Справа № В/800/404/13
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2013-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 січня 2013 року м. Київ
В/800/404/13

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії:

судді-доповідача Пилипчук Н.Г.

суддів Бившевої Л.І.

Ланченко Л.В.

Лосєва А.М.

Нечитайла О.М.

розглянувши заяву Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_5

про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від
24.10.2012

(№ К-15148/10)

у справі № 2-а-11767/08/2070

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_5

до Державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м.Харкова

про визнання рішення недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

СПД - фізична особа ОСОБА_5 18.01.2013 (згідно
із відтиском штампу поштового
відділення на конверті) подав заяву про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
24.10.2012 Верховним Судом України.

Заява про перегляд судового рішення
подана з дотриманням строку,
встановленого частиною першою статті
238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права: п.
1, п. 2 ст. 3, п. 6 ст. 9 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», ч. 2, ч. 3 ст. 5 Закону України
«Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності», Наказу
Державного комітету молодіжної
політики, спорту і туризму в Україні
«Про переляк видів спорту, що визнані в
Україні»від 07.02.2001 № 261, що, на його
думку, потягло ухвалення різних
судових рішень у подібних
правовідносинах, а саме: даної
постанови та ухвал цього ж суду від
06.07.2011 (К-20649/08) у справі № 2-а-11767/08/2070 за
позовом СПД - фізичної особи до ДПІ у
Московському районі м.Харкова про
визнання нечинним рішення, від 01.12.2011 (№
К-21404/09) у справі № 2-а-3955/08 за позовом ТОВ
«Епіцентр»до ДПІ у Приморському районі
м.Одеси про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, від
12.01.2010 (№ К-242/08) у справі № 2-27/11234-2007А за
позовом СПД - фізичної особи до ДПІ у
м.Судаку про скасування рішень про
застосування фінансових санкцій та від
18.11.2008 (К-26890/06) у справі № 5/2658-2/417 за
позовом СПД - фізичної особи до ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до частини першої 1 статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах з неоднаковим
застосуванням норм матеріального
права.

Як вбачається зі справи, про
перегляд якої подано заяву, спірним
питанням було питання щодо обов'язку
суб'єкта господарювання, який є
платником єдиного податку та надає
послуги гри у боулінг, застосовувати у
такій діяльності реєстратори
розрахункових операцій. Суд касаційної
інстанції, застосувавши положення ст. 5
Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності», дійшов висновку, що
використання кегельбанів відноситься
до сфери грального бізнесу, а відтак,
суб'єкт господарювання, який надає
послуги з гри у боулінг, здійснює
діяльність у сфері грального бізнесу.
Відповідно, суд касаційної інстанції
вказав, що суб'єкт господарювання, який
надає послуги з гри у боулінг, тобто
проводить діяльність у сфері грального
бізнесу, не має права на пільги,
передбачені для осіб, що застосовують
спрощену систему оподаткування.
Зокрема на такого субєкта не
поширюється дія п. 6 ст. 9 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»щодо звільнення від обов'язку
застосовувати реєстратори
розрахункових операцій. При цьому суд
касаційної інстанції зазначив, що
наказ Державного комітету молодіжної
політики, спорту і туризму «Про перелік
видів спорту, що визнані в Україні»від
07.02.2001 № 261, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 22.02.2001 за
№ 155/5346, яким розмежовано такі ігри як
боулінг та кеглі, не спростовує
висновку про тотожність таких ігор з
огляду на те, що зазначене розмежування
має галузеве значення та не впливає на
порядок патентування спірного виду
діяльності.

В ухвалах, на які посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування норм матеріального права,
зокрема від 12.01.2010 та від 18.11.2008, суд
касаційної інстанції застосував до
подібних правовідносин вказані вище
норми матеріального права, зайнявши
при цьому протилежну позицію про те, що
діяльність суб'єкта господарювання з
надання послуг по організації боулінгу
не відноситься до грального бізнесу, а
відтак, суб'єкт господарювання має
право використовувати пільги,
передбачені у зв'язку із застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності.

Виявивши неоднакове застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що потягло різні
висновки суду касаційної інстанції
щодо правомірності використання
суб'єктом господарювання, який надає
послуги з гри у боулінг, спеціального
режиму спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, та
відповідно, до ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, судова колегія дійшла
висновку про необхідність допуску
справи до провадження для перегляду
Верховним Судом України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Допустити до провадження для перегляду
Верховним Судом України справу за
позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 до
Державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м.Харкова
про визнання рішення недійсним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н.Г.
Пилипчук

Л.І.
Бившева

Л.В.
Ланченко

А.М.
Лосєв

О.М.
Нечитайло