Справа № 816/5394/13-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 р.Справа № 816/5394/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.12.2013р.
по справі № 816/5394/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кременчуцький
елеватор"

до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

05 вересня 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Кременчуцький елеватор" (далі -
позивач, ТОВ "Кременчуцький елеватор")
звернулось до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (Кременчуцька ОДПІ) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
12.03.2013 року №№ /500, /495, від
12.06.2013 року №/1071.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.12.13 року
зазначений позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції від 12.03.2013 року №
/495, від 12.06.2013 року № /1071 в
частині збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем в
розмірі 659398 грн. та штрафними санкціями
в розмірі 319060 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що постанову винесено
з порушенням норм процесуального та
матеріального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України дана
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 21.01.2013 року по 01.02.2013 року
податковими ревізорами-інспекторами
Кременчуцької ОДПІ проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ "Кременчуцький елеватор"
з питань вимог законодавства за період
з 01.10.2009 року по 30.09.2012 року, за
наслідками якої складено акт від 15.02.2013
року № 2/16-210/33081783.

У висновках акту перевірки від 15.02.2013
року № 2/16-210/33081783 зафіксовано порушення
позивачем:

- пункту 135.1, підпункту 135.5.4 пункту 135
статті 135, пункту 137.10 статті 137,
підпункту 138.1.1, пунктів 138.1, 138.4, 138.8, 138.9,
138.10 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139, пункту 141.1 статті 141
Податкового кодексу України в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 644096 грн., у
тому числі за рахунок його заниження
всього на суму 845187 грн.: за 2 квартал 2011
року на суму 24470 грн., за 3 квартал 2011
року на суму 486302 грн., за 2 квартал 2011
року на суму 334415 грн.; завищення всього
на суму 201091 грн.: за 1 квартал 2012 року на
суму 33443 грн., за 2 квартал 2012 року на
суму 167648 грн.;

- пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.1, 198.2
статті 198, пункту 198.3 статті 198, пункту
199.1 статті 199, пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України в
результаті чого занижено податок на
додану вартість всього на суму 674090 грн.
(у тому числі на суму 24134 грн. в
результаті зменшення від'ємного
значення актами позапланових
перевірок Кременчуцької ОДПІ № 4472/22-209
від 30.10.2012 року на суму 12633 грн. та від
07.09.2012 року № 3475/15-222/33081783 на суму 11501
грн.), в тому числі по періодах: квітень
2011 року на суму 21279 грн., липень 2011 року -
2019 грн., вересень 2011 року - 423457 грн.,
квітень 2012 року - 142752 грн., липень 2012
року - 32951 грн., серпень 2012 року - 51632 грн.;
завищено податок на додану вартість
всього в сумі 2605 грн., в тому числі за
серпень 2011 року - 2605 грн.;

- підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державним цільовими
фондами", підпункту 46.1 статті 46, пунктів
49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу
України, а саме: товариством не подано
податкову декларацію з податку на
додану вартість за травень 2010 року;

- підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164,
підпункту 198.1.1 пункту 198.1 статті 198,
абзацу "а" пункту 176.2 статті 176
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок з
доходів фізичних осіб на загальну сум
237,62 грн., в тому числі за січень 2012 року -
96,72 грн., лютий 2012 року - 28,24 грн.,
березень 2012 року - 9,20 грн., квітень 2012
року - 40,74 грн., червень 2012 року - 58,45 грн.,
липень 2012 року - 4,27 грн.

На підставі акту перевірки
Кременчуцькою ОДПІ 12.03.2012 року прийнято
податкові повідомлення-рішення:

- № /500, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
з доходів фізичних осіб в загальному
розмірі 297,03 грн., з них за основним
платежем - 237,62 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 59,41
грн.;

- № /494, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на додану вартість на загальну суму 1 007
098 грн., з них за основним платежем -671485
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 335913 грн.;

- № /495, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на прибуток на загальну суму 710758 грн., з
них за основним платежем - 644096 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 66662
грн.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Полтавські області від
04.06.2013 року № 63/10/10.2-07 скасовано
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ від 12.03.2012 року №
/494 в частині штрафної санкції 10639
грн., податкові повідомлення-рішення
від 12.03.2013 року №№ /500, /495
залишено без змін.

12.06.2013 року Кременчуцькою ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення №
/1071, яким визначено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на загальну суму 996759 грн., з
них за основним платежем - 671485 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 325274
грн.

Не погодившись із вищезазначеним
рішенням відповідача, позивач для
захисту своїх прав звернувся до суду з
адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що податкове
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ від 12.03.2013 року № /495,
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ від 12.06.2013 року
№/1071 є протиправними та
підлягають скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
захисту прав позивача.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Щодо позовних вимог ТОВ "Кременчуцький
елеватор" про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ від 12.06.2013 року № /1071, яким
визначено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість на
загальну суму 996759 грн., з них за
основним платежем - 671485 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 325274
грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Як вбачається з матеріалів справи, у
перевіряємому періоді позивач мав
фінансово-господарські відносини із
ТОВ "Сембі-Сервіс", ПП "Агрофірма
"Донівка" та СК "Іскра" щодо поставки
позивачу сої.

На підтвердження фактичного
здійснення господарських операцій із
вказаними контрагентами позивачем
надано податкові, видаткові накладні,
накладні, товарно-транспортні
накладні, банківські виписки,
розрахунки коригування кількісних і
вартісних показників до податкових
накладних, копії яких долучено до
матеріалів справи.

Суму ПДВ в розмірі 21279 грн. віднесено до
складу податкового кредиту за квітень
2011 року, суму ПДВ в розмірі 434918,33 грн. до
складу податкового кредиту за вересень
2011 року, суму ПДВ в розмірі 203201 грн. - за
березень 2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач використав товар, придбаний у
ТОВ "Сембі-Сервіс", ПП "Агрофірма
"Донівка" та СК "Іскра" у власній
господарській діяльності, а саме: для
реалізації іншим контрагентам після
переробки в соєву олію та макуху, що
підтверджується, зокрема, видатковими
накладними, копії яких знаходяться в
матеріалах справи.

Реальність господарських операцій між
позивачем та ТОВ "Сембі-Сервіс", ПП
"Агрофірма "Донівка" та СК "Іскра"
підтверджується первинними
документами бухгалтерського обліку та
податкової звітності, товар
використаний у господарській
діяльності позивача - для подальшої
реалізації.

З огляду на зазначене, колегнія суддів
зазначає, що податковий кредит
позивачем сформовано на підставі
виписаних ТОВ "Сембі-Сервіс", ПП
"Агрофірма "Донівка" та СК "Іскра"
податкових накладних, розрахунків
коригування кількісних і вартісних
показників до них, отриманих в ході
виконання господарських операцій,
підтверджених належними первинними
документами, що ґрунтується на вимогах
Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового
кодексу України визначено, що
реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку.

Матеріалами справи підтверджується, що
на момент здійснення господарських
операцій та складення податкових
накладних ТОВ "Сембі-Сервіс", ПП
"Агрофірма "Донівка" та СК "Іскра" мали
свідоцтва платника податку на додану
вартість, які не було анульовано.

Позивачем до матеріалів справи в
повному обсязі надані документи
первинного бухгалтерського обліку, на
підставі яких сформований склад
податкового кредиту позивача за
квітень 2011 року, вересень 2011 року,
березень 2012 року, які повністю
відповідають вимогам Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" відповідно до
положень статей 1-3, 9 якого дія Закону
поширюється на всіх юридичних осіб
створених відповідно до законодавства
України, незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством, при цьому протилежне
податковим органом не доводилось.

Колегія суддів зазначає, що
Кременчуцькою ОДПІ не встановлено
фактів, які б ставили під сумнів
наявність господарських операцій між
позивачем та ТОВ "Сембі-Сервіс", ПП
"Агрофірма "Донівка" та СК "Іскра", не
виявлено обставин, які б спростовували
фактичне здійснення, чи товарність
таких господарських операцій.
Кременчуцькою ОДПІ не надано жодного
доказу, який би спростовував
правильність документального
оформлення операцій, за проведення
яких ТОВ "Кременчуцький елеватор"
сформований податковий кредит, не
доведено відсутність товарів (робіт,
послуг) чи відсутність об'єктивних
можливостей поставки товарів (робіт,
послуг) постачальниками на користь
позивача.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що відповідачем
не надано належних доказів наявності
між позивачем та його контрагентами
при укладенні та виконанні договорів
взаємоузгоджених зловмисних дій, не
спрямованих на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними.
Наявності таких доказів, зокрема
вироку суду, постановленого у
кримінальній справі стосовно
посадових осіб ТОВ "Сембі-Сервіс", ПП
"Агрофірма "Донівка" та наданоСК "Іскра",
судом не встановлено.

Відносно висновків відповідача про те,
що в податковому обліку ТОВ
"Кременчуцький елеватор" безпідставно
відображено проведення дооцінки сої на
суму 1219206 грн., в т.ч. ПДВ 203201 грн.,
колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.09.2011 року між ТОВ "Кременчуцький
елеватор" та ПП "Агрофірма Донівка"
укладено договір № 1531 поставки сої з
відстроченням терміну оплати вартості
товару.

29.09.2011 року між ТОВ "Кременчуцький
елеватор" та СК "Іскра" укладено договір
№ 1530 поставки сої з відстроченням
терміну оплати вартості товару.

На виконання умов вказаних договорів
постачальники поставили позивачу
товар соєві боби та надали супровідні
документи.

В подальшому до моменту повного
виконання вказаних договорів, ціна
угод була збільшена за взаємною згодою
сторін, про що викладено у додатковій
угоді № 1 від 16.03.2012 року до договору №
1531 та додатковій угоді № 1 від 16.03.2012
року до договору № 1530.

Виходячи з положень пункту 152.10 статті
152 Податкового кодексу України під
терміном дооцінка слід розуміти зміну
вартості активів з метою
оподаткування, яка не змінює балансову
вартість активів та доходи або витрати
такого платника податків.

Зміна ціни договору, в свою чергу,
передбачає зміну не лише вартості
товару (робіт, послуг), а зміну активів
як продавця так і покупця такого
товару, а, відтак, збільшення витрат у
покупця/доходів у продавця, бази
оподаткування.

Відповідно до частин 2, 3 статті 632
Цивільного кодексу України зміна ціни
після укладення договору допускається
лише у випадках і на умовах,
встановлених договором або законом.
Зміна ціни в договорі після його
виконання не допускається.

Згідно умов пункту 6.4. договорів № 1530,
№1531, які є ідентичними, якщо на момент
оплати згідно п. 7.1. ринкова вартість
подібного товару згідно п. 6.1. на
внутрішньому ринку України суттєво
відрізняється від ціни договору
(більше ніж на 3 %) сторони
зобов'язуються шляхом переговорів
визначити нову справедливу ціну
товару, що визначається за формулою =
середньозважена внутрішня ціна (EXW
склад продавця) + 50 грн., та графік
повної оплати вартості товару з
обов'язковим підписанням додаткової
угоди до договору.

На виконання вказаних умов договорів
були укладені додаткові угоди, якими
збільшено ціну договорів.

Відповідно до пункту 14.1.202 статті 14
Податкового кодексу України продаж
(реалізація) товарів - будь-які
операції, що здійснюються згідно з
договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими господарськими,
цивільно-правовими договорами, які
передбачають передачу прав власності
на такі товари за плату або компенсацію
незалежно від строків її надання, а
також операції з безоплатного надання
товарів. Не вважаються продажем
товарів операції з надання товарів у
межах договорів комісії (консигнації),
поруки, схову (відповідального
зберігання), доручення, довірчого
управління, оперативного лізингу
(оренди), інших цивільно-правових
договорів, які не передбачають
передачі прав власності на такі товари.

Згідно пункту 192.1 статті 192 Податкового
кодексу України якщо після постачання
товарів/послуг здійснюється будь-яка
зміна суми компенсації їх вартості,
включаючи наступний за постачанням
перегляд цін, перерахунок у випадках
повернення товарів/послуг особі, яка їх
надала, або при поверненні
постачальником суми попередньої
оплати товарів/послуг, суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту
постачальника та отримувача
підлягають відповідному коригуванню.

Пунктом 192.1.2. статті 192 Податкового
кодексу України передбачено, що якщо
внаслідок такого перерахунку
відбувається збільшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує
суму податкових зобов'язань за
результатами податкового періоду,
протягом якого був проведений такий
перерахунок, та надсилає отримувачу
розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно збільшує суму
податкового кредиту за результатами
такого податкового періоду в разі, якщо
він зареєстрований як платник податку
на дату проведення перерахунку.

Як визначено актом перевірки на момент
зміни ціни договору свої зобов'язання
по договорам поставки № 1530, № 1531
виконали лише постачальники ПП
"Агрофірма Донівка", СК "Іскра", ТОВ
"Кременчуцький елеватор" власні
зобов'язання з оплати товару мало
виконати в період з 01.03.2012 року по 01.06.2012
року, тобто договір був не виконаний.

Сума, на яку було змінено ціну договору,
спричинила зміну податкового кредиту
та відповідних сум ПДВ, які продавець
товару має сплатити до бюджету, а
відтак вони повинні бути відкориговані
у податковому обліку.

У зв'язку із зміною ціни договору
позивач правомірно відкоригував
показники податкової звітності, а саме
включив відповідні суми до складу
витрат та податкового кредиту, проте
відповідач невірно визначившись із
спірними правовідносинами, здійснив
донарахування податкових зобов'язань,
визначивши зміну ціни договору як
дооцінку.

Таким чином колегія суддів зазначає, що
позивач виконав усі необхідні умови,
передбачені Податковим кодексом
України, які надають йому правові
підстави для нарахування податкового
кредиту, у зв'язку із чим включення
позивачем до податкового кредиту суми
ПДВ 659398 грн. по взаємовідносинах із ТОВ
"Сембі-Сервіс", ПП "Агрофірма "Донівка"
та СК "Іскра" є правомірним.

На підставі акту перевірки від 07.09.2012
року № 3475/15-222/33081783 Кременчуцькою ОДПІ
винесено податкове
повідомлення-рішення від 01.10.2012 року №
/166, яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за січень 2012 року в
розмірі 11501 грн.

Позивачем не надано доказів оскарження
зазначеного рішення, у зв'язку із чим
визначена контролюючим органом сума
податкового зобов'язання відповідно до
положень статті 56 Податкового кодексу
України є узгодженою. В результаті
зменшення від'ємного значення по
податку на додану вартість за січень 2012
року на суму 11501 грн. занижено податок
на додану вартість на вказану суму.

Крім того, в ході перевірки
Кременчуцькою ОДПІ встановлено, що ТОВ
"Кременчуцький елеватор" не подано до
податкового органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість за травень 2010 року.

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1
статті 4 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" податкові
декларації подаються за базовий
податковий (звітний) період, що
дорівнює: а) календарному місяцю (у
тому числі при сплаті місячних
авансових внесків), - протягом 20
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Згідно з пунктом 120.1 статті 120
Податкового кодексу України, неподання
або несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Таким чином позивачем не подано
контролюючому органу у визначені
строки податкову звітність, у зв'язку
із чим Кременчуцькою ОДПІ правомірно
застосовано до позивача штрафні
санкції у розмірі 170 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла до висновку про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ від 12.06.2013 року
№/1071 в частині збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем в
розмірі 659 398 грн. та штрафними
санкціями в розмірі 319 060 грн.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ від 12.03.2013 року №
/495, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
прибуток на загальну суму 710758 грн., з
них за основним платежем - 644 096 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 66662
грн., колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14
зазначеного Кодексу встановлено, що
витратами є сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. При цьому, витрати, які
не враховуються платником податку при
визначенні оподатковуваного прибутку,
встановлені статтею 139 Кодексу.

На виконання пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, у
перевіряємому періоді позивач мав
фінансово-господарські відносини із
ТОВ "Сембі-Сервіс", ПП "Агрофірма
"Донівка" та СК "Іскра" щодо поставки
позивачу сої.

Вартість придбаного товару віднесено
позивачем до складу валових витрат за 2
квартал 2011 року по взаємовідносинах із
ТОВ "Сембі-Сервіс" на загальну суму
106393,40 грн., 3 квартал 2011 року - по
взаємовідносинах із ТОВ "Сембі-Сервіс"
на загальну суму 2490130,23 грн. та 2 квартал
2012 року - по взаємовідносинах із ПП
"Агрофірма "Донівка" та СК "Іскра" на
загальну суму 1016005 грн.

Колегія суддів зазнеачає, що позивачем
до матеріалів справи в повному обсязі
надані документи первинного
бухгалтерського обліку, що
підтверджують склад валових витрат.
З'ясовано колегією суддів та
підтверджено матеріалами справи, що
позивач придбав у ТОВ "Сембі-Сервіс", ПП
"Агрофірма "Донівка" та СК "Іскра" товар
для використання у власній
господарській діяльності, а саме: для
переробки та подальшої реалізації
похідної сировини.

Кременчуцькою ОДПІ не надано доказів,
які б спростовували правильність
документального оформлення операцій,
за проведення яких ТОВ "Кременчуцький
елеватор" сформовані валові витрати, не
доведено відсутність товарів чи
відсутність об'єктивних можливостей
поставки товарів постачальниками на
користь позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла до висновку, що позивачем
правомірно віднесено до складу валових
витрат вартість придбаного товару від
ТОВ "Сембі-Сервіс", ПП "Агрофірма
"Донівка" та СК "Іскра", а отже
донарахування податку на прибуток є
необґрунтованим.

В ході перевірки інспекторами
встановлено, що ТОВ "Кременчуцький
елеватор" отримано у власність від ТОВ
"Сільгосппродукт" сою загальною
кількістю 346400 кг. Згідно
бухгалтерської довідки від 30.04.2012 року
№ 49 частина сої від ТОВ
"Сільгосппродукт" на загальну суму 1366200
грн. отримана безоплатно.

Відповідно до підпункту 135.5.4 пункту 135.5
статті 135 Податкового кодексу України
до складу інших доходів, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються: вартість
товарів, робіт, послуг, безоплатно
отриманих платником податку у звітному
періоді, визначена на рівні не нижче
звичайної ціни, суми безповоротної
фінансової допомоги, отриманої
платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.

На підставі викладеного, контролюючий
орган дійшов до висновку, що ТОВ
"Кременчуцький елеватор" не включено до
складу інших доходів, що враховуються
при обчисленні об'єкта оподаткування, в
2 кварталі 2012 року доходи по безоплатно
отриманій сої в кількості 346400 кг на
загальну суму 1366200 грн. з урахуванням
податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками Кременчуцької
ОДПІ, однак у зв'язку із тим, що в ході
перевірки позивача відповідачем
встановлено завищення об'єкта
оподаткування в декларації з податку
на прибуток за 1 квартал 2012 року на суму
159251 грн., заниження задекларованих ТОВ
"Кременчуцький елеватор" показників у
рядку 05.1 Декларації за 2 квартал 2012 року
на суму 789749 грн. та завищення об'єкта
оподаткування в декларації з податку
на прибуток за 3 квартал 2012 року на суму
798322 грн., в результаті чого визначено
від'ємний показник об'єкта
оподаткування, суд дійшов до висновку,
що сума податкового зобов'язання з
податку на прибуток погашена, у зв'язку
із чим податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ від 12.03.2013 року №
/495 є протиправним та підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.12.13 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги з
наведених вище підстав висновків суду
не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.12.2013р.
по справі № 816/5394/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.