Справа № 2а-8599/11/1023
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-8599/11/1023
Головуючий у 1-й інстанції: Орел А.С.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в м. Славутичі Київської
області на постанову Славутицького
міського суду Київської області від 12
грудня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Славутичі Київської області про
визнання дій неправомірними та
зобов»язання здійснити нарахування і
виплату щомісячної державної
соціальної допомоги як дитині війни,-

встановив:

18 травня 2011 року позивач звернулася до
Славутицького міського суду Київської
області з позовом до Управління
Пенсійного Фонду України в м. Славутичі
Київської області про визнання
протиправними дій відповідача щодо
відмови у нарахуванні недоплаченої
надбавки до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
зобов»язання відповідача здійснити
нарахування та виплату надбавки до
пенсії як дитині війни у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» починаючи з 16
листопада 2010 року з урахуванням
фактично виплачених сум.

Постановою Славутицького міського
суду Київської області від 12 грудня 2011
року позовні вимоги позивача до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Славутичі Київської області про
визнання дій неправомірними та
стягнення щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни
задоволені, а саме: визнано
неправомірною відмову відповідача
щодо нарахування позивачці розміру
підвищення до пенсії як дитині війни;
зобов»язано відповідача з 18 листопада
2010 року перерахувати та виплачувати
позивачці підвищення пенсії дітям
війни відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановленої у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного Фонду
України в м. Славутичі Київської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нове рішення яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян «діти
війни» в розумінні ст.1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», а
відтак, на неї повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «діти війни», з 01 січня 2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України «Про Державний бюджет України»
на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування підвищення до її пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст.6
Закону відповідачем не здійснено, у
зв'язку з чим вона звернулася до суду за
захистом своїх прав.

Всупереч ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України
«Про соціальний захист дітей війни»
має вищу юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530. Отже,
відповідач не правомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі ніж це передбачено ст.6
зазначеного Закону.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м. Славутичі
Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Славутицького міського суду
Київської області від 12 грудня 2011 року
- залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.