Справа № 757/18212/13-а (2а-322/13)
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Горкава В.Ю.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Печерського районного суду
м.Києва від 26 вересня 2013 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Київського міського центру
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про стягнення
щорічної грошової допомоги до 5 травня
за 2013 рік у розмірі 3725,00 грн. та
відшкодування моральної шкоди.

Постановою Печерського районного суду
м.Києва від 26 вересня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - ОСОБА_3 звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняте нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 є учасником бойових дій, що
підтверджується посвідченням особи,
яка має статус учасника бойових дій.

Позивач є ветераном війни, а тому на
нього розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", в тому числі й право на
отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня.

ОСОБА_3 звертався до Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат із заявою
про нарахування щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня.

Так, у квітні 2013 року Київським міським
центром по нарахуванню та здійснення
соціальних виплат позивачу, відповідно
до Закону України «Про Державний
бюджет на 2013 рік», постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та Закону України
«Про жертви нацистських
переслідувань», було здійснено виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірі 745,00 грн.

Вважаючи, що виплата щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2013 рік
здійснюється в меншому розмірі, ніж це
передбачено ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», позивач
звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року № 3551-XI, учасникам бойових дій
щорічно до 5 травня надається разова
грошова допомога в розмірі 5
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції
України, будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування видатків
визначаються виключно Законом
України Про Державний бюджет України.

В рішеннях Конституційного Суду
України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року
та № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року
зазначено, що розміри соціальних
виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави.

В той же час, у 2013 році норми і положення
статті 12 Закону № 3551-XI застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік,
згідно із Законом України «Про
державний бюджет на 2013 рік» від 06
грудня 2012 року № 5515-VI.

Розмір щорічної разової грошової
допомоги інвалідам війни у 2013 році
визначений Постановами Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2001 року
№ 1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення»; від 05 квітня 2012 року №293
«Про внесення змін до п. 5 постанови
Кабінету Міністрів України від 28
грудня 2001 року №1381»; від 13 березня 2013
року №149 «Деякі питання виплати у 2013
році разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та Законом
України «Про жертви нацистських
переслідувань».

Крім того, Рішенням Конституційного
Суду України від 25 січня 2012 року
№3-рп/2012 «У справі за конституційним
поданням правління Пенсійного фонду
України щодо офіційного тлумачення
положень статті 1, частин першої,
другої, третьої статті 95, частини
другої статті 96, пунктів 2,3,6 статті 116,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України»,
вказано, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України, якими
регулюються бюджетні відносини,
зокрема питання соціального захисту за
рахунок коштів Державного бюджету
України, є складовою бюджетного
законодавства відповідно до пункту 5
частини першої статті 4 Бюджетного
кодексу України. Отже, суди загальної
юрисдикції України під час вирішення
справ щодо соціального захисту прав
громадян повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивачу була
нарахована та виплачена щорічна разова
державна грошова допомога до 5 травня в
межах бюджетних призначень, виходячи
із положень Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік», а
отже на момент виплати щорічної
разової допомоги до 5 травня з боку
відповідача відсутні порушення вимог
чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Печерського районного суду
м.Києва від 26 вересня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 05
лютого 2014 року.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.