Справа № 821/3191/13-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Київ К/800/61869/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Розваляєвої Т.С.; Чалого С.Я.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
про скасування вимоги та зобов'язання
утриматися від дій, що переглядається
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня
2013 року,

у с т а н о в и л а :

Постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від 6
вересня 2013 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні (Управління ПФ) про
скасування вимоги та зобов'язання
утриматися від дій.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 4 жовтня 2013
року апеляційну скаргу позивача
залишено без руху у зв'язку зі сплатою
судового збору у розмірі, меншому, ніж
потрібно.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_4
повернуто заявнику у зв'язку з
невиконанням вимоги про сплату
судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить
скасувати постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 6
вересня 2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 30 жовтня 2013 року, а справу направити
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Заслухавши доповідача, здійснивши
перевірку доводів касаційної скарги,
матеріалів справи, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Предметом касаційного перегляду є
ухвала Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року, оскільки постанова суду першої
інстанції не переглядалась в
апеляційному порядку, відтак її
касаційне оскарження процесуальним
законом виключається.

Залишивши апеляційну скаргу позивача
без руху, апеляційний суд виходив з
того, що цей спір є майновим, а значить
позивач неправильно розрахував ставку
судового збору, виходячи з його
немайнового характеру. Оскільки ОСОБА_4
відмовилася виправити такий недолік
скарги, апеляційний суд повернув її
заявнику.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками.

Відповідно до частини шостої статті 187
Кодексу адміністративного судочинства
України до апеляційної скарги
додається документ про сплату судового
збору.

Частиною другою статті 4 Закону України
від 8 липня 2010 року № 3674-VI
«Про судовий збір» встановлена ставка
судового збору за подання апеляційної
скарги в розмірі 50 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

Таким чином, визначальним для
встановлення розміру ставки судового
збору є визначення характеру предмета
спору.

У справі, що розглядається, позивач
просить скасувати вимогу про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску, а
також заборонити Управлінню ПФ
примушувати позивача брати участь в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом
владних повноважень, можуть
породжувати підстави для змін
майнового стану фізичної чи юридичної
особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може
призводити до зменшення або збільшення
майна особи. Відповідно оскарження
такого рішення спрямоване на захист
порушеного права у публічно-правових
відносинах з метою збереження
належного особі майна.

Зі змісту Рішення Європейського суду з
прав людини від 14 жовтня 2010 року у
справі «Щокін проти України»
вбачається, що збільшення податковим
органом зобов'язань особи з податку є
втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з
прав людини вимога про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень, яке впливає на склад майна
позивача, у тому числі шляхом
безпідставного стягнення податків,
зборів, штрафних санкцій тощо, є
майновою.

З огляду на викладене
адміністративними позовами майнового
характеру є вимоги щодо протиправності
рішень про визначення грошових
зобов'язань платників єдиного внеску,
про стягнення штрафних санкцій.

Таким чином, апеляційний суд дійшов
правильного висновку про майновий
характер цього спору в частині
скасування вимоги Управління ПФ.

Відповідно до частини третьої статті 189
Кодексу адміністративного судочинства
України до апеляційної скарги, яка не
оформлена відповідно до вимог,
встановлених статтею 187 цього Кодексу,
застосовуються правила статті 108 цього
Кодексу.

За правилами статті 108 цього ж Кодексу
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків. Позовна заява повертається
позивачеві, якщо позивач не усунув
недоліки позовної заяви, яку залишено
без руху.

З викладеного вбачається, що
повернувши апеляційну скаргу,
апеляційний суд дотримався вимог
процесуального права, а значить
підстав для скасування його рішення -
немає.

Згідно з частиною першою статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 30 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

Т.С.Розваляєва

С.Я.Чалий