Справа № 2а-9859/12/2670
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-9859/12/2670
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,
Собківа Я.М. Гусак О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» та Київської
регіональної митниці на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 20 листопада 2012 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна» до
Київської регіональної митниці,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
про визнання протиправною та
скасування картки відмови, рішення про
визначення митної вартості товару,
стягнення надмірно сплаченого податку
на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2012 року ТОВ «Аскоп-Україна»
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до Київської регіональної
митниці, Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві в якому просило
визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
100190000/2/00230 від 31.01.2012, рішення №
100190000/2012/310040/2 від 31.01.2012 про визначення
митної вартості товару, стягнути суму
надмірно сплаченого податку на додану
вартість в розмірі 42 546,20 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 листопада 2012 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправною та скасовано
картку відмови Київської регіональної
митниці в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 100190000/2/00230 від 31.01.2012.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Київської регіональної
митниці № 100190000/2012/310040/2 від 31.01.2012 про
визначення митної вартості товару.

В іншій частині позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою в якій просить скасувати
постанову суду та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, також подав
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу ТОВ
«Аскоп-Україна» слід задовольнити, а
апеляційну скаргу Київської
регіональної митниці - залишити без
задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до зовнішньоекономічного
контракту від 08.08.2011 № 08/09-2011 NOR компанія
«Coast Seafood AS» (Норвегія) зобов'язується
продати, а ТОВ «Аскоп-Україна» купити
окремими партіями заморожену,
охолоджену рибу, рибні черевця, обрізи
та хребти виробництва Норвегія згідно
інвойсів, які є невід'ємними частинами
цього Контракту та сплатити їх
вартість згідно умов цього Контракту.

Відповідно до п. 5.1 вказаного Контракту,
покупцем здійснюється стовідсоткова
передплата до моменту відвантаження,
якщо інше не визначено в Доповненнях до
Контракту, що є невід'ємною частиною
Контракту.

На виконання умов зазначеного
Контракту до КРМ декларантом позивача
подано вантажну митну декларацію (далі
- ВМД) від 31.01.2012 № 100130000/2012/308381 та
документи з метою здійснення митного
контролю та митного оформлення товарів
«риба охолоджена лосось (сьомга)
атлантичний (Salmo Salar) ціла, патрана з
головою» (код УКТЗЕД ) у кількості
5 842 кг та «риба охолоджена форель
атлантична (Oncorhynchus mykiss) ціла, патрана з
головою» (код УКТЗЕД ) у кількості
1 391 кг виробництва Норвегії.

Митну вартість задекларовано
позивачем за першим методом, тобто за
ціною договору товарів, які
імпортуються (вартість операції), а
саме товару «риба охолоджена лосось
(сьомга) атлантичний» на рівні 4,67
доларів США за один кг (37,31 грн.) та
товару «риба охолоджена форель
атлантична» на рівні 5,98 доларів США за
один кг (47,77 грн.).

Як свідчить графа 44 ВМД, на
підтвердження заявлених відомостей
були надані наступні документи:
уніфікована митна квитанція МД-1 від
29.01.2012 р. № 20502Д2205877; облікова картка
суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності від 29.04.2011 № 100000/26/11/728;
попередня митна декларація від 27.01.2012 №
100000037/2012/530500; накладна CMR від 27.01.2012 б/н;
декларація митної вартості від 31.01.2012 №
100190000/2012/308381; експортна декларація
Норвегії № 1709179; книжка МДП (Сarnet TIR) від
27.01.2012 № GХ № 67163731; рахунок-фактура
(інвойс) від 27.01.2012 № 366444;
зовнішньоекономічний контракт від
08.08.2011 № 08/09-2011 NOR; договір про
перевезення вантажів від 08.07.2011 № 08/07;
ветеринарне свідоцтво від 31.01.2012
Щ-30№195924; довідка ДПІ Дніпровського
району м. Києва про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами від
19.01.2012 № 66/22-125; сертифікат
відповідності від 06.04.2011 № UA1.006.Х013710-11;
відбиток штампа Державної
санітарно-епідеміологічної служби
«Ввезення, реалізацію (використання)
дозволено» на товаросупровідних
документах, що засвідчує результат
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару; відбиток штампа територіальних
органів Державної екологічної
інспекції «Ввіз/вивіз дозволено» на
товаросупровідних документах, що
засвідчує результат здійснення
екологічного контролю; сертифiкат про
походження від 27.01.2012 б/н; довідка про
транспортні витрати від 30.01.2012 № 16/01;
податкові накладні від 25.01.2012 №№ 1073, 1017,
1015; видаткові накладні від 25.01.2012 №№ 1034,
1035, 1036; заявка на перевезення від 29.01.2012
№ 017/01/11; прайс-лист компанії «Coast Seafood AS»
від 23.01.2012 № б/н; лист компанії «Coast Seafood
AS» від 23.01.2012 б/н; платіжне доручення №
16108855 від 01.12.2011; заявка на завантаження
від 29.01.2012 № 017/01/2012.

Керуючись п. 11 Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 № 1766, відповідачем-1 на
декларації митної вартості товарів від
31.01.2012 № 100130000/2012/308381 було зроблено
запис про необхідність надання
додаткового документу, а саме: висновку
про вартісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
організацією, яка має відповідні
повноваження згідно з чинним
законодавством.

За результатами проведеної
консультації декларантом ТОВ
«Аскоп-Україна» Пархоменко А.В. було
вчинено запис про те, що додатково
надати документ можливості немає, про
що свідчить особистий підпис на
декларації митної вартості товару.

У зв'язку з наявністю сумнівів у
достовірності заявленої митної
вартості, а також ненаданням позивачем
додатково витребуваних документів,
відповідачем-1 було самостійно
визначено митну вартість імпортованих
товарів за шостим (резервним) методом
та прийнято рішення про визначення
митної вартості товарів від 31.01.2012 №
100190000/2012/310040/2.

Згідно з вказаним рішенням митну
вартість товару «риба охолоджена
лосось (сьомга) атлантичний (Salmo Salar)
ціла, патрана з головою» виробництва
Норвегії (код УКТЗЕД ) скориговано
до 8,47 доларів США за кг (67,67 грн.), а митну
вартість товару «риба охолоджена
форель атлантична (Oncorhynchus mykiss) ціла,
патрана з головою» виробництва
Норвегії (код УКТЗЕД ) - до 9,16
доларів США за кг (73,18 грн.).

На підставі вказаного рішення митницею
відмовлено в здійсненні митного
оформлення ввезеного товару за ціною
угоди та прийнято картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів та
транспортних засобів через митний
кордон України від 31.01.2012 № 100190000/2/00230.

Митне оформлення вищевказаного товару
було здійснено за ВМД від 31.01.2012 №
100190000/2011/308438 з урахуванням митної
вартості товару, визначеної митницею.

Не погоджуючись з рішенням про
визначення митної вартості товару, а
також з карткою відмови в прийнятті
митної декларації, позивач вважає, що
відповідачем-1 неправомірно
скориговано митну вартість товару та
застосовано шостий (резервний) метод
визначення митної вартості товару.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд першої
інстанції дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
частково із огляду на наступне.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу
України від 11 липня 2002 року № 92-VI
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин), митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є їх ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 267 Митного кодексу
України, ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті - це
загальна сума всіх платежів, які були
здійснені або які повинні бути
здійснені покупцем оцінюваних товарів
на користь продавця через третіх осіб,
та/або на пов'язаних з продавцем осіб.

Відповідно до вимог статті 265 Митного
кодексу України, митний орган, що
здійснює контроль за правильністю
митної оцінки товарів з урахуванням
положень цього Кодексу, має право
приймати рішення про правильність
заявленої декларантом митної вартості
товарів.

Вирішуючи спір колегія суддів зважає
на те, що основним методом визначення
митної вартості товарів є метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1 згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог статей 268 і
269 цього Кодексу за основу може братися
або ціна, за якою оцінювані ідентичні
або подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю відповідно до вимог
статті 271, або обчислена відповідно до
вимог статті 272 цього Кодексу вартість
товарів.

У разі, якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
установлених статтею 273 цього Кодексу.

Таким чином, визначення митної
вартості товару, що імпортується в
Україну, може здійснюватися за іншими
передбаченими законом методами тільки
за умови неможливості її визначення за
ціною договору.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Порядок та умови застосування та/або
неможливості застосування методу
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, встановлено ст. 267 МК
України, згідно якої він
використовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у
якому товари можуть бути перепродані
(відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на
вартість товару;

2) стосовно продажу оцінюваних товарів
або їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, що унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не може бути
зроблено відповідне коригування
відповідно до положень частини другої
цієї статті;

4) покупець і продавець не є пов'язаними
між собою особами або хоч і є
пов'язаними між собою особами, але ці
відносини не вплинули на ціну товарів.
За наявності достатніх підстав
вважати, що зазначені відносини
вплинули на ціну оцінюваних товарів,
митний орган повинен повідомити про це
декларантові та надати йому можливість
для відповіді та доказу відсутності
впливу взаємозв'язку продавця і
покупця на ціну, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари. На вимогу декларанта
таке повідомлення здійснюється у
письмовій формі.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3
ст. 265 МК України, якщо митний орган
дійшов висновку, що визначена
декларантом митна вартість нижча, ніж
прямі витрати на виробництво цього
товару, в тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектуючих, які
входять до складу товару, митний орган
має право зобов'язати декларанта
визначити митну вартість іншим
способом, ніж він використав для її
визначення.

Відмовляючи в митному оформленні
товару та визначаючи його митну
вартість за резервним методом, митний
орган не навів підстав, які згідно ст. 267
МК України унеможливлюють визначення
митної вартості товару за ціною
договору, так само як і не зазначив
обставин, які відповідно до ч. 3 ст. 265 МК
України перешкоджають цьому.

Своє рішення митний орган мотивував
відмовою декларанта від подання
додаткових документів для
підтвердження митної вартості та
наявністю сумнівів щодо достовірності
відомостей, необхідних для її
підтвердження.

Однак, з цим погодитися неможливо,
оскільки наявність у митного органу
сумнівів щодо достовірності
відомостей, необхідних для
підтвердження заявленої декларантом
митної вартості товару за ціною
договору, не є підставою для невизнання
такої вартості та визначення її митним
органом за резервним методом.
Наявність сумнівів у митного органу
відповідно до ст.ст. 264, 265 України є
підставою для витребування у
декларанта додаткових документів для
підтвердження об'єктивності
визначення ним митної вартості товару
за ціною договору. При цьому, сумніви
мають бути реальними, базуватися на
певних об'єктивних критеріях, а
додаткові документи, надання яких
митний орган вважає необхідним для
підтвердження митної вартості, повинні
стосуватися ціни договору, а не
будь-яких інших обставин чи подій.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, що ненадання
декларантом висновку про вартісні
характеристики товару, підготовлений
спеціалізованою організацією, яка має
відповідні повноваження згідно з
чинним законодавством, за відсутності
обґрунтування неможливості визначення
митної вартості товару за першим
методом, не є достатньою підставою для
застосування митним органом іншого
методу визначення митної вартості
товарів. Такий висновок узгоджується з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною у постанові від
11.09.2012 у справі № 21-262а12.

Зовнішньоекономічний контракт від
08.08.2011 № 08/09-2011 NOR укладено ТОВ
«Аскоп-Україна» з безпосереднім
виробником товарів компанією «Coast Seafood
AS» (Норвегія) є прямим
зовнішньоекономічним контрактом.

Листом компанії «Coast Seafood AS» від 23.01.2012
б/н підтверджено те, що між компанією
«Coast Seafood AS» та ТОВ «Аскоп-Україна»
відсутні будь-які треті особи, на
рахунок яких потрібно проводити
комісійні, брокерські, будь-які
посередницькі оплати. Відвантаження
товару проводиться від виробника до
покупця.

Крім цього, було повідомлено про те, що
протягом осінніх та зимових місяців в
Норвегії відбувається масовий забій
риби, з цієї причини ціна на охолоджену
рибу є найнижчою через надлишок
пропозиції на ринку.

Згідно з прайс-листом компанії «Coast Seafood
AS» від 27.01.2012 охолоджена риба
пропонується до продажу за наступними
цінами: лосось - 4,15 доларів США за кг,
форель - від 5,05 до 5,5 доларів США за кг.

Задекларована позивачем митна
вартість товару відповідає ціні,
вказаній у експортній декларації
країни відправлення № 1709179 та інвойсі
від 27.01.2012 № 366444 та ґрунтувалась на
документах, наданих виробником
виходячи з контрактної вартості
товару.

В матеріалах справи наявні видаткові
накладні від 25.01.2012 №№ 1034, 1035, 1036,
відповідно до яких товар «риба лосось
(сьомга)» реалізовувалась позивачем
споживачам в Україні за ціною від 49 до 51
грн. за кг.

У зв'язку з цим суд, скоригована
відповідачем-1 митна вартість товару
«лосось охолоджений атлантичний» до 8,47
доларів США за кг (67,67 грн.) є більшою,
ніж роздрібна вартість такого товару
на території України з урахуванням
податку на додану вартість товару.

Крім цього, матеріали справи містять
лист Державної служби статистики від
26.04.2012 № 15/1-20/466 Пі, відповідно до якого в
січні 2012 року на територію України з
Норвегії було ввезено товар
«атлантичний лосось» за кодом УКТЗЕД
030212000 у загальній кількості 1 520 898 кг на
загальну суму 7 135 100,00 доларів США
(середній рівень вартості - 4,69 доларів
США за кг), а також товар «атлантична
форель» за кодом УКТЗЕД у
загальній кількості 158 411 кг на загальну
суму 785 500,00 доларів США (середній рівень
вартості - 4,959 доларів США за кг).

Як свідчить витяг з офіційного
веб-сайту Держмитслужби України
(http://www.сustoms.gov.ua),
середньорозрахункова вартість імпорту
протягом січня 2012 року товару «риба
свіжа або охолоджена, в тому числі
лосось атлантичний» (Salmo Salar) код УКТЗЕД
30212 склала 4 692 доларів США за тону (4,692
доларів США за кг), а товару «риба свіжа
або охолоджена, в тому числі форель
атлантична» (Oncorhynchus mykiss) код УКТЗЕД 30211 -
4 958 доларів США за тону (4,958 доларів США
за кг) (т.1, а.с.38-40).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної
постанови суду, представник позивача у
судовому засіданні повідомив, що під
час розгляду в Окружному
адміністративному суді м. Києва інших
справ за № 2а-8056/12/2670, № 2а-11008/12/2670 судом
було отримано витяг з ЄАІС
Держмитслужби України щодо митного
оформлення лосося за кодом УКТЗЕД
походженням з Норвегії,
ввезеного на митну територію України
протягом грудня 2011 року - лютого 2012
року, які також включаються в період 90
днів, що передували митному оформленню
спірної партії товару.

Як вбачається з вказаного витягу, митне
оформлення атлантичного охолодженого
лосося виробництва компанії «Coast Seafood
AS» (Норвегія) протягом січня 2012 року
здійснювалось митними органами, в тому
числі і відповідачем-1, за митною
вартістю 4,09 - 4,52 доларів США за кг.

Зазначене свідчить про те, що
відповідач-1 користувався не повною
базою даних, а на власний розсуд
обмежив кількість інформації про ціни
під час митного оформлення товарів,
ввезених позивачем.

Враховуючи викладене, визначена
митницею за спірним рішенням митна
вартість товару «риба охолоджена
лосось» у розмірі 8,47 доларів США за кг,
та товару «риба охолоджена форель
атлантична» - до 9,16 доларів США за кг не
ґрунтується на об'єктивних даних.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про те, що
відповідачем не доведено
правомірності прийняття оскаржуваного
рішення за шостим методом та
неможливості визначення митної
вартості товару за ціною угоди.

Оскільки, рішення про визначення
митної вартості товару визнано
протиправним, то підстави для відмови у
митному оформленні також відпали, тому
картка відмови також підлягає
скасуванню.

Що стосується підстав для повернення
позивачу надмірно сплаченого податку
на додану вартість у розмірі 42 546,20 грн.,
колегія суддів зважає на наступне.

За статтею 27 МК України, якщо
задоволення скарги на рішення, дії або
бездіяльність митних органів або їх
посадових осіб пов'язане з виплатою
грошових сум, їх виплата здійснюється
за рахунок державного бюджету
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів, на
підставі рішення суду, органу чи
посадової особи щодо задоволення
скарги повністю або частково в порядку,
визначеному законом.

Згідно пп. 5 п. 9 Розділу VI «Прикінцеві і
перехідні положення» Бюджетного
кодексу України, списання коштів з
бюджету за рішенням суду щодо
повернення платнику податків надмірно
та/або помилково сплачених податків і
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджету провадиться у межах
надмірно та/або помилково сплачених
ним до бюджету коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Бюджетного
кодексу України, Державна казначейська
служба України здійснює безспірне
списання коштів державного бюджету та
місцевих бюджетів на підставі рішення
суду.

Таким чином, визнання протиправним та
скасування рішення митного органу,
внаслідок прийняття якого позивач
переплатив до бюджету податок на
додану вартість є підставою для
задоволення вимоги про стягнення за
рахунок бюджету суми надмірно
сплаченого податку.

Аналогічна правова позиція викладена,
зокрема, в постанові Вищого
адміністративного суду України від
23.07.2013 № К/9991/74944/12 та ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
08.10.2013 № К/800/14679/13.

Крім того, апеляційна інстанція не може
не відзначити, що скасування
незаконних рішень митного органу без
задоволення похідної позовної вимоги
щодо стягнення надмірно сплаченого
податку на користь позивача не в повній
мірі поновлює його порушені права, на
захист яких він звернувся до суду.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції при ухваленні
постанови було порушено норми
матеріального та процесуального права,
а висновок суду першої інстанції про
часткове задоволення позовних вимог є
помилковим.

Доводи апеляційної скарги позивача
спростовують висновки суду першої
інстанції, тому вбачаються підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нової постанови
про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської
регіональної митниці на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 20 листопада 2012 року -
залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 листопада 2012
року - скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення надмірно сплаченого податку
на додану вартість на суму 42 546,20 грн. та
ухвалити в цій частині нову постанову,
якою позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна» суму
надмірно сплаченого податку на додану
вартість у розмірі 42 546,20 грн.

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 листопада 2012 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович Я.М. Собків

Повний текст постанови складено та
підписано - 07.02.2014

Головуючий суддя

Борисюк Л.П.

Судді:

Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.