Справа № К-32617/10-С
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2014 р. м. Київ
К-32617/10

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук
Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державного підприємства
«Маріупольський морський торговельний
порт»

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18.08.2010 та
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28.09.2010

у справі №2-а-13698/10/0570

за позовом Державного підприємства
«Маріупольський морський торговельний
порт»

до Державної податкової інспекції у
м.Маріуполі Донецької області

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18.08.2010 позов
задоволено частково. Визнано недійсним
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
м.Маріуполі від 18.05.2010 №/0. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28.09.2010
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18.08.2010
скасовано. Прийнято нове рішення про
відмову в позові в повному обсязі.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про задоволення позову, з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судових рішеннях, в
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведена планова виїзна
перевірка з питань дотримання
позивачем вимог податкового, валютного
та іншого законодавства за період з
01.04.2008 по 31.12.2009, за наслідками якої
складено акт від 05.05.2010 № 298/23-2/01125755.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», в результаті
чого занижено податок на прибуток у
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 461287 грн.;ст.ст. 2, 3, 6 Закону України
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» та п. 2 наказу ДПА України
від 17.09.2001 № 373 «Про форми Розрахунку
суми податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, Довідки до уточнюючого
Розрахунку та Порядку їх заповнення і
подання до органу державної податкової
служби», зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 05.10.2001 за
№862/6053, в результаті чого занижено
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів в періоді, що перевірявся,
на суму 950 грн.; п.13.2 ст. 13, п.16.13 ст. 16
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» оскільки при
здійснені на користь нерезидента «DAMEN
Shipyards Gorichem» (Нідерланди) виплати з
доходу з джерелом його походження із
України у сумі 116290,80 євро (1296020,23 грн.) не
утримано та не сплачено до бюджету
податок з таких доходів в сумі 29140,89 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем 18.05.2010 були прийняті
податкові повідомлення-рішення:

-№ /0, яким визначено суму
податкового зобов?язання з податку на
прибуток у розмірі 671301 грн., у т.ч. за
основним платежем 461287 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 210014
грн.;

-№ /0, яким визначено суму
податкового зобов?язання з податку на
прибуток у розмірі 87422,67 грн., у т.ч. за
основним платежем 29140,89 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 58281,78
грн.;

-№ /0, яким визначено суму
податкового зобов?язання з податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів у
розмірі 1425 грн., у т.ч. за основним
платежем 950 грн. та штрафними
(фінансовими) санкціями 475 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, на які посилається позивач у
касаційній скарзі, та вважає, що судом
повно встановлені обставини у справі,
яким надана правильна правова оцінка
на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Валовим доходом у відповідності до
підпункту 4.1 статті 4 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» є загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами.

Згідно із підпунктом 4.1.6 пункту 4.1
статті 4 цього Закону валовий доход
включає, зокрема, доходи з інших джерел,
у тому числі, але не виключно, у вигляді
сум безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
періоді, вартості товарів (робіт,
послуг), безоплатно наданих платнику
податку у звітному періоді, крім їх
надання неприбутковим організаціям
згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього
Закону та у межах таких операцій між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи, крім
випадків, визначених у частині
четвертій статті 3 Закону України «Про
списання вартості несплачених обсягів
природного газу».

Безповоротна фінансова допомога,
згідно підпункту 1.22.1 пункту 1.22 статті 1
вказаного Закону, це, зокрема, сума
коштів, передана платнику податку
згідно з договорами дарування, іншими
подібними договорами, які не
передбачають відповідної компенсації
чи повернення таких коштів (за винятком
бюджетних дотацій і субсидій), або без
укладання таких угод.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що згідно укладених між ДО
«Укрморпорт» та позивачем договорів,
ДО «Укрморпорт» передає, а ДП
«Маріупольский морський торговельний
порт» приймає на себе право вимоги
грошових зобов?язань, що належить
первісному кредиторові від ДП
«Миколаївський морський торговельний
порт», ДП «Керченський морський
торговельний порт», ДП «Іллічівський
морський торговельний порт». Укладені
між позивачем та ДП «Миколаївський
морський торговельний порт», ДП
«Керченський морський торговельний
порт», ДП «Іллічівський морський
торговельний порт» угоди про порядок
та строки погашення заборгованості
також стосуються виконання Боржниками
грошових зобов?язань, що виникли на
підставі договорів про надання
поворотної фінансової допомоги,
укладених між Боржниками та ДО
«Укрморпорт», право вимоги за якими
перейшло до позивача.

За період з 01.04.2008 по 31.12.2009 ДП
«Маріупольський морський торговельний
порт» перераховано ДП «Керченський
морський торговельний порт», ДП
«Миколаївський морський торговельний
порт» та ДП «Іллічівський морський
торговельний порт» грошові кошти в
сумі 1845147 грн. згідно з платіжними
дорученнями у яких призначення платежу
визначено як «погашення
заборгованості», «повернення
фінансової допомоги».

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку, що
отримані позивачем кошти підлягали
включенню до валового доходу
підприємства та оподатковуватися
податком на прибуток, як доходи з інших
джерел, у тому числі, але не виключно, у
вигляді сум безповоротної фінансової
допомоги.

Доводи позивача, що зазначені кошти не
є валовим доходом у розумінні Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» оскільки увійшли до
нерозподіленого прибутку
підприємства, так як фактично є
поверненням частки ДП «Маріупольський
морський торговельний порт» у
статутному фонді ДО «Укрморпорт»,
правильно відхилено судом апеляційної
інстанції, оскільки вищезазначені
угоди не дають підстав для такого
висновку, інших доказів на
підтвердження своїх доводів позивачем
не надано.

Крім того, згідно наданих позивачем
документів, станом на 01.04.2008 та 01.08.2008
він не мав частки у статутному фонді ДО
«Укрморпорт», по бухгалтерському
обліку у позивача не обліковувались
корпоративні права на частку у
статутному фонді ДО «Укрморпорт».

З огляду на викладене, суд
апеляційної інстанції дійшов вірного
висновку про відсутність правових
підставі для скасування податкового
повідомлення-рішення від 18.05.2010 №
/0 про визначення податкового
зобов?язання з податку на прибуток у
розмірі 671301 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення
від 18.05.2010 № /0 про визначення
податкового зобов?язання з податку на
прибуток у розмірі 87422,67 грн. судова
колегія вважає за необхідне погодитись
з висновками судів попередніх
інстанцій про правомірність його
прийняття.

Згідно абзацу 1 п. 13.1 ст. 13 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» передбачено, що будь-які
доходи, отримані нерезидентом із
джерелом їх походження з України, від
провадження господарської діяльності
(у тому числі на рахунки нерезидента, що
ведуться в гривнях) оподатковуються у
порядку і за ставками, визначеними цією
статтею.

Абзацом 2 цього пункту визначено, що для
цілей цієї статті під доходами,
отриманими нерезидентом із джерелом їх
походження з України, слід розуміти,
зокрема, роялті, фрахту та доходи від
послуг типу «інжиніринг».

Пунктом 1.36 статті 1 цього Закону
визначено поняття інжинірингу як
надання послуг (виконання робіт) зі
складання технічних завдань,
проведення наукових досліджень,
складання проектних пропозицій,
проведення техніко-економічних
обстежень та інженерно-розвідувальних
робіт з будівництва об'єктів, розробка
технічної документації, проектування
та конструкторське опрацювання
об'єктів техніки і технології,
консультації та авторський нагляд під
час монтажних та
пусконалагоджувальних робіт, а також
консультації економічного,
фінансового або іншого характеру,
пов'язані з такими послугами (роботами).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 23.04.2008 між позивачем та
корпорацією «DAMEN Shipyards Gorichem»
(Нідерланди) було укладено
зовнішньоекономічний контракт №
27-7/08/492 на проведення сюрвея криголаму
«Капітан Белоусов», предметом якого є
проведення інспекції судна. Загальна
сума контракту склала 8950 євро. Вказана
сума була сплачена позивачем на
користь нерезидента у повному обсязі,
платіжним дорученням № 2117 від 22.05.2008,
податок на прибуток позивач
перерахував до бюджету у розмірі 10256,98
грн.

16.09.2008 між позивачем та корпорацією «DAMEN
Shipyards Gorichem» (Нідерланди) було укладено
зовнішньоекономічний контракт №
180050/27-7/08/907 на поставку обладнання і
матеріалів, технічної документації і
надання технічної допомоги для
криголаму «Капітан Белоусов»
відповідно до Специфікацій до
договору. Сума контракту склала 5890000
євро. Актом перевірки підтверджено, що
сума у розмірі 107340,8 євро була сплачена
позивачем на користь нерезидента
платіжним дорученням № 6883 від 17.12.2009,
податок на прибуток позивач
перерахував до бюджету у розмірі 186847
грн. Платіжним дорученням № 19/746 від
16.02.2010 позивач перерахував до бюджету
суму у розмірі 2789,35 грн.

Таким чином, роботи, виконання яких
передбачалося вказаними вище
зовнішньоекономічними контрактами,
підпадають під поняття інжинірингу,
отже, доходи, отримані по цим
контрактам нерезидентом, тобто
корпорацією «DAMEN Shipyards Gorichem», є
доходами, отриманими нерезидентом із
джерелом їх походження в Україні.

За змістом пункту 13.2 статті 13 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» резидент або постійне
представництво нерезидента, що
здійснюють на користь нерезидента або
уповноваженої ним особи будь-яку
виплату з доходу з джерелом його
походження з України, отриманого таким
нерезидентом від провадження
господарської діяльності (у тому числі
на рахунки нерезидента, що ведуться в
гривнях), крім доходів, зазначених у
пунктах 13.3-13.6, зобов'язані утримувати
податок з таких доходів, зазначених у
пункті 13.1 цієї статті, за ставкою у
розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх
рахунок, який сплачується до бюджету
під час такої виплати, якщо інше не
передбачене нормами міжнародних угод,
які набрали чинності.

Згідно з пунктом 16.13 статті 16 цього
Закону, відповідальність за утримання
та перерахування до бюджету податку на
доходи громадян, сум внесків на
соціальні заходи, податків, зазначених
у пункті 7.8, пункті 10.2 та статті 13 цього
Закону, несуть платники податку, які
провадять відповідні виплати.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що сплату податку позивач
здійснив за власний рахунок, а не за
рахунок корпорації «DAMEN Shipyards Gorichem»
(Нідерланди), у зв?язку з чим відповідач
дійшов правомірного висновку, що
позивачем здійснено надмірне
перерахування коштів за межі України
без сплати податку, оскільки ним не
було здійснено утримання податку зі
сплачених нерезиденту сум у розмірі
1342,5 євро за контрактом від 23.04.2008 та у
розмірі 16101,12 євро за контрактом від
16.09.2008.

Слід погодитись і з висновками судів
попередніх інстанцій про
правомірність прийняття відповідачем
податкового повідомлення-рішення від
18.05.2010 № /0 на суму податкового
зобов?язання з податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів у
розмірі 1425 грн.

Підставою для донарахування
податкового зобов?язання стало те, що
позивач у розрахунку податку з
власників транспортних засобів за 2008
та 2009 роки відносив транспортний засіб
ГАЗ 3309 КО 413.3 вантажний сміттєвоз до
коду за КТЗЕД 8705, що призвело до
застосування більш нижчої ставки
податку, та, як наслідок, заниження
податкового зобов?язання на суму 950 грн.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) об'єктами оподаткування
є, зокрема: автомобілі вантажні - код 8704;
автомобілі спеціального призначення,
крім тих, що використовуються для
перевезення пасажирів і вантажів, - код
8705 (крім пожежних і швидкої допомоги).

Статтею 3 Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»
(ставки податку встановлені
диференційовано в залежності від типу
транспортного засобу та його коду
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
зокрема: за кодом 8705 - автомобілі
спеціального призначення (крім
пожежних і швидкої допомоги) - 5,00 грн. з
100 см3; за кодом 8704 - автомобілі вантажні
з об'ємом циліндрів двигуна: до 8200 - 15,00
грн. з 100 см3, від 8201 см3 до 15000 см3 - 20,00 грн.
з 100 см3, від 15000 см3 і більше - 25,00 грн. з 100
см3.

Згідно преамбули Закону України «Про
митний тариф України» (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) Митний тариф України -
це систематизований згідно з
Українською класифікацією товарів
зовнішньоекономічної діяльності
перелік ставок ввізного мита, яке
справляється з товарів, що ввозяться на
митну територію України. Товарною
номенклатурою Митного тарифу України є
Українська класифікація товарів
зовнішньоекономічної діяльності
(УКТЗЕД), яка базується на
Гармонізованій системі опису та
кодування товарів.

Згідно розділу XVII. «Засоби наземного
транспорту, літальні апарати, плавучі
засоби і пов'язані з транспортом
пристрої та обладнання» Митного тарифу
України (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) до
товарної позиції з кодом 8705
відносяться: моторні транспортні
засоби спеціального призначення, крім
призначених головним чином для
перевезення людей або вантажів
(наприклад автомобілі вантажні для
аварійного ремонту, автокрани,
автомобілі пожежні, автобетономішалки,
автомобілі прибиральні для доріг,
автомобілі поливомийні,
автомобілі-майстерні, радіологічні
автомобілі); до товарної позиції з
кодом 8704 відносяться: моторні
транспортні засоби для перевезення
вантажів.

Відповідно до положень статті 312
Митного кодексу України (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) ведення УКТЗЕД
передбачає, зокрема, розроблення
пояснень та рекомендацій з метою
забезпечення однакового тлумачення і
застосування УКТЗЕД. Ведення УКТЗЕД
здійснює спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади в
галузі митної справи в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 4 Порядку ведення Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 грудня 2002 року
№ 1863 (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
Державна митна служба України
забезпечує ведення УКТЗЕД, а саме:
здійснює розроблення пояснень до
товарних підкатегорій УКТЗЕД
(національний рівень деталізації
товарів) з метою забезпечення
однакового тлумачення та застосування
УКТЗЕД, які мають рекомендаційний
характер; здійснює заходи щодо
організації роботи з видання та
поширення УКТЗЕД і пояснень до УКТЗЕД;
поширює інформацію про застосування
УКТЗЕД.

Листом від 11 квітня 2000 року № 11/3-3273
«Щодо класифікації згідно з Товарною
номенклатурою зовнішньоекономічної
діяльності окремих видів транспортних
засобів» Державна митна служба України
роз'яснила, що до товарної позиції 8704
«Автомобілі вантажні» включаються:
звичайні вантажівки і фургони (з
відкритим, закритим брезентом, закриті
і т. д.); автомобілі і фургони усіх видів
для доставки вантажів додому, фургони
для переїздів із квартири на квартиру;
вантажівки з автоматичними
розвантажувальними пристосуваннями
(вантажівки з перекидним кузовом і т.
д.); автомобілі-цистерни (незалежно від
того, обладнані вони насосами чи ні);
рефрижераторні або термоізольовані
вантажівки; багатонастильні
вантажівки для перевезення кислоти в
ізольованих від ударів контейнерах,
балонах із бутаном і т. д.; важкі
вантажівки з рамами, що відкидаються, і
заглибними похилими трапами для
перевезення танків, піднімальних або
траншеєкопальних машин, електричних
трансформаторів і т. д.; вантажівки,
спеціально призначені для перевезення
свіжого бетону, за винятком
бетономішалок за товарною позицією 8705;
сміттєзбірники, незалежно від того,
обладнані вони навантажувальними,
трамбувальними, демфіруючими та ін.
пристроями або ні.

Також, у вказаному вище листі від 11
квітня 2000 року № 11/3-3273 Державна митна
служба України роз'яснила, що до
товарної позиції 8705 «Автомобілі
спеціального призначення, крім таких,
що використовуються для перевезення
пасажирів або вантажів (автомобілі
технічної допомоги, автокрани, пожежні
автомобілі, автобетономішалки,
автомашини для прибирання доріг,
автомобілі з розпилюючими пристроями,
автомайстерні, автомобілі з
рентгенівськими установками)»
включається ряд типів автомашин, що
випускаються спеціально або
пристосовані, обладнані різними
пристосуваннями, що дають їм
можливість виконувати певні
нетранспортні функції, тобто основною
метою транспортного засобу за даною
товарною позицією не є перевезення
людей або вантажів.

З огляду на те, що призначення
сміттєзбірників для транспортування
певного вантажу при відсутності у них
інших нетранспортних функцій
правомірно визначено податковим
органом як ознака, яка характеризує
такі автомобілі як вантажні автомобілі
за кодом УКТЗЕД 8704, судова колегія
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що визначення
позивачу податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем: податок з
власників транспортних засобів у сумі
1425 грн. згідно оспорюваного
податкового повідомлення-рішення є
правомірним. За встановлених
обставин, доводи касаційної скарги
правильності висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують
та не можуть бути підставою для його
скасування з наведених мотивів.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного
підприємства «Маріупольський морський
торговельний порт» залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 28.09.2010 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун