Справа № 815/502/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/502/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління охорони здоров'я Одеської
обласної державної адміністрації про
визнання дій протиправними,
зобов'язання надати інформацію на
запит на публічну інформацію, -

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з даним позовом до начальника
Управління охорони здоров'я Одеської
обласної державної адміністрації
Бартка М.П. про визнання дій
протиправними, зобов'язання надати
інформацію на запит на публічну
інформацію, в якому просив:

- визнати дії начальника управління
охорони здоров'я Одеської обласної
державної адміністрації Бартка
Михайла Петровича у частині ненадання
інформації на запит до публічної
інформації протиправними;

- зобов'язати начальника управління
охорони здоров'я Одеської обласної
державної адміністрації Бартка
Михайла Петровича надати інформацію на
запит до публічної інформації у термін
передбачений Законом України «Про
доступ до публічної інформації».

30.01.2014 року у судовому засіданні судом
за згодою позивача здійснено заміну
неналежного відповідача - начальника
Управління охорони здоров'я Бартка М.П.
на належного - Управління охорони
здоров'я Одеської обласної державної
адміністрації, оскільки Бартка М.П.
16.12.2013 року звільнено з займаної посади
начальника Управління охорони здоров'я
Одеської обласної державної
адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначив, що 30.07.2013 року направив на
адресу Управління охорони здоров'я
Одеської обласної державної
адміністрації запит до публічної
інформації, а саме просив надати
інформацію про галузь атестації
територіальної повірочної
дозиметричної лабораторії КУ «Одеська
обласна клінічна лікарня» та надати
інформацію про отримання свідоцтва про
атестацію вищевказаної лабораторії у
сфері поширення державного
метрологічного нагляду у 2013 році, а
також вказати термін дії вищевказаного
свідоцтва про атестацію в сфері
поширення державного метрологічного
нагляду. Позивач вказав, що відповіді
на свій запит до публічної інформації
не отримував, але у листі Управління
охорони здоров'я Одеської обласної
державної адміністрації від 01.11.2013 року
№ інф 48 вих. (копія додається) вказано,
що лист позивача було отримано 01.08.2013
року, та у тому ж листі вказано, що
Управління охорони здоров'я Одеської
обласної державної адміністрації,
спираючись на ч.3 ст. 22 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
надіслало його запит розпоряднику
інформації, який, на думку Управління
охорони здоров'я Одеської обласної
державної адміністрації, володіє
вищезгаданою інформацією, а саме: до КУ
«Одеська обласна клінічна лікарня».
Позивач звернув увагу на те, що КУ
«Одеська обласна клінічна лікарня»
входить до сфери управління
вищевказаного Управління охорони
здоров'я Одеської обласної державної
адміністрації, як то витікає з листа
вищевказаного управління від 05.09.2013
року № інд. 37 вих. Крім того, згідно
Положення про управління охорони
здоров'я Одеської обласної державної
адміністрації основним завданням
цього управління, серед іншого, є
управління закладами охорони здоров'я,
які утримуються за рахунок коштів
обласного бюджету.Таким чином,
виходячи з вищенаведеного, управління
комунальною установою «Одеська
обласна клінічна лікарня» здійснює
Управління охорони здоров'я Одеської
обласної державної адміністрації,
більш того, КУ «Одеська обласна
клінічна лікарня» фінансується з
обласного бюджету.

З огляду на все вищенаведене позивач
вважає, що Управління охорони здоров'я
Одеської обласної державної
адміністрації не довело, що КУ «Одеська
обласна клінічна лікарня» є
розпорядником інформації у цілях та
визначенні Закону України «Про доступ
до публічної інформації», а тому
переадресуванням запиту до не
розпорядника інформації Управлінням
охорони здоров'я Одеської обласної
державної адміністрації порушено
вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації», чим, в
свою чергу, порушено визначені у ст.2
Закону України «Про інформацію»
основні принципи інформаційних
відносин.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити позов з наведених вище
підстав.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, зазначивши, що
01.08.2013 року за реєстраційним номером №
інф32 до Управління охорони здоров'я
Одеської обласної державної
адміністрації надійшов інформаційний
запит ОСОБА_1 від 30.07.2013 року, в якому
запитувач просив надати йому
інформацію про галузь атестації
територіальної повірочної
дозиметричної лабораторії КУ «Одеська
обласна клінічна лікарня» та надати
інформацію про отримання свідоцтва про
атестацію вищевказаної лабораторії
у сфері поширення державного
метрологічного нагляду у 2013 році, а
також вказати термін дії вищевказаного
свідоцтва про атестацію в сфері
поширення державного метрологічного
нагляду. Представник відповідача
вказав, що Управління охорони здоров'я
Одеської обласної державної
адміністрації не володіє інформацією
відповідно до запиту ОСОБА_1 від 30.07.2013
року, але оскільки за статусом та
характером діяльності Управлінню
відомо, хто нею володіє, керуючись
частиною 3 статті 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
Управлінням охорони здоров'я Одеської
обласної державної адміністрації
інформаційний запит ОСОБА_1 від 30.07.2013
року було направлено для розгляду за
належністю до КУ «Одеська обласна
клінічна лікарня» з одночасним
повідомленням про це запитувача.

Також представник відповідача звернув
увагу суду на те, що згідно ч.2 ст.13
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» до
розпорядників інформації, зобов'язаних
оприлюднювати та надавати за запитами
інформацію, визначену в цій статті, у
порядку, передбаченому цим Законом,
прирівнюються суб'єкти господарювання,
які володіють: 1) інформацією про стан
довкілля; 2) інформацією про якість
зарчових продуктів і предметів побуту;
3) інформацією про аварії, катастрофи,
небезпечні природні явища та інші
надзвичайні події, що сталися або
можуть статися і загрожують здоров'ю та
безпеці громадян; 4) іншою інформацією,
що становить суспільний інтерес
(суспільно необхідною інформацією).
Відповідно до ч.3 ст.13 Закону, на
розпорядників інформації, визначених у
пунктах 2, 3, 4 частини першої та в
частині другій цієї статті, вимоги
цього Закону поширюються лише в
частині оприлюднення та надання
відповідної інформації за запитами.
Враховуючи, що згідно Закону України
«Про дозвільну діяльність у сфері
використання ядерної енергії» від
11.01.2000р. №1370-ХІУ метою дозвільної
діяльності у сфері використання
ядерної енергії є забезпечення
провадження діяльності у сфері
використання ядерної енергії тільки
тими фізичними та юридичними особами,
які можуть гарантувати виконання вимог
законодавства, норм, правил і
стандартів з ядерної та радіаційної
безпеки, фізичного захисту, зокрема,
інших джерел іонізуючого
випромінювання, відповідач вважає, що
запитувана позивачем інформація про
галузь атестації територіальної
повірочної дозиметричної лабораторії
КУ «Одеська обласна клінічна лікарня»
та про отримання свідоцтва про
атестацію вищевказаної лабораторії у
сфері поширення державного
метрологічного нагляду у 2013 році, а
також щодо терміну дії вищевказаного
свідоцтва про атестацію в сфері
поширення державного метрологічного
нагляду, - є суспільно необхідною
інформацією, тому у даному випадку КУ
«Одеська обласна клінічна лікарня» є
належним розпорядником інформації,
відповідно до п.4 ч.2 ст.13 Закону, при
розгляді запиту ОСОБА_1 від 30.07.2013 року .

З урахуванням зазначеного, представник
відповідача вважав позовні вимоги
ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи та надані докази,
всебічно та повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Пунктом 6.12 Положення про управління
охорони здоров'я Одеської обласної
державної адміністрації,
затвердженого розпорядженням голови
Одеської обласної державної
адміністрації від 15.02.2013 року № 129/А-2013,
передбачено, що управління відповідно
до визначених галузевих повноважень,
забезпечує доступ до публічної
інформації, розпорядником якої воно є.

Судом встановлено, що 30.07.2013 року ОСОБА_1
направив на адресу Управління охорони
здоров'я Одеської обласної державної
адміністрації інформаційний запит,
який надійшов до управління 01.08.2013 року
за реєстраційним номером № інф32, в
якому запитувач просив надати
інформацію про галузь атестації
територіальної повірочної
дозиметричної лабораторії КУ «Одеська
обласна клінічна лікарня» та надати
інформацію про отримання свідоцтва про
атестацію вищевказаної лабораторії у
сфері поширення державного
метрологічного нагляду у 2013 році, а
також вказати термін дії вищевказаного
свідоцтва про атестацію в сфері
поширення державного метрологічного
нагляду.

02.08.2013 року листом № інф.31,32вих
Управління охорони здоров'я Одеської
обласної державної адміністрації на
підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
направило інформаційний запит ОСОБА_1
від 30.07.2013 року для розгляду у межах
компетенції до КУ «Одеська обласна
клінічна лікарня» з одночасним
повідомленням про це позивача.

Згідно ст.1 Закону України "Про доступ
до публічної інформації", публічна
інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України
"Про доступ до публічної інформації",
доступ до інформації забезпечується
шляхом надання інформації за запитами
на інформацію.

Статтею 12 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" передбачено, що
суб'єктами відносин у сфері доступу до
публічної інформації є: запитувачі
інформації - фізичні, юридичні особи,
об'єднання громадян без статусу
юридичної особи, крім суб'єктів владних
повноважень; розпорядники інформації -
суб'єкти, визначені у статті 13 цього
Закону; структурний підрозділ або
відповідальна особа з питань запитів
на інформацію розпорядників
інформації.

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" передбачено надавати
достовірну, точну та повну інформацію,
а також у разі потреби перевіряти
правильність та об'єктивність наданої
інформації.

Частиною 3 ст.22 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
встановлено, що розпорядник
інформації, який не володіє
запитуваною інформацією, але якому за
статусом або характером діяльності
відомо або має бути відомо, хто нею
володіє, зобов'язаний направити цей
запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником.

Частиною 2 ст.13 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
передбачено, що до розпорядників
інформації, зобов'язаних оприлюднювати
та надавати за запитами інформацію,
визначену в цій статті, у порядку,
передбаченому цим Законом,
прирівнюються суб'єкти господарювання,
які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових
продуктів і предметів побуту;

3) інформацією про аварії, катастрофи,
небезпечні природні явища та інші
надзвичайні події, що сталися або
можуть статися і загрожують здоров'ю та
безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить
суспільний інтерес (суспільно
необхідною інформацією).

Згідно ч.3 ст.13 Закону України "Про
доступ до публічної інформації", на
розпорядників інформації, визначених у
пунктах 2, 3, 4 частини першої та в
частині другій цієї статті, вимоги
цього Закону поширюються лише в
частині оприлюднення та надання
відповідної інформації за запитами.

Згідно вимог Закону України «Про
дозвільну діяльність у сфері
використання ядерної енергії» від
11.01.2000 року № 1370-ХІУ, метою дозвільної
діяльності у сфері використання
ядерної енергії є забезпечення
провадження діяльності у сфері
використання ядерної енергії тільки
тими фізичними та юридичними особами,
які можуть гарантувати виконання вимог
законодавства, норм, правил і
стандартів з ядерної та радіаційної
безпеки, фізичного захисту, зокрема,
інших джерел іонізуючого
випромінювання. З урахуванням цього,
суд погоджується з доводами
відповідача, що запитувана ОСОБА_1
інформація про галузь атестації
територіальної повірочної
дозиметричної лабораторії КУ «Одеська
обласна клінічна лікарня» та про
отримання свідоцтва про атестацію
вищевказаної лабораторії у сфері
поширення державного метрологічного
нагляду у 2013 році, а також щодо терміну
дії вищевказаного свідоцтва про
атестацію в сфері поширення державного
метрологічного нагляду, - є суспільно
необхідною інформацією, тобто
становить суспільний інтерес, і тому в
даному випадку КУ «Одеська обласна
клінічна лікарня» прирівнюється до
розпорядників інформації при розгляді
запиту позивача від 30.07.2013 року, згідно
п.4 ч.2 ст.13 Закону України "Про доступ до
публічної інформації".

Твердження позивача про те, що КУ
«Одеська обласна клінічна лікарня» не
є суб'єктом господарювання, а тому і не
прирівнюється до розпорядників
інформації згідно п.4 ч.2 ст.13 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», на який посилається
відповідач, суд не бере до уваги,
виходячи з наступного.

Частинами 1 та 2 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єктами
господарювання визнаються учасники
господарських відносин, які здійснюють
господарську діяльність, реалізуючи
господарську компетенцію (сукупність
господарських прав та обов'язків),
мають відокремлене майно і несуть
відповідальність за своїми
зобов'язаннями в межах цього майна,
крім випадків, передбачених
законодавством. Суб'єктами
господарювання є: 1) господарські
організації - юридичні особи, створені
відповідно до Цивільного кодексу
України, державні, комунальні та інші
підприємства, створені відповідно до
цього Кодексу, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку.

Крім того, згідно визначень термінів,
наведених у статті 1 Закону України "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності":

- суб'єкт господарювання -
зареєстрована в установленому
законодавством порядку юридична
особа незалежно від її
організаційно-правової форми та форми
власності, яка провадить господарську
діяльність, крім органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, а також фізична
особа-підприємець, а також інвестор, у
тому числі іноземний, що є стороною
угоди про розподіл продукції
відповідно до Закону України "Про
угоди про розподіл продукції", його
підрядник, субпідрядник, постачальник
та інший контрагент, що виконує роботи,
передбачені угодою про розподіл
продукції, на основі договорів з
інвестором;

- господарська діяльність - будь-яка
діяльність, у тому числі
підприємницька, юридичних осіб, а
також фізичних осіб-підприємців,
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) продукції, торгівлею,
наданням послуг, виконанням робіт.

Згідно п.20 ч.3 ст.9 Закону України "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності", відповідно
до цього Закону ліцензуванню підлягає
такий вид господарської діяльності як
медична практика.

Як пояснив суду відповідач, КУ «Одеська
обласна клінічна лікарня» здійснює
господарську діяльність з надання
медичних послуг та має відповідну
ліцензію на провадження такого виду
діяльності як медична практика.

З системного аналізу наведених вище
норм Господарського кодексу України та
Закону України "Про ліцензування
певних видів господарської діяльності"
суд дійшов висновку, що КУ «Одеська
обласна клінічна лікарня» є суб'єктом
господарювання, а тому підпадає під
ознаки осіб, що прирівнюються до
розпорядників інформації згідно п.4 ч.2
ст.13 Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Окрім того, згідно п.3 ч.1 ст.13 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації", розпорядниками
інформації для цілей цього Закону
визнаються: особи, якщо вони виконують
делеговані повноваження суб'єктів
владних повноважень згідно із законом
чи договором, включаючи надання
освітніх, оздоровчих, соціальних або
інших державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків.

Відповідно до статті 3 Конституції
України людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканність і
безпека визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю. Права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Статтею 49 Конституції України
визначено, що кожен має право на
охорону здоров'я, медичну допомогу та
медичне страхування. Охорона здоров'я
забезпечується державним
фінансуванням відповідних
соціально-економічних,
медико-санітарних і
оздоровчо-профілактичних програм.
Держава створює умови для ефективного
і доступного для всіх громадян
медичного обслуговування. У державних
і комунальних закладах охорони
здоров'я медична допомога надається
безоплатно; існуюча мережа таких
закладів не може бути скорочена.
Держава сприяє розвиткові лікувальних
закладів усіх форм власності.

Відповідно до статті 7 Закону України
"Основи законодавства України про
охорону здоров'я", Держава згідно з
Конституцією України гарантує всім
громадянам реалізацію їх прав у сфері
охорони здоров'я шляхом:

а) створення розгалуженої мережі
закладів охорони здоров'я;

б) організації і проведення системи
державних і громадських заходів щодо
охорони та зміцнення здоров'я;

в) надання всім громадянам
гарантованого рівня медичної допомоги
у обсязі, що встановлюється Кабінетом
Міністрів України;

г) здійснення державного і можливості
громадського контролю та нагляду в
сфері охорони здоров'я;

д) організації державної системи
збирання, обробки і аналізу соціальної,
екологічної та спеціальної медичної
статистичної інформації;

е) встановлення відповідальності за
порушення прав і законних інтересів
громадян у сфері охорони здоров'я.

Статтею 8 Закону України "Основи
законодавства України про охорону
здоров'я" визначено, що держава визнає
право кожного громадянина України на
охорону здоров'я і забезпечує його
захист. Кожен громадянин має право на
безоплатне отримання у державних та
комунальних закладах охорони здоров'я
медичної допомоги.У разі порушення
законних прав і інтересів громадян у
сфері охорони здоров'я відповідні
державні, громадські або інші органи,
підприємства, установи та організації,
їх посадові особи і громадяни
зобов'язані вжити заходів щодо
поновлення порушених прав, захисту
законних інтересів та відшкодування
заподіяної шкоди.

Відповідно до ст.14 Закону України
"Основи законодавства України про
охорону здоров'я", охорона здоров'я -
один з пріоритетних напрямів державної
діяльності. Держава формує політику
охорони здоров'я в Україні та
забезпечує її реалізацію.

Згідно ст.18 Закону України "Основи
законодавства України про охорону
здоров'я", фінансування охорони
здоров'я здійснюється за рахунок
Державного бюджету України та місцевих
бюджетів, фондів медичного
страхування, благодійних фондів та
будь-яких інших джерел, не заборонених
законодавством.

За таких обставин, суд вважає, що КУ
"Одеська обласна клінічна лікарня" у
розумінні п.3 ч.1 ст.13 Закону України "Про
доступ до публічної інформації" є
розпорядником інформації для цілей
цього закону як комунальна установа, що
надає безоплатні медичні послуги,
гарантовані Державою, та є самостійною
юридичною особою з моменту державної
реєстрації, що самостійно відповідає
за своїми зобов'язаннями.

Викладені обставини додатково
свідчать про те, що відповідачем, який
не володіє запитуваною інформацією,
правомірно направлено запит ОСОБА_1 від
30.07.2013 року для розгляду до належного
розпорядника інформації - КУ «Одеська
обласна клінічна лікарня». При цьому,
не можуть бути визнані протиправними
дії відповідача у частині ненадання
інформації на запит, оскільки, як
зазначено вище, відповідач запитуваною
інформацією не володіє, і дії
останнього в такому випадку
регламентовані ч.3 ст.22 Закону України
"Про доступ до публічної інформації".

За усіх вищевикладених обставин суд
вважає, що відповідачем не було
допущено порушень норм Закону України
"Про доступ до публічної інформації", на
які посилається позивач.

Таким чином, суд вважає, що Управлінням
охорони здоров'я Одеської обласної
державної адміністрації було
дотримано усіх принципів та гарантій
забезпечення права позивача на доступ
до публічної інформації, визначених
чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 належить відмовити
повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2, 6-11, 69, 71, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління охорони
здоров'я Одеської обласної державної
адміністрації про визнання дій
протиправними у частині ненадання
інформації на запит на публічну
інформацію від 30.07.2013 року, зобов'язання
надати інформацію на запит на публічну
інформацію у термін, передбачений
Законом України "Про доступ до
публічної інформації", - відмовити
повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції з
одночасним надісланням її копії до
суду апеляційної інстанції - протягом 10
днів з дня проголошення постанови, а у
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, - протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у
разі неподання апеляційної скарги у
10-денний строк з дня отримання копії
постанови. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 12
лютого 2014 року.

Суддя:
В.В.Андрухів