Справа № 2а-9981/11/2670
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 січня 2014 року м. Київ
В/800/79/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Винокурова К.С. (доповідач)

Бутенка В.І.

Кочана В.М.

Ситникова О.Ф.

Тракало В.В.

розглянувши заяву Головного
управління регіональної статистики
про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від 28
листопада 2013 року, прийнятої за
результатами касаційного розгляду
адміністративної справи за позовом
Головного міжрегіонального управління
статистики у м. Києві до Виконавчої
дирекції Київського міського
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування
рішення,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 06
грудня 2011 року позовні вимоги
Головного міжрегіонального управління
статистики у м. Києві задоволено
частково. Скасовано рішення Виконавчої
дирекції Київського міського
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 26-Ц від 10 травня 2011
року про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності в
частині донарахованих страхових
внесків та відповідних фінансових
санкцій за неповну сплату страхових
внесків в частині 841 289, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 серпня 2012
року рішення суду першої інстанції
скасовано, прийнято нове рішення про
задоволення позовних вимог. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Виконавчої дирекції Київського
міського відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 26-Ц від 10
травня 2011 року.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 28 листопада 2013 року
касаційну скаргу Виконавчої дирекції
Київського міського відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності задоволено,
рішення судів попередніх інстанцій
скасовано, ухвалено нову постанову про
відмову в задоволенні позовних вимог.
Рішення суду мотивоване тим, що
висновок відповідача щодо
необхідності включення позивачем сум
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань до
складових частин заробітної плати, як
бази для нарахування внесків до
загальнообов'язкового державного
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності на думку суду
касаційної інстанції є правомірним.
Крім того, зазначено, що положення ст. 250
ГК України щодо строків застосування
адміністративно-господарських санкцій
не поширюються на спірні
правовідносини.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, Головне управління
регіональної статистики 26 грудня 2013
року подало заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 28 листопада 2013 року.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
адміністративного суду України від 28
листопада 2013 року Головне управління
регіональної статистики порушує
питання про скасування зазначеної
постанови, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

При цьому заявник посилається на
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 23 листопада 2012 року у
справі №К/9991/79269/11 та від 17 листопада 2009
року у справі №К-42287/09, постанову Вищого
адміністративного суду України від 22
липня 2010 року у справі №К-1603/10 та
постанову Вищого господарського суду
України від 12 листопада 2012 року у
справі № 5020-418/2012, зазначаючи, що в даних
рішеннях судами касаційної інстанції
неоднаково застосовано норми
матеріального права, а саме щодо
застосування
адміністративно-господарських санкцій
в розрізі наявності вини особи, як
обов'язкового елементу правопорушення,
що призвело до накладення
адміністративно-господарських
санкцій.

Аналіз зазначених вище судових рішень
не дає підстав вважати, що судом
касаційної інстанції неоднаково
застосовані одні і ті самі норми
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до норми, яка міститься в
пункті 1 частини першої статті 237 КАС
України, заява про перегляд з указаних
мотивів може бути подана за наявності
таких складових: неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права; ухвалення різних
за змістом судових рішень; спірні
питання виникли у подібних
правовідносинах.

Згідно з положеннями постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
"Про судову практику застосування
статей 235-240 Кодексу адміністративного
судочинства України" від 13 грудня 2010
року № 2, подібність правовідносин
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з
наведених судових рішень судів
касаційної інстанції не вбачається
аналогічності або тотожності
правовідносин та обставин, які
досліджувались у зазначених справах,
що не дає можливості встановити
наявність підстав, передбачених ст.. 237
КАС України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
факту неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України, -

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України
адміністративної справи за позовом
Головного міжрегіонального управління
статистики у м. Києві до Виконавчої
дирекції Київського міського
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:
К.С. Винокуров

В.І. Бутенко

В.М. Кочан

О.Ф. Ситников

В.В. Тракало