Справа № 826/15684/13-а
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2014 року справа №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клименчук Н.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.»
до Київської міжрегіональної митниці
про визнання протиправними та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів №100250000/2013/600398/2
від 02.04.2013 та картки відмови у прийнятті
митної декларації, стягнення суми
надмірно сплаченого податку на додану
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулось Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА
Т.О.В.» (далі - позивач або ТОВ з
іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА
Т.О.В.») з позовною заявою до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
(далі - відповідач) про визнання
протиправними та скасування рішення
про коригування митної вартості
товарів №100250000/2013/600398/2 від 02.04.2013 та
картки відмови у прийнятті митної
декларації, стягнення суми надмірно
сплаченого податку на додану вартість.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04.10.2013 відкрито
провадження у справі.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що
подані для митного контролю документи
містили об'єктивні та достовірні дані,
що піддавались обчисленню та
підтверджували митну вартість товарів
за ціною договору. Не зважаючи на
надання позивачем документів на
обґрунтування митної вартості товару
із вичерпною інформацією, відповідач
виніс необґрунтоване рішення щодо
коригування митної вартості товару
№100250000/2013/600398/2 від 02.04.2013 та надав
картку відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення. Не
зважаючи на те, що позивачем в повній
мірі виконано вимогу відповідача щодо
надання додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, відповідачем
неправомірно застосовано резервний
метод оцінки митної вартості товарів
без послідовного застосування
попередніх п'яти та без обґрунтування
неможливості їх застосування.
Представник відповідача через
канцелярію суду подав письмові
заперечення, в яких зазначив, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
безпідставними. Відповідач скоригував
заявлену митну вартість товарів, діючи
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений законодавством
України. У зв'язку з тим, що подані
позивачем документи на обґрунтування
митної вартості товару містили неповні
дані та розбіжності, у нього
витребувано додаткові документи, що не
були ним подані у повному обсязі. У
зв'язку з відсутністю необхідної
інформації для застосування
попередніх методів визначення митної
вартості товарів, органом доходів і
зборів застосовано резервний метод.
Представник відповідача в судове
засідання, призначене на 27.11.2013, не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи попереджений
відповідно до вимог ст.ст.33, 35 Кодексу
адміністративного судочинства
Згідно з ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи неявку в судове засідання
представника відповідача, відсутність
потреби заслухати свідків чи
експертів, суд вирішив розглянути
порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами
документи, заслухавши пояснення
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
дослідивши докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає задоволенню з таких
Між Компанією «Дойче Дока
Шалунгстехнік ГмбХ» (Німеччина) та ТОВ
з ІІ «ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.» укладено
контракт від 06.02.2013 №ІМ-11/2013 (далі -
контракт), згідно умов якого
здійснювалась поставка нового
опалубкового матеріалу Дока та такого,
що був у використанні згідно з цим
Контрактом (далі - товар).
Згідно із підпунктом 1.2 пункту 1
контракту точне найменування товару,
ціни, а також його кількість вказані у
інвойсі на кожну поставку окремо
згідно цього Контракту.
Підпунктом 3.1 пункту 3 контракту
встановлено, що оплата за товар та
митне оформлення по цьому контракту
від покупця має здійснюватися шляхом
банківського переказу на рахунок
продавця протягом 90 (дев'яносто) днів з
дати, вказаної на товарних інвойсах.
Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3
контракту платіж з п. 3.1 цього Контракту
проводиться в Євро чи в іншій валюті,
шляхом переведення на розрахунковий
Підпунктом 4.1 пункту 4 контракту
визначено, що поставка товару
виконується на умовах CPT, EXW чи FCA згідно
На виконання вимог чинного
законодавства декларантом ТОВ з
іноземними інвестиціями «ДОКА УКРАЇНА
Т.О.В.» подано 01.04.2013 року для митного
контролю митну декларацію
№100250000/2013/052123 із застосуванням
основного методу визначення митної
вартості товару - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).
Крім того, для підтвердження митної
вартості товарів позивачем, як вказано
в позові, подані наступні документи:
зовнішньоекономічний контракт
купівлі-продажу від 06.02.2013 №ІМ-11/2013;
інвойс №224120072 від 20.03.2013; транспортні
(перевізні) документи, якщо за умовами
поставки витрати на транспортування не
включені у вартість товару, а також
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів, а саме: міжнародна
автомобільна накладна (CMR) від 26.03.2013;
довідка про транспортні витрати із
калькуляцією транспортних витрат
№01-04/2013 від 01.04.2013.
У запереченнях представника Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
зазначено, що під час проведення
правильності визначення митної
вартості вказаних товарів за митною
декларацією від 01.04.2013 №100250000/2013/052123
встановлено, що декларантом для
митного оформлення надано калькуляцію
транспортних витрат, в якій виділена
плата за навантаження, проте в
декларації митної вартості товару така
інформація не зазначена.
Внаслідок чого, у відповідача виникли
сумніви щодо можливого заниження
позивачем заявленої митної вартості
У зв'язку із зазначеним вище,
відповідачем було запропоновано
позивачу надати додаткові документи
для підтвердження заявленої митної
вартості товарів, а саме: виписку з
бухгалтерської документації, каталоги,
специфікацію, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, зовнішньоекономічний
контракт та додатки до нього, копію
митної декларації країни відправлення,
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається.
Дані вимоги були доведені до
декларанта Борисенка О.В. шляхом
надсилання електронного повідомлення.
На виконання умов контракту та на
вимогу митного органу подати нову
митну декларацію згідно рішення про
коригування митної вартості товарів,
декларантом ТОВ з ІІ «Дока Україна
Т.О.В.» подано для митного контролю
митну декларацію №100250000/2013/052328, за якою
задекларовано в режимі «ІМ-40» товар:
вироби з чорних металів. Устаткування
та складові частини збірної опалубки,
такі, що були у використанні: Dokamatic
2,00х5,00м 21 ммарт.586203000 кількість 10 шт.
Юстувальна стійка 540 ІВарт.588697000
кількість 30 шт. Вироблено з
холоднокатаної сталі. Марка сталі.
Марка сталі невідома. Виробник: Doka Industrie
Gmbh. Країна виробництва EU. Торговельна
марка Doka Die Schalungstechniker. Вироби з чорних
металів. Піддони зі сталі для
перенесення товарів, що
використовуються при складанні та
транспортуванні будівельної опалубки,
такі, що були використані (не для
товарів зі скла): Doka піддон для
штабелювання 1,55х0,85март.58615000 кількість
1 шт. Виробник: Doka Industrie Gmbh. Країна
виробництва EU. Торговельна марка Doka Die
Schalungstechniker. А також надано висновок ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» №2605 від
18.06.2013 про вартісні та якісні
характеристики товарів (рівень цін на
товар, опис товару, використаний
матеріал виробництва, розпізнавальні
особливості), з врахуванням знижки та
умов поставки відповідно до Контракту
№ІМ-11/2013 від 06.02.2013 та Інвойсу №224120072
від 21.03.2013 до Контракту; виписки з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; ВМД (форма М-2), СMR; копія
Договору №1 від 27.08.2012 на
транспортно-експедиторське
обслуговування у міжнародному
сполученні між ТОВ з ІІ «Дока Україна
Т.О.В.» та ПП «Київтрансбуд ХХІ», а також
Договір на транспортно-експедиторське
обслуговування у міжнародному
сполученні між ТОВ з ІІ «Дока Україна
Т.О.В.» та ПП «Мас ТЕК»; довідки ПП
«Київтрансбуд ХХІ» та ПП «Макс ТЕК»
(Експедиторів) про транспортні витрати
(за умовами поставки витрат на
транспортування не включені у вартість
товару); рахунки-фактури на транспортні
послуги; видаткові накладні;
банківські виписки; акти
прийому-передачі; довідкова інформація
щодо вартості у країні-експортері
товарів, що є ідентичними та/або
подібними (аналогічними) оцінюваним
товарам; вантажні митні декларації
Митна вартість товарів задекларована
за основним методом визначення митної
вартості товару, тобто за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) у
розмірі 500000,00 Євро.
Однак, витребувані у ТОВ з ІІ «Дока
Україна Т.О.В.» документи не були надані
митному органу у повному обсязі, а саме:
експертний висновок ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» від 18.06.2013
№2604 в процесі вартісного аналізу
експертом розглядалась інформація,
отримана від фірми-виробника «Deutsche Doka
Schalungstechniker GmbH» (Німеччина), а у МД
заявлений виробник інший «Doka Industrie Gmbh»
(Країна виробник EU). Експертом не
здійснено аналіз цін на подібні
(аналогічні) товари. Тому даний
експертний висновок прийнято до уваги
митним органом в якості довідкової
інформації, але не може бути підставою
для підтвердження заявленої митної
вартості товару. Також, ТОВ з ІІ «Дока
Україна Т.О.В.» не надано довідкову
інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію). Отже,
декларантом не надано документів, що
дають можливість перевірити
відповідну вартість нового товару,
термін його експлуатації та фактичний
Крім того, в калькуляції транспортних
витрат виділена плата за навантаження,
в декларації митної вартості дана
інформація не зазначена. Відповідно до
транспортно-експлуатаційне
обслуговування перевізником є ПП
«Київтрансбуд ХХІ». В даному митному
оформлені документу СМR перевізником
виступає підприємство «Firm «Chimex», а
довідку про транспортні витрати
складено ПП «Київтрансбуд ХХІ». А також
відсутні інформація про відповідальну
особу за перевезення оцінюваного
Під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів відповідачем
здійснено її коригування, в результаті
чого прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 02.04.2013
Вирішуючи спір по суті суд виходив із
Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з п.1 ч.1 ст.51 Кодексу відомості
про митну вартість товарів
використовуються для нарахування
Згідно із ч.1 ст.52 Митного кодексу
України, заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та главою 8 Кодексу.
Пунктом 2 ст.52 Митного кодексу України
передбачено, що декларант зобов'язаний
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
Відповідно до пп.4.5.10 п.4.5 розділу 4
Порядку виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа (далі -
Порядок), затвердженого наказом
Мінфіну від 30.05.2012 №631, зареєстрованим у
правильності визначення митної
вартості товарів належить до митних
формальностей, що виконуються при
митному оформленні МД.
Згідно із п.29 ст.4 Митного кодексу
України, митні формальності
-сукупність дій, що підлягають
виконанню відповідними особами і
органами доходів і зборів з метою
дотримання вимог законодавства
України з питань державної митної
справи.
Відповідно до ст.9 Конституції України
чинні міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
радою України, є частиною
національного законодавства України,
що безпосередньо стосується таких норм
міжнародного права, як стаття VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
Пунктом 2 (а) статті VII Генеральної угоди
з тарифів і торгівлі визначено, що
оцінка ввезеного товару для митних
цілей повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару, який
обкладається митом, або аналогічного
Згідно пункту 2 (b) вказаної статті під
«дійсною вартістю» повинна розумітися
ціна, за якою такий або аналогічний
товар продається або пропонується для
продажу при нормальній ході торгівлі в
умовах вільної конкуренції. У разі,
якщо дійсна вартість не може бути
визначена відповідно до пункту 2 (b),
оцінка для митних цілей повинна
ґрунтуватися на найближчому
еквіваленті, який може бути
Частиною 1 ст.54 Митного кодексу України
визначено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 Митного
кодексу України, орган доходів і зборів
під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
Частиною 2 ст.53 Митного кодексу України
встановлений перелік документів, які
підтверджують митну вартість, а саме:
1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
Згідно із ч.3, 4 ст.53 Митного кодексу
України, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
4) виписку з бухгалтерської
5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
На виконання п.1 ст.53 Митного кодексу
України для підтвердження заявленої
митної вартості товарів декларантом
були надані наступні документи:
зовнішньоекономічний контракт
купівлі-продажу №ІМ-11/2013 від 06.02.2013 та
Додаткова угода №1 від 01.02.2013;
транспортні (перевізні) документи -
Міжнародна автомобільна накладна (CMR)
б/н від 27.03.2013; довідка про транспортні
витрати по кожному інвойсу із
калькуляцією транспортних витрат
№01-04/2013 від 01.04.2013; висновок про
вартісні характеристики товарів,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацію; виписки з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
Представником позивача зазначено, що
виписка з бухгалтерської документації
щодо оплати не надавали, тому що умови
оплати згідно п.3.1 контракту
передбачають переказ коштів за
Контрактом протягом 90 днів з дати,
вказаної на товарних інвойсах;
прайс-листи виробника товару, тому що
Продавець «Deutsche Doka Schalungstechniker GmbH»
(Німеччина) не є виробником
імпортованого товару, що був у
використанні та рахунок ціни
У зв'язку з тим, що під час проведення
перевірки правильності визначення
митної вартості товарів за митною
декларацією для митного оформлення
відповідачем запропоновано надати
додаткові документи згідно ч. 2 та ч.3
Однак, витребувані у відповідача
додаткові документи не були надані
митному органу у повному обсязі.
Згідно із даними контракту від 02.01.2012
№0201/2012 умови поставки товару, згідно
«Інкотермс-2000», сторони погоджують по
кожній партії товару і фіксують в
інвойсах на товар. Товар поставляється
партіями згідно інвойсам продавця.
Згідно із п.6 ч.10 ст.58 Митного кодексу
України, при визначенні митної
вартості до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари, додаються такі
витрати (складові митної вартості),
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
витрати на навантаження, вивантаження
та обробку оцінюваних товарів,
пов'язані з їх транспортуванням до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України.
Відповідно до ч.21 ст.58 Митного кодексу
України, використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості
повинні бути об'єктивними, піддаватися
обчисленню та підтверджуватися
Пунктом 1 ч.5 ст.54 Митного кодексу
України встановлено, що орган доходів і
зборів з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості.
Зазначена норма національного права
відповідає нормі міжнародного права,
закріпленій у статті 17 Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року від
15.04.1994, ніщо в цій Угоді не повинно
тлумачитися так, що обмежує або ставить
під сумнів право митних адміністрацій
упевнитися в істинності або точності
будь-якої заяви, документа чи
декларації, поданої для цілей митного
Крім того, орган доходів і зборів при
здійсненні митного контролю та митного
оформлення товарів використовує
цінову інформацію в базі ЄАІС, що надає
можливість здійснити порівняння із
ціновими показниками таких же, схожих,
ідентичних, подібних (аналогічних)
товарів інших імпортерів, які ввозили
товар за кодом згідно УКТЗЕД на
територію України у максимально
наближений час до часу імпорту товарів
Пунктом 6 указу Президента України від
25.08.1994 №475/94 «Про заходи щодо
запобігання експорту товарів
походженням з України за цінами, що
можуть розглядатися як демпінгові, та
врегулювання торговельних спорів»
встановлено, що при здійсненні
суб'єктами підприємницької діяльності
України експортних та імпортних
операцій безпосередньо або через
зовнішньоторговельного посередника
контрактні (зовнішньоторговельні) ціни
мають відповідати цінам, що склалися чи
складатимуться на відповідний товар на
ринку експорту чи імпорту на момент
здійснення експортної, імпортної
операції. Відповідальність за
обґрунтування цін за
зовнішньоекономічними контрактами
покладається на суб'єктів
підприємницької діяльності.
Отже, при здійсненні митного контролю
та митного оформлення товарів посадова
особа підрозділу митного оформлення
органу доходів і зборів повинна
переконатись, що ціна на відповідний
товар відповідає цінам на відповідні
товари, що склались на ринку імпорту.
Згідно із ч.1 ст.337 Митного кодексу
України перевірка документів та
відомостей, які відповідно до статті 335
Митного кодексу України подаються
органам доходів і зборів під час
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій (шляхом проведення
формато-логічного контролю, контролю
співставлення, контролю із
застосуванням системи управління
ризиками) та в інші способи,
передбачені цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, 2 ст.361 Митного кодексу
України, управління ризиками - це
робота органів доходів і зборів з
аналізу ризиків, виявлення та оцінки
ризиків, розроблення та практичної
реалізації заходів, спрямованих на
мінімізацію ризиків, оцінки
ефективності та контролю застосування
цих заходів. Під ризиком розуміється
ймовірність недотримання вимог
законодавства України з питань
державної митної справи.
Органи доходів і зборів застосовують
систему управління ризиками для
визначення товарів, транспортних
засобів, документів і осіб, які
підлягають митному контролю, форм
митного контролю, що застосовуються до
таких товарів, транспортних засобів,
документів і осіб, а також обсягу
Підпунктами 4.5.4, 4.5.10 пу.4.5 Розділу IV
Порядку встановлено, що контроль із
застосуванням системи управління
ризиками, в тому числі оцінка ризику за
МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та
ЕДМВ) за допомогою АСАУР та перевірка
правильності визначення митної
вартості товарів належать до митних
формальностей, які виконуються при
здійсненні митного оформлення митної
Відповідно до пункту 2 Методичних
рекомендацій щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Держмитслужби від 13.07.2012 №362, робота
посадових осіб з аналізу, виявлення та
оцінки ризиків здійснюється шляхом:
2.1. Вивчення характеристик товарів, які
впливають на рівень їх митної вартості.
2.2. Вивчення маршруту транспортування
товарів та перевірки достовірності
декларування витрат на
транспортування до митного кордону
2.3. Перевірки включення/невключення
складових митної вартості, в тому числі
на підставі наявної у митного органу
інформації щодо наявності таких
складових митної вартості (результати
документальних перевірок, відповіді на
запити для встановлення автентичності
2.4. Порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
2.5. Порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
2.6. Перевірки наявності взаємозв'язку
продавця та покупця.
2.7. Перевірки інформації, наданої
декларантом або уповноваженою особою,
при продажу товарів між пов'язаними
особами, щодо наближеності митної
вартості товарів, визначеної основним
методом до однієї з операцій, які
наведені у частині вісімнадцятій
статті 58 Митного кодексу України.
2.8. Перевірки особливостей формування
вартості окремих видів товарів
відповідно до розділу 3 Методичних
2.9. Перевірки наявності
знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних
2.10. Перевірки наявності продажу
оцінюваних товарів на експорт в
2.11. Перевірки наявності ознак підробки
документів, які підтверджують митну
2.12. Перевірки наявності розбіжностей у
документах, які підтверджують митну
2.13. Перевірки наявності прийнятих
іншими митними органами рішень про
коригування митної вартості товарів,
що ввозились на виконання того ж
зовнішньоекономічного договору
(контракту) або документа, який його
замінює, що і оцінювані товари.
Відповідно до пункту 2 частини 5 статті
54 Митного кодексу України, орган
доходів і зборів з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 Митного кодексу України
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.
У зв'язку з опрацюванням АСАУР за
напрямком - митна вартість, сумнівами
посадової особи відповідача щодо
невключення до митної вартості товарів
витрат по розвантаженню товару, якщо
такі витрати покладені на покупця
товару, суд приходить до висновку, що
додаткові документи були витребувані
органом доходів і зборів правомірно.
Обов'язок доведення митної вартості
товару лежить на позивачеві. При цьому
орган доходів і зборів у випадку
наявності обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей може витребувати додаткові
документи. Така ж позиція викладена у
рішенні Вищого адміністративного суду
Витребувавши додаткові документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, орган доходів і
зборів надав можливість позивачу
довести заявлену ним митну вартість
Проте декларантом на вимогу
відповідача не було надано всі
необхідні документи, а надані
документи не дають змоги органу
доходів і зборів визначити митну
вартість за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються. При цьому
позивачем не надано суду доказів
вжиття заходів, спрямованих на
знаходження запитуваної відповідачем
Відповідно до ч.2 ст.54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Згідно ч.1, 2, 3 ст.57 Митного кодексу
України, визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних
б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);
Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із ч.2 ст.58 Митного кодексу
України, метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.
Судом встановлено, що декларантом не
подано до митного органу документів, не
зазначено, що заявлена митна вартість
товару є близькою до вартості операцій
відповідно до вимог ч.18 ст.58 Митного
кодексу України. Крім того, відповідно
до п.1 зовнішньоекономічного контракту
№ІМ-11/2013, предметом Контракту є
поставка нового опалубкового
матеріалу ДОКА та такого, що був у
використанні. Однак, декларантом на
надано документів, що дають можливість
перевірити відповідну вартість нового
товару, термін його експлуатації та
Відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу
України, митний орган з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших
країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.
Пунктом 2 ст.53 даного Кодексу
передбачено, що документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
Згідно п.3 ст.53 Митного кодексу України
визначено, що у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
4) виписку з бухгалтерської
5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.
Відповідно до п.4 ст.53 Митного кодексу
України, у разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.59 Митного
кодексу України, у разі якщо митна
вартість оцінюваних товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
статті 58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами, що продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.
При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики,
якість та репутація на ринку, країна
виробництва, виробник.
Згідно із ч.1-4 ст.60 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статей
58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.
Для визначення, чи є товари подібними
(аналогічними), враховуються якість
товарів, наявність торгової марки та
репутація цих товарів на ринку.
Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
Згідно із даними, що містяться в гр.33
оскаржуваного рішення у відповідача
була відсутня інформація щодо
ідентичних та подібних (аналогічних)
товарів, що продавалися на експорт в
Україну з Польщі і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього. У справі також відсутні
докази надання декларантом
відповідної інформації органу доходів
і зборів. За таких обставин у
відповідача не було підстав для
застосування методу визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо ідентичних товарів чи за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
Згідно із ч.1, 2 ст.62 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена відповідно до положень
статей 58- 61 цього Кодексу, їх митна
вартість визначається згідно з
положеннями цієї статті на основі
віднімання вартості, крім випадків,
коли на вимогу декларанта або
уповноваженої ним особи послідовність
застосування цієї статті та статті 63
цього Кодексу може бути зворотною.
У разі якщо оцінювані або ідентичні чи
подібні (аналогічні) імпортні товари
продаються (відчужуються) на митній
території України у незмінному стані,
для визначення митної вартості товарів
за цим методом за основу береться ціна
одиниці товару, за якою оцінювані або
ідентичні чи подібні (аналогічні)
імпортовані товари продаються на
території України у найбільших
загальних кількостях покупцю, який не є
пов'язаною з продавцем особою,
одночасно або у час, наближений до дати
ввезення оцінюваних товарів, за умови
вирахування, якщо вони можуть бути
виділені, таких компонентів:
1) витрат на виплату комісійних, що
звичайно сплачуються або підлягають
сплаті, чи звичайних торговельних
надбавок, які робляться для одержання
прибутку та покриття загальних витрат
у зв'язку з продажем на митній
території України товарів того ж класу
та виду. Товарами одного класу та виду є
товари, які підпадають під групу або
спектр товарів, що виробляються
конкретною галуззю чи сектором
промисловості та включають ідентичні
або подібні (аналогічні) товари. Термін
«товари того ж класу або виду» включає
товари, імпортовані з тієї ж країни, що
й оцінювані товари, а також товари,
імпортовані з інших країн.
Сума прибутку та загальних витрат, до
яких належать прямі та непрямі витрати,
пов'язані із збутом зазначених товарів,
повинна братися в цілому. Числове
значення витрат для цілей вирахування
цієї суми визначається на основі
інформації, поданої декларантом або
уповноваженою ним особою, якщо тільки
ця інформація не є несумісною з даними,
одержаними при продажу в Україні
ввезених (імпортованих) товарів того ж
класу або виду. У разі якщо інформація,
надана декларантом або уповноваженою
ним особою, є несумісною з такими
даними, сума для обчислення прибутку та
загальних витрат може ґрунтуватися на
іншій відповідній інформації, а не тій,
що надана декларантом або
уповноваженою ним особою.
При визначенні комісійних або
звичайних прибутків та загальних
витрат віднесення товарів до «товарів
того ж класу або виду» повинно
здійснюватися у кожному конкретному
випадку з посиланням на відповідні
2) звичайних витрат, понесених в Україні
на навантаження, вивантаження,
транспортування, страхування, та інших
пов'язаних з такими операціями витрат;
3) сум податків, що підлягають сплаті в
Україні у зв'язку з ввезенням (імпортом)
чи продажем (відчуженням) товарів.
За відсутності зазначених вище
відомостей у органу доходів і зборів
були відсутні підстави для
застосування методу визначення митної
вартості на основі віднімання
Відповідно до вимог ст.63 Митного
кодексу України для застосування
методу визначення митної вартості
товарів на основі додавання вартості
(обчислена вартість) органу доходів і
зборів має бути надана інформація від
виробника товарів щодо вартості
матеріалів та витрат, понесених
виробником при виробництві оцінюваних
товарів, обсягу прибутку та загальних
витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно
відображається при продажу товарів
того ж класу або виду, що й оцінювані
товари, які виготовляються виробниками
у країні експорту для експорту в
Україну, загальних витрат при продажу в
Україну з країни вивезення товарів
того ж класу або виду, тобто витрат на
завантаження, розвантаження та обробку
оцінюваних товарів, їх транспортування
до аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України,
витрат на страхування цих товарів.
У зв'язку з ненаданням такої інформації
декларантом застосування методу
визначення митної вартості товарів на
основі додавання вартості (обчислена
вартість) було також неможливим.
Згідно із ч. 1, 2 ст.64 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58- 63 цього Кодексу,
митна вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
На виконання зазначеної вище норми в
гр. 33 оскаржуваного рішення міститься
посилання на МД від 13.08.2013 № 902050000/2012/8861.
Таким чином, у зв'язку з відсутністю
законних підстав для застосування
попередніх методів визначення митної
вартості товарів відповідачем було
скориговано заявлену декларантом
митну вартість товарів із
застосуванням резервного методу.
Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
наказом Мінфіну від 24.05.2012 року № 598,
зареєстрованих у Мін'юсті 01.06.2012 за №
вартості товарів (далі - Рішення) -
закріплення результатів здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів як до, так і
після їх випуску відповідно до вимог
статей 54 і 55 Митного кодексу України
Згідно із ч.1 ст.55 Митного кодексу
України, рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.
Враховуючи те, що декларантом не надано
до митного органу додаткових
документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів, митним органом прийнято
рішення про коригування митної
вартості на підставі наявної
інформації на товари, митне оформлення
яких уже здійснено.

Отже, за результатами митного контролю
за МД №100250000/2013/0522123 та
товаросупровідних документів, у
зв'язку з ненаданням позивачем всіх
належних документів на підтвердження
заявленої митної вартості, тобто
ненаданням декларантом необхідних
об'єктивних даних для підтвердження
митної вартості товарів у повному
обсязі, органом доходів і зборів на
підставі наявної в нього інформації
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 02.04.2013
№100250000/2013/600398/2.

Відповідно до ч.1 ст.256 Митного кодексу
України, відмова у митному оформленні -
це письмове вмотивоване рішення органу
доходів і зборів про неможливість
здійснення митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через невиконання
декларантом або уповноваженою ним
особою умов, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч.6 ст.54 Митного кодексу
України, орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і
зборів документально підтвердженої
офіційної інформації органів доходів і
зборів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Відповідно до п.4.4 розділу IV Порядку
митний орган відмовляє у прийнятті МД
виключно з таких підстав: МД не містить
усіх відомостей або подана без рахунка
або іншого документа, який визначає
вартість товару та у випадках,
встановлених Кодексом, ДМВ; ЕМД не
містить встановлених законодавством
обов'язкових реквізитів; МД подано з
порушенням інших вимог, встановлених
Кодексом.

Як зазначалось вище, декларантом не
було подано всіх документів для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, тому в органу доходів
і зборів були підстави для відмови у
митному оформленні товарів.

Згідно із ч.7, 8 ст.55 Митного кодексу
України у випадку незгоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати органу доходів і зборів
додаткові документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товарів,
що декларуються.

Отже, у Митному кодексі України
встановлено досить тривалий строк (80
днів) для подання додаткових
документів органу доходів і зборів з
метою доведення достовірності
заявлених даних при декларуванні
митної вартості товарів. Проте позивач
не скористався зазначеною можливістю.

На підставі викладеного вище суд
приходить до висновку про те, що
оскаржуване рішення прийнято
відповідачем на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначений
чинним законодавством України.

Позивачем не надано суду переконливих
доказів щодо незаконності рішення про
коригування митної вартості товарів
від 02.04.2013 №100250000/2013/600398/2, в свою чергу
відповідачем доведено правомірність
його дій.

Частиною 1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 70, 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні позовних вимог ТОВ з
іноземними інвестиціями «Дока Україна
Т.О.В.» відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Н.М. Клименчук