Справа № 820/9739/13-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.Справа № 820/9739/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Зміївському районі
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013р.
по справі № 820/9739/13-а

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції
у Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Зміївському районі
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просив суд
визнати неправомірними дії
відповідача та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 26.09.2013
року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
зазначений адміністративний позов
було задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального права, а саме: приписів
ст.ст. 75, 76, 126 Податкового кодексу
України, з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код № НОМЕР_2), зареєстрований, згідно
свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи підприємця, 14 травня 2003
року НОМЕР_3 та перебуває на
податковому обліку в ДПІ у Зміївському
районі ГУ Міндоходів в Харківській
області. Згідно з реєстраційними
даними видами господарської
діяльності є діяльність посередників у
торгівлі товарами широкого
асортименту (а.с. 17-18).

На підставі п.п.20.1.1 п.20.1 ст. 20
Податкового кодексу України головним
державним ревізором - інспектором
відділу доходів і зборів з фізичних
осіб ДПІ у Зміївському районі ГУ
Міндоходів в Харківській області Голуб
Г.В. проведено камеральну перевірку з
питання несвоєчасної сплати єдиного
податку у 2013 році.

За наслідками перевірки складено акт
камеральної перевірки щодо
несвоєчасної сплати єдиного податку №
550/17/НОМЕР_2 від 16.09.2013р., висновками
якого встановлено, що в порушення п.295.3
ст. 295 ПК України платником податку
несвоєчасно сплачений єдиний податок у
2013 році: податковою декларацією
платника єдиного податку № від
07.02.2013 року узгоджене податкове
зобов'язання по єдиному податку за 4
квартал 2012 року в сумі 92843,40 грн., в
результаті чого виник податковий борг
в сумі 14950,55 грн.

В акті перевірки відповідач зазначає,
що у зв'язку із невірним заповненням
податкової декларації платника
єдиного податку за 2012 рік позивачем
надано уточнюючу декларацію від 29.04.2013
року № , якою зменшене податкове
зобов'язання на 15000 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки
прийнято податкове
повідомлення-рішення № форми "Ш"
від 26.09.2013р., відповідно до якого на
підставі ст.126 ПК України за порушення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання з Єдиного
податку з фізичних осіб, передбаченого
п. 295.3 ст. 295 ПК України застосовано
штраф в сумі 3034,85 грн. (а.с. 20).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
відповідачем не доведено
правомірності винесеного податкового
повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 126.1 ст.126 Кодексу у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Судом встановлено, що 07 листопада 2012 р.
позивачем була подана податкова
декларація платника єдиного датку -
фізичної особи - підприємця за 3 квартал
2012 року до Основ'янської міжрайонної
державної податкової інспекції
Харківської області Державної
податкової служби (вх. № 30847 від
07.11.2012р.), згідно якої 14.11.2012 р. ОСОБА_1
сплачений єдиний податок в сумі 15000
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 5 від 14.11.2012 р.

Отже, узгоджена сума податкових
зобов'язань, згідно поданої декларації,
позивачем сплачена своєчасно.

Між, тим при перевірці податкової
декларації, позивачем було виявлено
технічну помилку, а саме: у графі «код
рядка 21» не було вказано суму грошового
зобов'язання попереднього періоду, у
зв'язку з чим ним подано до ДПІ
уточнюючу декларацію з виправленням
технічних помилок та сплачено 25.01.2013р.
суму єдиного податку - 77716,60 грн. та
06.02.2013 р. суму єдиного податку 126,80 грн.,
що підтверджується платіжними
дорученнями № 11 від 25.01.2013 р. та № 13 від
06.02.2013 р.

Вищезазначені платіжні доручення
надавалися головному державному
ревізору інспектору відділу доходів і
зборів з фізичних осіб ДПІ у
Зміївському районі ГУ Міндоходів в
Харківській області Голуб Г.В., яка не
врахувала вищезазначені сплати
єдиного податку, та врахувала це в акті
перевірки як порушення п. 126.1 ст. 126
Податкового кодексу України.

Вимогами пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України
передбачено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно п.п.49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України
податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно п. 295.3 ст. 295 ПК України
платники єдиного податку третьої -
шостої груп сплачують єдиний податок
протягом 10 календарних днів після
граничного строку подання податкової
декларації за податковий (звітний)
квартал.

Визначення податкової декларації
(розрахунку), порядок її складення і
подання до органів державної
податкової служби, внесення змін до
податкової звітності регулюється
главою 2 розділу 2 Податкового кодексу
України.

Відповідно до пункту 296.3. статті 296
Податкового кодексу України, платники
єдиного податку третьої - шостої груп
подають до органу державної податкової
служби податкову декларацію платника
єдиного податку у строки, встановлені
для квартального податкового
(звітного) періоду.

Податкова декларація подається до
органу державної податкової служби за
місцем податкової адреси (пункт 296.4.
статті 296 ПКУ).

Письмові докази свідчать, що зазначені
суми сплачені позивачем 13.05.2013 року, про
що свідчать платіжні доручення: № 5 від
14.11.2012 р. у розмірі 15000 грн. (а.с. 14); № 11
від 25.01.2013 р. у розмірі 77716,60 грн. та № 13
від 06.02.2013 р. у розмірі 126,80 грн. (а.с. 15-16).

Згідно п. 50.1 ст. 50 ПК України, у разі якщо
у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Судом встановлено, що у зв'язку з
невірним заповненням податкової
декларації платника єдиного податку за
2012 рік позивачем 29.04.2013 року до
податкового органу надано уточнюючу
декларацію № , відповідно до якої
зменшено суму податкового зобов'язання
на 15000 грн. (а.с.7-8).

Отже, судовим розглядом встановлено, що
29.04.2013 року позивачем направлено
уточнюючу декларацію за ІV квартал 2012
року.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що сума єдиного
податку у розмірі 92843,40 грн. за звітний
період в розмірі 14950,55 грн. сплачена
позивачем в повному обсязі протягом 10
календарних днів після граничного
строку подання податкової декларації
за податковий (звітний) квартал, тобто з
дотриманням граничних термінів сплати
податку.

У відповідності з п.14.1.152 ст. 14
Податкового Кодексу України погашення
податкового боргу це зменшення
абсолютного значення суми такого
боргу, підтверджене відповідним
документом.

Із системного аналізу вищевказаних
норм права вбачається, що під
своєчасною сплатою слід розуміти
сплату узгодженої суми грошового
(податкового) зобов'язання та/або
авансових внесків з відповідних
податків протягом строків, визначених
цим Кодексом. У статті 31 Кодексу
закріплено загальне поняття строку
сплати та несвоєчасної сплати податку.
Також строки сплати податкового
зобов'язання встановлюються в статті 57
Кодексу.

Під поняттям "повна сплата"
законодавець розуміє сплату податку у
повному обсязі (стаття 38 Кодексу) -
стовідсоткову сплату податку.

Також колегія суддів зазначає, що
затримка у перерахунку коштів сталася
не з вини позивача - платника податків,
що виключає можливість застосування до
нього штрафних санкцій, передбачених п.
295.3 ст. 295 ПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає обґрунтованим висновок
суду першої інстанції про те, що сума
єдиного податку за перевіряємий період
сплачена позивачем в повному обсязі
протягом 10 календарних днів після
граничного строку подання податкової
декларації за податковий (звітний)
квартал, тобто з дотриманням граничних
термінів сплати податку, відповідно, в
зв'язку з чим, відповідачем
неправомірно застосовано до позивача
фінансові санкції у розмірі 3034,85 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 71 К Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача, який повинен надати
докази, що свідчать про правомірність
його дій.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
відповідач, в порушення приписів ч.2 ст.
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, не надав належних
та допустимих доказів на підтвердження
обґрунтованості заперечень проти
позову та правомірності винесеного
податкового повідомлення - рішення №
від 26.09.2013 року .

Таких доказів не надано апелянтом і до
суду апеляційної інстанції.

Натомість позивач, на виконання
приписів ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надав належні докази на
підтвердження обґрунтованості
заявлених позовних вимог.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
по справі № 820/9739/13-а прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Зміївському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013р.
по справі № 820/9739/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Бенедик А.П.