Справа № 821/3827/13-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3827/13-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія
О.В.

суддів - Крусяна
А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державного
агентства земельних ресурсів України
на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державного агентства земельних
ресурсів України про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державного агентства земельних
ресурсів України, в якому просив
визнати протиправною бездіяльність
відповідача по ненаданню інформації на
запит від 15.08.2013 та зобов'язати його
надати наступну інформацію:

- відомості про наявність технічної
документації із землеустрою в
місцевому фонді щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку
(кадастровий номер :04:005:0054), яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1;

- відомості про наявність кадастрового
номера :04:005:0054, що присвоєний
зазначеній земельній ділянці;

- відомості про наявність державного
акту на право приватної власності на
вказану земельну ділянку.

Представник позивача в судовому
засіданні просив задовольнити позов,
вважає, що надання відповіді без
запитуваної інформації є порушенням
вимог Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Відповідач письмових заперечень проти
позову до суду не надав, в судовому
засіданні проти позову заперечував,
посилаючись на те, що Держземагенством
України відповідачем та його місцевими
органами неодноразово надавались
позивачу повні і вичерпні відповіді на
аналогічні запити, у відповідях
повідомлялось, що інформація про
наявність затвердженої документації
із землеустрою щодо вказаної позивачем
земельної ділянки, про присвоєння їй
кадастрового номеру :04:005:0054 та про
видачу державного акту на право
приватної власності на землю відсутня.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року позов задоволено. Визнано
протиправною бездіяльність Державного
агентства земельних ресурсів України
по ненаданню інформації на запит від
15.08.2013 ОСОБА_2. Зобов'язано Державне
агентство земельних ресурсів України
надати ОСОБА_2 запитувану інформацію, а
саме:

- відомості про наявність технічної
документації із землеустрою в
місцевому фонді щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку
(кадастровий номер :04:005:0054), яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1;

- відомості про наявність кадастрового
номера :04:005:0054, що присвоєний
зазначеній земельній ділянці;

- відомості про наявність державного
акту на право приватної власності на
вказану земельну ділянку.

Не погодившись з вказаним рішенням
Державне агентство земельних ресурсів
України звернулось з апеляційною
скаргою на вказану постанову, просить
її скасувати та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання не прибули сторони, які
беруть участь у справі, про те про
розгляд справи були належним чином
повідомлені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що на
звернення позивача із заявою від 15.08.2013
року до Держземагенства України про
надання інформації, а саме: відомості
про наявність технічної документації
із землеустрою в місцевому фонді щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
(кадастровий номер :04:005:0054), яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1;
відомості про наявність кадастрового
номера :04:005:0054, що присвоєний
зазначеній земельній ділянці;
відомості про наявність державного
акту на право приватної власності на
вказану земельну ділянку, відповідач
надав відповідь листом № 15286/13/4-13 від
22.08.13.

Виходячи зі змісту листа, вбачається,
що відповідачем повідомлено ОСОБА_2 про
можливість отримання запитуваної
інформації останнім на офіційному
сайті Держземагенства України
(http://gov.ua/), при цьому зазначивши, що
законодавством України не передбачено
внесення відомостей про наявність
кадастрового номера, державного акта
на право власності на земельну ділянку
до Державного фонду документації із
землеустрою. Відомості Державного
земельного кадастру надаються у формі
витягів, які містять усі відомості про
земельну ділянку. Перелік осіб, які
мають право отримати витяг визначено в
п. 174 Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
постановою КМУ від 17.10.12 року.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність задоволення
позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» публічна інформація - це
відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом. Публічна інформація є
відкритою, крім випадків, встановлених
законом.

Відповідно до вимог ст. 5 того ж Закону
України доступ до інформації
забезпечується шляхом, зокрема,
надання інформації за запитами на
інформацію. Згідно з вимогами п. 1 ч. 13
Закону України розпорядниками
інформації для цілей цього Закону
визнаються суб'єкти владних
повноважень - органи державної влади,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання. Статтею 20
Закону передбачено, що розпорядник
інформації має надати відповідь на
запит на інформацію не пізніше п'яти
робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно до вимог п. 5 Положення «Про
Державне агентство земельних ресурсів
України», затвердженого Указом
Президента від 08.04.2011, № 445/2011,
відповідач здійснює ведення і
адміністрування державного земельного
кадастру та отримує інформацію про
відведення земельних ділянок; здійснює
державну реєстрацію земельних ділянок
та обмежень у їх використанні; веде
поземельні книги та надає витяги із
Державного земельного кадастру про
земельні ділянки; створює інформаційну
базу даних з питань землеустрою,
охорони та проведення моніторингу
земель, ведення державного земельного
кадастру, забезпечує створення,
формування і ведення Державного фонду
документації із землеустрою.

Статтею 15 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»
визначені відомості про земельні
ділянки, які містяться у Державному
земельному кадастрі, в тому числі, це
відомості про кадастровий номер; місце
розташування, інформація про
документацію із землеустрою та оцінки
земель щодо земельної ділянки та інші
документи, на підставі яких
встановлено відомості про земельну
ділянку. Відомості про земельну
ділянку містять інформацію про її
власників (користувачів),
зареєстровані речові права відповідно
до даних Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Відповідно до
ст.ст. 20, 21 вказаного Закону, відомості
Державного земельного кадастру є
офіційними.

Запитувана позивачем інформація про
наявність документації із землеустрою
може зберігатись у місцевому фонді, а в
Головному фонді може перебувати
інформація про її наявність,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 17 листопада 2004 р.
№1553 про затвердження Положення про
Державний фонд документації із
землеустрою.

Відтак, з аналізу вищезазначених
законодавчих положень та вимог запиту
позивача, апеляційний суд зазначає, що
останнім запитувалась чітка
інформація про наявність чи
відсутність конкретно визначених
відомостей: щодо технічної
документації із землеустрою в
місцевому фонді, щодо наявності
кадастрового номеру та державного акту
на право власності. Тобто, позивачем
запитувалась інформація, якою володіє
відповідач.

Згідно до вимог з п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» розпорядники інформації
зобов'язані надавати достовірну, точну
та повну інформацію, а також у разі
потреби перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону № 2939-VI
від 13.01.2011 «Про доступ до публічної
інформації» розпорядник інформації
має право відмовити в задоволенні
запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і
не зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить
до категорії інформації з обмеженим
доступом відповідно до частини другої
статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію,
не оплатила передбачені статтею 21
цього Закону фактичні витрати,
пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про
те, що інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації. Розпорядник
інформації, який не володіє
запитуваною інформацією, але якому за
статусом або характером діяльності
відомо або має бути відомо, хто нею
володіє, зобов'язаний направити цей
запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У відмові в задоволенні
запиту на інформацію має бути
зазначено мотивовану підставу відмови
та порядок оскарження відмови.

Відповідно до вимог ст.ст. 20, 21 Закону
України «Про інформацію» за порядком
доступу інформація поділяється на
відкриту інформацію та інформацію з
обмеженим доступом. Будь-яка
інформація є відкритою, крім тієї, що
віднесена законом до інформації з
обмеженим доступом. Порядок віднесення
інформації до таємної або службової, а
також порядок доступу до неї
регулюються законами.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що надаючи інформацію на
запит позивача, відповідач не
відмовляв останньому з підстав
відсутності такої або відсутності
зобов'язань надавити запитувану
інформацію, проте, відповідачем у
відповіді не зазначено конкретні
підстави відмови в наданні запитуваної
інформації та порядок оскарження такої
відмови.

Враховуючи викладені обставини,
апеляційний суд вважає вимоги позивача
у запиті про надання певної інформації
обґрунтованими, виходячи з того, що
оскільки позивач вибрав один із
належних способів на право отримання
запитуваної інформації, а саме:
звернувся до відповідача з відповідною
заявою, обов'язком останнього є надання
такої інформації, не зважаючи на
оприлюднення такої.

Судова колегія вважає наведені
висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 199; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державного
агентства земельних ресурсів України
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
надіслання її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.В.Крусян

Суддя:
О.І.Шляхтицький