
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів у діяльності
Червонозаводської міської ради на
предмет додержання вимог
законодавства України при прийнятті
рішення на 32 сесії Червонозаводської
міської ради № 30 28.01.2014 року "Про
обговорення політичної ситуації в
державі" (а.с. 21-23).

За результатами проведеної перевірки
Червонозаводської міської ради на
предмет додержання і застосування
законів прокурор оскаржив рішення
Червонозаводської міської ради № 30 від
28.01.2014 року в порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до пункту 5 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України)
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України.

Як передбачено частиною другою статті
60 КАС України, з метою представництва
інтересів громадянина або держави в
адміністративному суді прокурор в
межах повноважень, визначених законом,
звертається до суду з адміністративним
позовом (поданням).

Згідно з частиною 3 статті 20 Закону
України "Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор у межах своєї
компетенції має право: 1) вносити
подання; 2) у встановленому законом
порядку ініціювати притягнення особи
до дисциплінарної, адміністративної
відповідальності, складати протокол
про адміністративне правопорушення та
починати досудове розслідування; 3)
звертатися до суду в передбачених
законом випадках.

За приписами статті 23 Закону України
"Про прокуратуру" незалежно від
внесення подання прокурор може
звернутися до суду щодо: визнання
незаконним нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; визнання
протиправними дій чи бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії або
утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до п. 3.1 Наказу Генерального
прокурора України "Про організацію
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів" № 3-гн від
07.11.2012 року не рідше одного разу на
місяць відповідним прокурорам вивчати
законність актів, які видаються
Кабінетом Міністрів України, місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
У ч. 10 цієї статті передбачено, що акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Надаючи оцінку рішенню, яке прийняте
Червонозаводською міською радою
Полтавської області, судом
враховано, що відповідно до статті 140
Конституції України місцеве
самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 24 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" передбачено,
що правовий статус місцевого
самоврядування в Україні визначається
Конституцією України, цим та іншими
Законами, які не повинні суперечити
положенням цього ж Закону.

Органи місцевого самоврядування при
вирішенні питань місцевого значення,
віднесених до їхньої компетенції, є
суб'єктами владних повноважень, які
виконують владні управлінські функції,
зокрема, нормотворчу, координаційну,
дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

Повноваження міської ради визначені
статтею 143 Конституції України та
статтею 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Так відповідно до статті 143 Конституції
України територіальні громади села,
селища, міста безпосередньо або через
утворені ними органи місцевого
самоврядування управляють майном, що є
в комунальній власності; затверджують
програми соціально-економічного та
культурного розвитку і контролюють їх
виконання; затверджують бюджети
відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць і контролюють їх виконання;
встановлюють місцеві податки і збори
відповідно до закону; забезпечують
проведення місцевих референдумів та
реалізацію їх результатів; утворюють,
реорганізовують та ліквідовують
комунальні підприємства, організації і
установи, а також здійснюють контроль
за їх діяльністю; вирішують інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території. Рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

У частині першій статті 2 Закону
зазначено, що місцеве самоврядування в
Україні - це гарантоване державою право
та реальна здатність територіальної
громади - жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

За правовою позицією Конституційного
Суду України предметами відання
місцевого самоврядування є не будь-які
питання суспільного життя, а питання
саме місцевого значення. Перелік таких
питань визначено у Конституції України
та Законі України "Про місцеве
самоврядування в Україні" (абзац другий
пункту 4 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 26
березня 2002 року N 6-рп/2002 у справі про
охорону трудових прав депутатів
місцевих рад).

Отже, аналіз норм Конституції України
та Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" дозволяє
суду зробити висновок про наявність у
міської ради повноважень на прийняття
на її пленарних засіданнях рішень не з
будь-яких питань, а лише тих, які мають
місцеве значення.

Виходячи з цих положень Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" у системному зв'язку з
положеннями статті 6 Конституції
України про те, що державна влада в
Україні здійснюється на засадах її
поділу на законодавчу, виконавчу
та судову Конституційний Суд
України у своєму Рішенні від 26
березня 2002 року 6-рп/2002 визначив
політико-правову природу органів
місцевого самоврядування, які не
є органами державної влади, а є
представницькими органами, через
які здійснюється право
територіальної громади самостійно
вирішувати не будь-які питання
суспільного життя, а питання
саме місцевого значення, тобто такі,
які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних
громад і перелік яких визначено у
Конституції і законах України.

Гарантоване державою місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи і передбачає
правову, організаційну та
матеріально-фінансову самостійність,
яка має певні конституційно-правові
межі, встановлені, зокрема, приписами
статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону
України.

З аналізу вказаних конституційних
положень слідує, що органи місцевого
самоврядування, здійснюючи владні
управлінські функції і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції, та
приймаючи рішення, які є
обов'язковими до виконання на
відповідній території, зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Такі ж положення закріплені у статті 4
Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції
органів місцевого самоврядування
визначаються Конституцією або
законом; органи місцевого
самоврядування в межах закону мають
повне право вільно вирішувати будь-яке
питання, яке не вилучене із
сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження,
якими наділяються органи
місцевого самоврядування, як правило,
мають бути повними і виключними.
Аналогічної позиції Конституційний
Суд України дотримувався і в рішенні
від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа
про скасування актів органів місцевого
самоврядування).

Як орган місцевого самоврядування
міська рада в межах повноважень,
визначених законом, приймає нормативні
та інші акти у формі рішень на
пленарних засіданнях на основі
колективного і вільного обговорення та
голосування більшістю депутатів від
загального складу ради; її рішення, які
є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Отже, аналіз норм Конституції України
та Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" дозволяє
зробити висновок про наявність у
міської ради повноважень на прийняття
на її пленарних засіданнях рішень не з
будь-яких питань, а лише тих, які мають
місцеве значення та пов'язані
передусім з життєдіяльністю
територіальної громади міста
Червонозаводське Полтавської області.
Іншого чинним законодавством України
не передбачено.

Однак, як слідує зі змісту рішення
Червонозаводської міської ради № 30 від
28 січня 2014 року, а також звернення
депутатів міської ради, яке є
невід'ємною частиною цього рішення,
всупереч положенням статті 2 Закону
Червонозаводська міська рада вийшла за
межі своєї компетенції та прийняла
рішення щодо питання, яке має
загальнодержавне значення, а не
місцеве, тобто про скасування Законів
України, відставку Кабінету Міністрів
України, щодо позачергових виборів до
Верховної Ради України та Президента
України.

В свою чергу стаття 26 Закону детально
визначає виключну компетенцію
сільських, селищних, міських рад.
Проаналізувавши зміст цієї статті, суд
дійшов висновку, що до компетенції
міських рад не віднесено вирішення
питання про скасування Законів
України, відставку Кабінету Міністрів
України, щодо позачергових виборів до
Верховної Ради України та Президента
України, звільнення від кримінальної
відповідальності, скасування вжитих
запобіжних заходів, а також питання
дислокації підрозділів міліції.

Натомість відповідно до статті 85
Конституції України, вирішення питання
про внесення змін до Конституції
України, прийняття законів є виключною
компетенцією Верховної Ради України.

Крім того, за правилами статей 87, 106
Конституції України повноваження щодо
вирішення питання про відставку
Кабінету Міністрів України має лише
Президент України та Верховна Рада
України.

Частиною другою статті 77 Конституції
України передбачено, що позачергові
вибори до Верховної Ради України
призначаються Президентом України.

Позачергові вибори Президента України
призначаються виключно Верховною
радою України.

Відповідно до Розділу VIII Конституції
України, вирішення питання про
притягнення до кримінальної
відповідальності, засудження та
покарання осіб є виключною
компетенцією судів, а ініціювати
питання про таку відповідальність, а
також питання про закриття
кримінального провадження мають право
виключно органи досудового
розслідування та суду України шляхом
проведення розслідування в порядку
Кримінального процесуального кодексу
України.

Крім того, відповідно до статті 7 Закону
України "Про міліцію" у своїй
діяльності міліція підпорядковується
Міністерству внутрішніх справ України.
Міністр внутрішніх справ України
здійснює керівництво всією міліцією
України. Відповідно до частини другої
статті 26 Закону України "Про міліцію"
місцеві ради, здійснюючи контроль за
роботою міліції, не втручаються в її
оперативно-розшукову, кримінальну
процесуальну та адміністративну
діяльність.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що приймаючи рішення № 30 від 28 січня 2014
року та схвалюючи необхідність
скасування Законів України, відставку
Кабінету Міністрів України,
підтримуючи вимоги щодо позачергових
виборів до Верховної Ради України та
Президента України, звільнення до
кримінальної відповідальності,
скасування вжитих запобіжних заходів,
питання про внесення змін до
Конституції України, а також питання
діяльності підрозділів міліції
Червонозаводська міська рада вийшла за
межі своєї компетенції, яка визначена у
статті 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", оскільки
перебрала на себе виключні
повноваження Президента України,
Верховної Ради України, судових та
правоохоронних органів а, відтак, діяла
протиправно.

Правовий статус депутата сільської,
селищної, міської, районної у місті,
районної, обласної ради (далі - місцева
рада) як представника інтересів
територіальної громади, виборців свого
виборчого округу та рівноправного
члена місцевої ради, гарантії
депутатської діяльності та порядок
відкликання депутата місцевої ради
регламентується Законом України "Про
статус депутатів місцевих рад".

Відповідно до статті 11 України "Про
статус депутатів місцевих рад" депутат
місцевої ради має право на депутатське
звернення, депутатський запит,
депутатське запитання. Частинами
першою-другою статті 13 України "Про
статус депутатів місцевих рад"
визначено, що депутатське звернення -
викладена в письмовій формі вимога
депутата місцевої ради з питань,
пов'язаних з його депутатською
діяльністю, до місцевих органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування та їх посадових осіб, а
також керівників правоохоронних та
контролюючих органів, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності, розташованих на
території відповідної ради, здійснити
певні дії, вжити заходів чи дати
офіційне роз'яснення з питань,
віднесених до їх компетенції; місцеві
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи, а також керівники
правоохоронних та контролюючих
органів, підприємств, установ та
організацій незалежно від форми
власності, розташованих на території
відповідної ради, до яких звернувся
депутат місцевої ради, зобов'язані у
десятиденний строк розглянути
порушене ним питання та надати йому
відповідь, а в разі необхідності
додаткового вивчення чи перевірки дати
йому відповідь не пізніш як у місячний
строк.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, депутати
Червонозаводської міської ради
шостого скликання підготували
звернення до Президента України та
народних депутатів України щодо
суспільно-політичної ситуації в
державі, а також про необхідність
виходу з політичної кризи та необхідні
для цього кроки (звільнення людей,
відставка уряду, проведення
позачергових виборів Президента
України та Верховної Ради України
тощо). Текст цього рішення винесено на
розгляд сесії ради, яка прийняла
рішення про затвердження його змісту
як рішення ради.

Статтями 34, 40 Конституції України
передбачено, що кожному гарантується
право на свободу думки, на вільне
вираження своїх поглядів і переконань;
усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів.

Проте чинне законодавство не
передбачає прийняття таких звернень у
формі рішень відповідних місцевих рад
та не вимагає здійснення додаткових
процедур щодо цих звернень: прийняття,
затвердження, схвалення тощо радою. У
випадку реалізації депутатських
повноважень шляхом направлення
депутатського звернення, таке
звернення надсилається безпосередньо
адресатам, а не виноситься на
голосування ради. Схвалення,
затвердження звернення депутатів не
належить до компетенції місцевої ради,
зважаючи на те, що органи місцевого
самоврядування, здійснюючи владу,
самостійно на сесії ради вирішують
лише питання місцевого значення, які
віднесені законом до їх компетенції.

Разом з тим, суд погоджується та не
заперечує права Червонозаводської
міської ради Полтавської області
приймати звернення ради, звернене до не
підконтрольних раді суб'єктів із
закликом до певних дій та ініціатив,
якщо це передбачено регламентом ради
та органу місцевого самоврядування, як
представницького органу
територіальної громади на свободу
думки і слова, на вільне вираження
своїх поглядів і переконань, яке
передбачено статтею 34 Конституцією
України.

З урахуванням викладеного вище, суд
зауважує, що рішення міської ради
повинно відповідати повноваженням
органу місцевого самоврядування:
виходити з суспільних інтересів
відповідної територіальної громади та
стосуватися питань виключно місцевого
значення.

Однак, на думку суду, це право може
реалізовуватися у формі рішення лише
щодо питань життєдіяльності місцевої
громади (а не держави в цілому) та у
формі відповідних листів, статей у
засобах масової інформації або
звернень, які не є правовими актами і не
несуть юридичних наслідків, але у
даному випадку, не шляхом прийняття
міською радою нормативних актів у
формі рішень, оскільки при прийнятті
таких актів за правилами частини
першої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
міської рада діє, в першу чергу, як
суб'єкт владних повноважень, який в
силу частини другої статті 19
Конституції, статті 25 Закону
зобов'язаний діяти лише на підставі, в
межах компетенції та повноважень, а
також у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, Червонозаводська міська
рада Полтавської області, не надала
суду жодних доказів правомірності
рішення № 30 від 28 січня 2014 року "Про
обговорення політичної ситуації в
державі". Крім того, відповідач у своєму
запереченні посилався на статтю 25
Закону, яка вказує, що міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесенні Конституцією
України, іншими законами до їх відання.
Однак, відповідачем не було визначено,
якими саме законами визначено
повноваження міської ради
затверджувати своїм рішенням
звернення щодо питань
загальнодержавного значення.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Оцінивши рішення відповідача № 30 від 28
січня 2014 року на предмет відповідності
вимогам частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку, що воно
прийнято не на підставі та не в межах
повноважень, що передбачені
Конституцією та Законом України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

Оскільки при прийнятті рішення № 30 від
28 січня 2014 року "Про обговорення
політичної ситуації в державі"
Червонозаводська міська рада
Полтавської області вийшла за межі
своєї компетенції, які визначені
статтею 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", а також
вирішила питання, що мають не місцеве, а
загальнодержавне значення, тому суд
дійшов висновку, що таке рішення є
протиправним та підлягає скасуванню.
За таких обставин позовні вимоги
Прокурора Лохвицького району
Полтавської області слід задовольнити
у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
частиною третьою статті 160, статтями
162-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
Конституції України, Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Прокурора
Лохвицького району Полтавської
області до Червонозаводської міської
ради Полтавської області про визнання
протиправним (незаконним) та
скасування рішення сесії
Червонозаводської міської ради
Полтавської області задовольнити
повністю.

Рішення сесії Червонозаводської
міської ради Полтавської області "Про
обговорення політичної ситуації в
державі" № 30 від 28 січня 2014 року визнати
протиправним та скасувати.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд.

Повний текст постанови складено 12
лютого 2014 року.

Суддя
І.Г. Ясиновський