Справа № 816/6652/13-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р. Справа № 816/6652/13-а

Головуючий 1 інстанції:
Костенко Г.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
16.12.2013р. по справі № 816/6652/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Лубенської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області

про визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, СПД ФО ОСОБА_1, звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
після уточнення позовних вимог просив
скасувати податкове
повідомлення-рішення Лубенської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області № від 18.10.13 р.
про збільшення грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб в
сумі 48703,64 грн. та застосування штрафних
санкцій в розмірі 24351,82 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.12.13 р. по
справі № 816/6652/13-а у задоволенні позову
було відмовлено.

Позивач не погодився з судовим
рішенням і подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.12.13 р. по
справі № 816/6652/13-а та прийняти нову
постанову про задоволення його
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі.

Відповідач подав письмові заперечення
на апеляційну скаргу, де наполягає на
законності судового рішення, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, колегія суддів дійшла до висновку
про те, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що підставою для
прийняття оскарженого податкового
повідомлення-рішення є акт № 596/17-
від 30.09.13 р. документальної планової
перевірки СПД ФО ОСОБА_1 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів, дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.12 р. по 31.12.12 p., в якому
зафіксовані порушення підприємцем
вимог п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, п.176.2 "б" ст. 176, п.
177.2, п. 177.4, п. 177.10 ст. 177 ПК України, які
призвели до завищення валових витрат в
розмірі 284567,32 грн. і заниження на цю ж
суму оподаткованого доходу, які
спричинили заниження податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб на суму 48703,64 грн.

За висновками відповідача, з якими
погодився суд першої інстанції,
підприємець в податковій декларації
про майновий стан і доходи за 2012 р. (№
від 11.02.13 р.) задекларував
документально підтверджені витрати в
сумі 945548,0 грн., в т.ч. вартість придбаних
ТМЦ в сумі 935673,0 грн., інші витрати,
включаючи вартість виконаних робіт,
наданих послуг в сумі 9875,0 грн. Тоді як
за результатами перевірки він мав
право відносити до складу валових
витрат суму 660980,68 грн., в т.ч. вартість
придбаних ТМЦ в сумі 630492,68 грн., інші
витрати, включаючи вартість виконаних
робіт, наданих послуг в сумі 30488,0 грн.,
оскільки станом на 31.12.11 р. залишок
продукції становив 510827,08 грн. (без ПДВ);
станом на 31.12.12 р. - 124250,32 грн. (без ПДВ);
станом на 31.12.11 р. рахувалась
кредиторська заборгованість в сумі
212180,65 грн. (без ПДВ), а саме: ПП
«Промагросервіс-2005» - 46166,67 грн., TOB
«Агросфера» - 15398,83 грн., TOB «Вільна
Комерція» - 65498,33 грн., TOB «ЛВ Форум» -
76875,67 грн., TOB «Радамант груп» - 4167,03 грн.,
ФОП ОСОБА_3 - 4074,12 грн.; станом на 31.12.12 р.
рахувалась кредиторська
заборгованість в сумі 217118,00 грн. (без
ПДВ), а саме: ПП «Промагросервіс-2005» -
46166,67 грн., TOB «Агросфера» - 19735,45 грн., TOB
«Вільна Комерція» - 65498,33 грн., TOB «ЛВ
Форум» - 76875,67 грн., TOB «Радамант груп» -
4167,03 грн., ФОП ОСОБА_3 - 4074,12 грн.,
Лубенське УВП УТОГ - в сумі 600,73 грн.;
станом на 31.12.11 р. рахувалась
дебіторська заборгованість в сумі
132210,33 грн. (без ПДВ), а саме: СТОВ
«Прометей» - 16680,0 грн. (без ПДВ), ВАТ
«Лубенське племпідприємство» - 1333,33
грн. (без ПДВ), ТОВ «Грін. Ленд.
Тваринництво» - 64166,66 грн. (без ПДВ), СТОВ
«Нива» - 50030,34 грн. (без ПДВ), яка виникла
по продукції, яка фактично отримана від
постачальників продукції, але не
оплачена позивачем. Станом на 31.12.12 р. у
підприємця рахувалась дебіторська
заборгованість в сумі 598534,83 грн. (без
ПДВ), в т.ч. заборгованість, яка виникла
у 2012 р., сумі 466324,50 грн. (без ПДВ) (у
закупівельних цінах 441673,66 грн. (без ПДВ),
а саме: СТОВ «Прометей» - 8334,45 грн. (без
ПДВ), ВАТ «Лубенське племпідприємство»
- 1333,33 грн. (без ПДВ),ТОВ «Грін. Ленд.
Тваринництво» - 64166,66 грн. (без ПДВ), СТОВ
«Нива» - 50030,34 грн. (без ПДВ), Дослідна
станція лікарських рослин - 35354,0 грн., ДП
«Дружба» - 37760,0 грн., СФГ «Род» - 83332,7 грн.,
СФГ «Діброва» - 87748,35 грн., ДП
«Укрліктрави» - 10475,0 грн.

Також в акті перевірки зазначено, що
розрахунки з позивачем у 2012 р. за
реалізовану продукцію в розмірі 974573,5
грн. (без ПДВ) проводились у
безготівковій формі, про що свідчать
надані виписки по рахунку № 260034854 ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та звіт про
дебетові і кредитові операції по
рахунку № 9001 ПРУ КБ «Приватбанк»,
в т.ч. по контрагентам: Дослідна станція
лікарських рослин - в сумі 35061,25 грн., ДП
«Південна залізниця» - в сумі 1880,0 грн.,
ДП «Дружба» - в сумі 247450,0 грн., СТОВ
«ІПП» в сумі - 690,0 грн., СФГ «Гриценка
О.М.» - в сумі 22641,29 грн., СФГ «Род» в сумі
109565,38 грн., СФГ «Діброва» - в сумі 165871,25
грн., СФГ «Надія» - в сумі 5512,0 грн., СТОВ
«Прометей» в сумі 12513,33 грн., СФГ
«Криниця» - в сумі 51674,0 грн., СФГ
«Сатурн» - в сумі 28410,0 грн., ДП
«Укрліктрави» - в сумі 227955,0 грн., ФГ
«Шеки» - в сумі 65350,0 грн.

Таким чином, станом на 31.12.11 р. у
позивача рахувалось товари на суму
510827,08 грн., на протязі 2012 р. була
придбана продукція на суму 902707,58 грн.,
що разом становить 1413534,66 грн. (без ПДВ),
а станом на 31.12.12 р. рахувалась
кредиторська заборгованість перед
постачальниками продукції в сумі 217118,0
грн. (без ПДВ), що за висновками
відповідача і суду першої інстанції в
разі реалізації та оплати покупцями
продукції, позивач мав би право
віднести до складу валових витрат суму
1196416,0 грн. (510827,08 + 902707,58-217118,00).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції вказав на те, що
позивачем надані договори з
постачальниками TOB «Агроінвест Плюс
ЛТД» № 07/11 від 07.11.12 р., дилерський
договір з ПП «Родоніт» № 30/В/ від 01.03.12
р., договір купівлі-продажу з TOB
«Агоросфера» № 8341-11 від 19.01.12 р.
Розрахунки з постачальниками на
загальну суму 898370,23 грн. (без ПДВ)
придбану у 2012 р. продукцію, позивач
проводив у безготівковій формі, на
користь TOB «Агроінвест Плюс ЛТД» - в
сумі 555745,0 грн., ПП «Родоніт» - в сумі 11680,0
грн., TOB «Агоросфера» - в сумі 231800,43 грн.,
ПП «Украгросервіс» - в сумі 23819,8 грн., TOB
«Оптова база «Чай Агропродукт» - в сумі
75325,0 грн. На підтвердження реалізації
товарів були надані договори з ІСГПС
НААН № 40 від 20.11.12 р., з ДП «Укрліктрави»
№ 8 від 03.09.12 р., з СТОВ «Прометей» № 12
від 30.11.12 р., з ФГ «Шеки» № 10 від 11.09.12 р., з
СФГ «Сатурн» № 7 від 28.06.12 р., з СФГ
«Криниця» № 11 від 12.09.12 р., з СФГ «Род» №
3 від 26.03.12 р., з СФГ «Надія» № 4 від 04.05.12
р., з ДП «Дружба» № 1 від 20.01.12 р., з СФГ
«Діброва» № 2 від 01.03.12 р., з СФГ
«Гриценка А.М» № 9 від 10.09.12 р.

В постанові суду першої інстанції
зазначено, що за даними позивача
вартість придбаних ТМЦ склала в сумі
935673,0 грн. (без ПДВ), з них вартість
придбаних ТМЦ склала 630492,68 грн.,
вартість виконаних робіт та наданих
послуг - 30488,0 грн., але до складу валових
витрат не може бути віднесена вартість
придбаних ТМЦ в сумі 305180,32 грн. (без ПДВ),
що розрахована наступним чином:
залишок станом на 01.01.12 р. в сумі 510827,08
грн. (без ПДВ) + вартість придбаної
продукції протягом 2012 р. в сумі 902707,58
грн. (без ПДВ) - (мінус) кредиторська
заборгованість станом на 31.12.12 р. в сумі
217118,0 грн. (без ПДВ) - (мінус) залишок
товарів на кінець перевірки в сумі
124250,32 грн. (без ПДВ) - (мінус) дебіторська
заборгованість станом на 31.12.12 р. в сумі
441673,66 грн. (без ПДВ у закупівельних
цінах), що в результаті складає 630492,68
грн. (без ПДВ).

На підтвердження даних висновків суд
першої інстанції процитував зміст п.
14.1.27 ст. 14, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, п. 177.2 ст.177
ПК України і зробив висновок про те, що
право на зменшення об'єкта
оподаткування податку на прибуток
надається добросовісним платникам для
компенсації витрат, понесених у
процесі здійснення реальної
економічної діяльності, за умови
наявності належного документального
підтвердження виконання господарської
операції, що визнано достатнім для
висновку про правомірність
податкового повідомлення-рішення,
винесеного відповідачем.

Колегія суддів вважає доцільним
зауважити, що у період, що перевірявся,
позивач використовував загальну
систему оподаткування та звітності, а
це свідчить про те, що на нього при
обрахуванні об'єкту оподаткування
податком на прибуток
розповсюджувалися приписи ст. 177 ПК
України, де зазначено, що об'єктом
оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця, і до переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом III цього Кодексу. В п.
138.1 ст. 138 ПК України передбачено, що
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються, зокрема, з витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, 138.10.2 - 138.10.4, п. 138.11 цієї статті, які
включають собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати, які беруться
для визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням п. 138.2, п. 138.11 цієї статті,
пунктів 140.2 - 140.5 ст. 140, ст. 142 і ст. 143 та
інших статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку. Наведена
норма також встановлює, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. При цьому собівартість
придбаних та реалізованих товарів
формується відповідно до ціни їх
придбання з урахуванням ввізного мита
і витрат на доставку та доведення до
стану, придатного для продажу.

В п. 14.1.228 ст. 14 ПК України наведене
поняття собівартості реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг для цілей розділу III цього
Кодексу як витрати, що прямо пов'язані з
виробництвом та/або придбанням
реалізованих протягом звітного
податкового періоду товарів, виконаних
робіт, наданих послуг, які визначаються
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку, що
застосовуються в частині, яка не
суперечить положенням цього розділу.

Зважаючи на те, що податковий облік
ґрунтується на бухгалтерському обліку,
то необхідно брати до уваги приписи
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 16 «Витрати», затвердженого
наказом Мінфіну України № 318 від 31.12.99 р.
(зареєстроване в Мінюсті 19.01.00 р. за №
27/4248), де записано, що витрати
відображаються в бухгалтерському
обліку одночасно зі зменшенням активів
або збільшенням зобов'язань; витратами
звітного періоду визнаються або
зменшення активів, або збільшення
зобов'язань, що призводить до зменшення
власного капіталу підприємства (за
винятком зменшення капіталу внаслідок
його вилучення або розподілу
власниками), за умови, що ці витрати
можуть бути достовірно оцінені.
Витрати визнаються витратами певного
періоду одночасно з визнанням доходу,
для отримання якого вони здійснені.
Витрати, які неможливо прямо пов'язати
з доходом певного періоду,
відображаються у складі витрат того
звітного періоду, в якому вони були
здійснені.

Як вбачається з акту перевірки та
судового рішення, нарахування
зобов'язань по податку з доходів
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності
проводилося перевіряючими не на
підставі документів бухгалтерського
обліку, а виключно розрахунковим
порядком. При цьому в розрахунок були
включені суми витрат, понесені
позивачем у 2011 р., тобто за межами
періоду, що перевірявся і які не
пов'язані з придбанням товарів (робіт,
послуг) у 2012 р.

Слід зауважити, що у 2011 р. позивач
перебував на спрощеній системі
оподаткування та звітності і придбання
товарів у цей період мали
відображатися у відповідних Книгах
обліку доходів і законодавець не
передбачав перенесення на наступні
періоди кредиторської та/або
дебіторської заборгованості по таким
операціям для формування доходу та
витрат. Для визначення об'єкту
оподаткування відповідачем були
включені залишок товарів станом на
01.01.12 р. в сумі 510827,08 грн. (без ПДВ), але ці
товари не були придбані у 2012 р., а тому
не могли включатися ні до доходу, ні до
витрат позивача за вказаний період.
Також вартість придбаної протягом 2012 р.
продукції становила суму 902707,58 грн. (без
ПДВ) і для визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток не
передбачає зменшення на суму
кредиторської та дебіторської
заборгованості та на вартість товарів,
що залишилася не реалізованими на
кінець звітного періоду, а тому
використовуючи такий метод
обрахування об'єкту оподаткування
податком на прибуток, відповідач діяв
всупереч приписам чинного податкового
законодавства і суд першої інстанції з
хибних підстав погодився з даними
висновками відповідача.

Зважаючи на те, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.12.13 р. по
справі № 816/6652/13-а прийнята з порушенням
вимог чинного законодавства та без
врахування фактичних обставин, колегія
суддів дійшла до висновку про
наявність підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 209,
254 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.12.2013р. по
справі № 816/6652/13-а - задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.12.2013р. по
справі № 816/6652/13-а - скасувати та
прийняти нову постанову про
задоволення позову СПД ФО ОСОБА_1.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Лубенської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області № від 18.10.13 р.
про збільшення грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб в
сумі 48703,64 грн. та застосування штрафних
санкцій в розмірі 24351,82 грн.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Тацій Л.В.