Справа № 2а-418/12
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 р.
Справа № 876/504/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Клюби В. В.

суддів:
Сеника Р. П, Яворського І. О.

з участю секретаря судового
засідання Сідельник Г. М.

особи, яка подала

апеляційну скаргу (позивача)
ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Бродівського районного суду
Львівської області від 10 грудня 2012 року
по справі №2а - 418/12 за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Бродівської районної державної
адміністрації про стягнення разової
допомоги на оздоровлення та визнання
дій відповідача в недоплаті зазначеної
допомоги протиправними, -

УСТАНОВИВ:

04 вересня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищевказаним адміністративним
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Бродівської районної державної
адміністрації Львівської області і
просив визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Бродівської районної державної
адміністрації Львівської області
протиправними та зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Бродівської
районної державної адміністрації
Львівської області здійснити
донарахування та доплату призначеної
щорічної допомоги на оздоровлення за
2012 рік, відповідно до вимог статті 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
порушення положень ст. 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» відповідач
у 2012 році щорічну допомогу на
оздоровлення виплачував у значно
меншому розмірі. При цьому, зменшення
видатків на такі виплати не
передбачено Законом України «Про
державний бюджет України на 2012 рік»

Постановою Бродівського районного
суду Львівської області від 10 грудня 2012
року в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Бродівської районної державної
адміністрації про стягнення разової
допомоги на оздоровлення та визнання
дій відповідача в недоплаті зазначеної
допомоги протиправними відмовлено.

Не погодившись із таким судовим
рішенням суду першої існтанції,
позивач оскаржив його в апеляційному
порядку до Львівського апеляційного
адміністративного суду і, посилаючись
в поданій апеляційній скарзі на
неповне з'ясування судом обставин
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і винести нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити.

Окрім цього, обгрунтовуючи доводи
апеляційної скарги, посилається на ті
обставини, що згідно Закону України
«Про державний бюджет України на 2012
рік» Кабінетом Міністрів України не
прийнято відповідної постанови щодо
розміру допомоги на оздоровлення, а
постанова Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року за №562 не може бути
застосована в даному випадку.

Позивач та його представник в судовому
засіданні підтримали доводи
апеляційної скарги і вважають, що судом
першої інстанції постановлено
незаконне і необґрунтоване рішення, а
тому викладені в апеляційній скарзі
доводи є підставами для скасування
постанови суду першої інстанції.

Відповідач в судове засідання
представника не направив, хоча у
встановленому порядку та належним
чином повідомлявся про дату, час та
місце судового засідання апеляційного
суду. При цьому, відповідач не направив
суду клопотання про розгляд справи за
участі представника, а тому у
відповідності до ст. 196 ч. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів апеляційного суду
вважає, що неявка представника
відповідача не перешкоджає
апеляційному розгляду справи.

Вислухавши в судовому засіданні
доповідь судді - доповідача, доводи
особи, яка подала апеляційну скаргу
(позивача) та його представника,
перевіривши і обговоривши доводи
апеляційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення та
умотивовуючи свої висновки, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
визнаний особою яка постраждала від
аварії на Чорнобильській АЕС і якому
відповідно до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
повинна щорічно виплачуватися грошова
допомога на оздоровлення, однак розмір
отриманої позивачем одноразової
допомоги на оздоровлення відповідає
вимогам зазначеного Закону.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із таким висновком суду
першої інстанції і вважає за необхідне
звернути увагу на наступне.

Як було встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_2 визнаний особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, а також є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 та вкладкою до посвідчення
НОМЕР_2, виданими 10 липня 2009 року.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
інвалідам IІ групи в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Однак, згідно п.3 прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» установлено, що у 2012
році норми і положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Розмір допомоги на оздоровлення у 2012
році визначався постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року
№562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
і відповідно до цієї постанови
позивачу виплачена допомога на
оздоровлення в розмірі 120 гривень.

Вищенаведені нормативні акти на даний
час є діючими і неконституційними не
визнавались.

Враховуючи вищенаведене, нарахування
та виплата позивачеві допомоги на
оздоровлення повинні здійснюватися в
порядку та розмірах, визначених
постановою Кабінету Міністрів України
№562.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі від 25 січня 2012 року №3 - рп/2012
було визначено, що: надання Верховною
Радою України права Кабінету Міністрів
України встановлювати у випадках,
передбачених законом, порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України,
пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, ст.116
Конституції України, отже, Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України;
нормативно - правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
ст. 4 Бюджетного кодексу України, отже,
суди загальної юрисдикції України під
час вирішення справ щодо соціального
захисту прав громадян повинні
застосовувати нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України, прийняті
на підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік; суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності, цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України; рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим до виконання на
території України, остаточним і не може
бути оскаржене.

Таким чином, відповідач правомірно
нарахував та виплатив позивачеві
допомогу на оздоровлення та діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких обставин, апеляційний суд
приходить до переконання про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_2
щодо нарахування та виплати щорічної
допомоги на оздоровлення за 2012 рік у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, а також про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Тому підстав для скасування постанови
суду першої інстанції і відповідно - до
задоволення апеляційної скарги
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Бродівського
районного суду Львівської області від
10 грудня 2012 року по справі №2а - 418/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Бродівської
районної державної адміністрації про
стягнення разової допомоги на
оздоровлення та визнання дій
відповідача в недоплаті зазначеної
допомоги протиправними - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили, а у
випадку складення ухвали в повному
обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
- у цей же строк з дня складення ухвали
суду в повному обсязі безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. П. Сеник

І. О. Яворський

Ухвалу в повному обсязі
складено 11 лютого 2014 року.