Справа № 2а-5280/10/2370
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року м.
Київ К/9991/33879/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 грудня
2010 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року

у справі № 2а-5280/10/2370

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у
Христинівському районі Черкаської
області

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
(позивач) звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Христинівському районі Черкаської
області (відповідач) про скасування
рішення № від 30 квітня 2010 року
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 грудня
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року, в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі, позивач
оскаржив їх в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
ставиться питання про скасування
постанови Черкаського окружного
адміністративного суду від 08
грудня 2010 року, ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 квітня 2011 року та
прийняття нового рішення про
задоволення адміністративного позову.

Крім того, ДПІ у Христинівському районі
Черкаської області заявлено
клопотання про заміну відповідача у
справі - ДПІ у Христинівському районі
Черкаської області на Христинівську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області у зв'язку з
реорганізацією.

Згідно із статтею 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
зазначене клопотання підлягає
задоволенню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що посадовими особами
Державної податкової адміністрації в
Черкаській області проведено
перевірку магазину-бару, що належить
позивачу, з питань дотримання
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, за результатами якої
складено акт № 00412/23/23/23/НОМЕР_2 від 16
квітня 2010 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято рішення
№ від 30 квітня 2010 року, яким до
позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 14 574,10
грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пунктів 1, 2, 12, 13, 15 статті 3,
статті 6 Закону України від 06 липня 1995
року № 265/95-ВР «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон №
265/95-ВР) з огляду на проведення
розрахункової операції на загальну
суму в розмірі 56,70 грн. без видачі
відповідного розрахункового
документа, невідповідність суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, на суму в
розмірі 76,90 грн., а також незабезпечення
ведення обліку товарно-матеріальних
цінностей за місцем їх реалізації та
зберігання на загальну суму в розмірі 6
953,05 грн.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову повністю,
суди попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 2, 12, 13 статті 3
Закону № 265/95-ВР суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції; вести у порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг);
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Згідно із статтею 2 Закону № 265/95-ВР
розрахунковою операцією є приймання
від покупця готівкових коштів,
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо за місцем реалізації
товарів (послуг), видача готівкових
коштів за повернутий покупцем товар
(ненадану послугу), а у разі
застосування банківської платіжної
картки - оформлення відповідного
розрахункового документа щодо оплати в
безготівковій формі товару (послуги)
банком покупця або, у разі повернення
товару (відмови від послуги),
оформлення розрахункових документів
щодо перерахування коштів у банк
покупця.

Пунктом 23 Порядку провадження
торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування на ринку
споживчих товарів, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 15 червня 2006 року № 833 (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин), передбачено, що касир
та інший працівник, з якими споживач
розраховується за товар, під час
проведення розрахунку повинен чітко
назвати суму, що підлягає сплаті, суму,
одержану від споживача, і покласти
гроші окремо на видному місці, оформити
розрахунковий документ на повну суму
покупки, назвати споживачеві належну
йому суму здачі та видати її разом з
розрахунковим документом.

Як встановлено судами, працівником
господарської одиниці, що належить
позивачу, ОСОБА_4 здійснено продаж
товарів на загальну суму розмірі 56,70
грн., що свідчить про те, що
господарська операція відбулась, але
без оформлення відповідного
розрахункового документа, що є
підставою для застосування
відповідної суми штрафних (фінансових)
санкцій.

В свою чергу, факт порушення позивачем
вимог пункту 13 статті 3 Закону
№ 265/95-ВР підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями опису
наявних готівкових коштів на місці
проведення розрахунків та Х-звіту.

Що стосується встановленого порушення
пункту 12 статті 3 Закону
№ 265/95-ВР, то судовими інстанціями
встановлено, що документи щодо
оприбуткування, реалізації та
наявності фактичних залишків
товарно-матеріальних цінностей під час
проведення перевірки посадовим особам
органу державної податкової служби не
надавались, що, зокрема, підприємцем не
спростовано.

За наведених обставин та з
урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 08
грудня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 квітня 2011 року такими, що прийняті
з правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
а тому суд касаційної інстанції не
знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Замінити в даній справі
відповідача - Державну податкову
інспекцію у Христинівському районі
Черкаської області її
правонаступником - Христинівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Черкаській області.

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 відхилити, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 грудня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Цвіркун Ю.І.