Справа № 2а/1270/39/12
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/42658/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ТОВ
"Алчевське автотранспортне
підприємство 10967" на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 травня 2012
року у справі за позовом ТОВ "Алчевське
автотранспортне підприємство 10967" до
Територіального управління Головної
інспекції на автомобільному
транспорті в Луганській області,
начальника територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в
Луганській області про скасування
постанови про застосування фінансових
санкцій,

встановила:

У грудні 2011 року ТОВ "Алчевське
автотранспортне підприємство 10967"
звернулось до суду з позовом до
Територіального управління Головної
інспекції на автомобільному
транспорті в Луганській області,
начальника територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в
Луганській області про скасування
постанови про застосування фінансових
санкцій від 23 листопада 2011 року №132860.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 травня 2012
року, позов ТОВ "Алчевське
автотранспортне підприємство 10967"
залишено без задоволення.

ТОВ "Алчевське автотранспортне
підприємство 10967" подало касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 травня 2012
року скасувати, та прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді -доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судового
рішення.

Судами встановлено, що ТОВ «Алчевське
автотранспортне підприємство 10967»
зареєстровано в якості юридичної
особи, видом діяльності якої, серед
іншого, є діяльність автомобільного
вантажного транспорту.

13 листопада 2011 року в ході проведення
рейдової перевірки, здійсненої
відповідно до завдання на перевірку
від 11 листопада 2011 року №680029, на посту
ДАІ с. Михайлівка Луганської області
державними інспекторами
Територіального управління головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в Луганській області був
перевірений транспортний засіб -
самоскид Scania Р 114GA4X2НNA, державний номер
НОМЕР_1, що належить позивачеві на
підставі договору оренди від 05 липня
2010 року №5/07/10, під керуванням водія,
ОСОБА_2, який надавав послуги з
перевезення вантажу.

За результатами перевірки було
складено акт №049890 від 13 листопада 2011
року, відповідно до висновків якого
виявлено порушення норм статті 48
Закону України «Про автомобільний
транспорт», а саме: при перевезенні
вантажу у водія була відсутня
індивідуальна контрольна книжка
обліку робочого часу.

На підставі акту проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
від 13 листопада 2011 року № 049890,
Територіальним управлінням Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в Луганській області
винесено постанову про застосування
фінансових санкцій від 23 листопада 2011
року № 132860.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою про застосування
фінансових санкцій позивач звернувся
до суду за захистом своїх прав.

Пунктом 2 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08
листопада 2006 року №1567 визначено, що
державному контролю підлягають усі
транспортні засоби вітчизняних та
іноземних суб'єктів господарювання, що
здійснюють автомобільні перевезення
пасажирів та вантажів на території
України, при цьому, органами державного
контролю на автомобільному транспорті
є Головавтотрансінспекція, її
територіальні управління в областях,
Автономній Республіці Крим, м.м. Києві
та Севастополі.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку,
державний контроль на автомобільному
транспорті здійснюється посадовими
особами органу державного контролю
шляхом проведення планових,
позапланових та рейдових перевірок.

Як визначено пунктом 15 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті, під час
проведення рейдової перевірки
перевіряється, серед іншого, наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом та
додержання водієм режиму праці та
відпочинку, а також вимоги щодо
наявності в автобусі двох водіїв у разі
перевезення пасажирів на відстань 500 і
більше кілометрів.

Згідно зі статтею 48 Закону України
«Про автомобільний транспорт»
автомобільні перевізники, водії
повинні мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Виявлені під час перевірки порушення
вимог законодавства та норм і
стандартів щодо організації
перевезень автомобільним транспортом
зазначаються в акті з посиланням на
порушену норму.

Відповідно до пунктів 25-26 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті справа про
порушення розглядається в органі
державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення. Справа про порушення
розглядається у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання. Про час і місце
розгляду справи про порушення
уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
повідомленням. У разі неявки
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання, справа про порушення
згідно із пунктом 27 зазначеного
Порядку, розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
фінансових санкцій.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про правомірність застосування до
позивача фінансових санкцій, оскільки
під час проведеної перевірки в
порушення вимог статті 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
у водія був відсутній документ, що
необхідний для вантажних перевезень, а
саме: індивідуальна контрольна книжка
водія, тобто, було допущено порушення
режимів праці та відпочинку водіями
транспортних засобів.

Наказом Міністра транспорту та зв'язку
№ 340 від 07 червня 2010 року затверджено
Положення про робочий час і час
відпочинку водіїв транспортних
засобів, яке зареєстроване в
Міністерстві юстиції України 14 вересня
2010 року за № 811/18106, що розроблено
відповідно до Конвенції Міжнародної
організації праці 1979 року №153 про
тривалість робочого часу та періоди
відпочинку на дорожньому транспорті,
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення, Кодексу законів про працю
України та Законів України «Про
автомобільний транспорт», «Про
дорожній рух».

Відповідно до пункту 6.2. Положення про
робочий час і час відпочинку водіїв
транспортних засобів облік робочого
часу водіїв здійснюється на основі
табеля обліку використання робочого
часу. Перевізник, який використовує
водіїв за наймом, щомісяця складає
графік змінності водіїв, веде
відомість обліку робочого часу та
відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо
кожної робочої зміни зазначаються
планові та фактичні дані щодо маршруту,
початок та кінець робочої зміни, при
цьому, водій, що керує транспортним
засобом, який не обладнаний тахографом,
веде індивідуальну контрольну книжку
(п.п.6.3 п.6 зазначеного Положення).

Судами встановлено та не
заперечувалось сторонами, що
автомобілі Scania Р 114GA4X2НNA обладнані
тахографами, однак, під час проведення
рейду на перевіряємому автомобілі
тахограф не використовувався, а водієм
була надана тахокарта, без зазначення
дати, державного номеру автомобіля,
прізвища водія та інших обов'язкових
відомостей.

Відповідно до пункту «b» частини 1
статті 10 Європейської угоди щодо
роботи екіпажів транспортних засобів,
які виконують міжнародні автомобільні
перевезення, до якої Україна
приєдналася згідно із Законом України
від 07 вересня 2005 року № 2819-IV «Про
приєднання України до Європейської
угоди щодо роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення»,
якщо нормальне й відповідне
використання контрольного пристрою,
встановленого на транспортному засобі,
неможливе, то кожний член екіпажу від
руки, використовуючи відповідні
графічні позначки, вносить в бланк для
записів дані, які відповідають його
професійній діяльності й періодам
відпочинку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
правомірність прийняття постанови про
застосування фінансових санкцій від 23
листопада 2011 року №132860.

З огляду на зазначене касаційна скарга
задоволенню не підлягає, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 травня 2012
року необхідно залишити без змін, так
як вони є законними і обґрунтованими та
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ТОВ "Алчевське
автотранспортне підприємство 10967"
залишити без задоволення, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 травня 2012
року у справі за позовом ТОВ "Алчевське
автотранспортне підприємство 10967" до
Територіального управління Головної
інспекції на автомобільному
транспорті в Луганській області,
начальника територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в
Луганській області про скасування
постанови про застосування фінансових
санкцій - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І.
Гаманко

А.Ф. Загородній