Справа № 2а-10783/11/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 грудня 2013 року м. Київ
В/800/4778/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого),

Голубєвої Г.К., Рибченка А.О., Степашка
О.І., Усенко Є.А.,

перевіривши заяву Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
міндоходів у м. Києві

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.10.2013 № К/9991/18907/12

у справі 2а-10783/11/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство "Біо-Тест-Лабораторія"

до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва

про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція
звернулась до Верховного Суду України
із заявою про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.10.2013 № К/9991/18907/12.

Відповідно до ст. 2391 КАС України (із
змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 07.07.2010 № 2453-VІ "Про
судоустрій і статус суддів"), заява про
перегляд судових рішень подається до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України, який за
змістом статей 2392 та 240 КАС України
перевіряє відповідність заяви вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за тотожних
предмета спору, підстав позову та за
аналогічних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.10.2013 № К/9991/18907/12 заявник послався на
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції положень чинного
законодавства на момент виникнення
спірних відносин у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

На підтвердження зазначеного
відповідач надав постанову Вищого
адміністративного суду України від
18.11.2010 К-22714/07, в якій, на його думку,
інакше застосовано одні й ті самі норми
права. Однак, зміст зазначеної
постанови містить інші обставини.
Зокрема, у справі № А27/152-07 (22а-969/07)
(К-22714/07) переглядаючи судові рішення
попередніх інстанцій, касаційний суд
виходив із того, що Закон України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" передбачає єдину
підставу для звільнення резидента від
відповідальності у вигляді пені за
порушення строків повернення валютної
виручки або поставки товару за
імпортними контрактами, а саме -
прийняття судом рішення про
задоволення позову резидента про
стягнення відповідної заборгованості
за зовнішньоекономічним договором. З
урахуванням встановлених попередніми
судами обставин справи про те, що
причиною виникнення спору зі справи
стало питання щодо правомірності
нарахування позивачеві пені за
порушення строків здійснення
розрахунків в іноземній валюті з
огляду на прийняття Міжнародним
комерційним арбітражним судом рішення
про припинення провадження у справі
внаслідок добровільної сплати
заборгованості відповідачем, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що прийняття судом за
результатами розгляду спору між
резидентом та нерезидентом іншого
судового рішення, ніж про задоволення
позовних вимог, зокрема про припинення
(закриття) провадження у справі, не є
підставою для звільнення резидента від
відповідальності за порушення строків
розрахунків в іноземній валюті, навіть
якщо таке судове рішення було
постановлене внаслідок добровільної
сплати боргу нерезидентом.

А зі змісту ухвали касаційної
інстанції, про перегляд якої
поставлено питання у заяві, суд,
виконуючи завдання по здійсненню
правосуддя щодо дотримання судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
застосовував норми Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" з урахуванням
встановлених попередніми судами
обставин справи про те, що фактичне
переміщення товарів через митний
кордон України відбулося з
проставленням на товаросупровідному
документі відбитка штампа "Під митним
контролем" (імпорт) з відповідною датою,
що засвідчує факт і дату перетину
митного кордону України.

Отже, аналіз наведених рішень суду
касаційної інстанції дає підстави
вважати, що обставини, які стали
підставою для заяви про перегляд
справи, не підтвердилися, оскільки
правовідносини, які були предметом
судових розглядів, не є подібними.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для допуску справи до
провадження у Верховному Суді України.

Керуючись ст. ст. 235-240 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
міндоходів у м. Києві про допуск справи
до провадження Верховного Суду України
для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.10.2013 № К/9991/18907/12 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Карась О.В.

Судді
Голубєва Г.К.

Рибченко А.О.

Степашко О.І.

Усенко Є.А.