Справа № 872/16382/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2013 р. справа №
412/597/2012(6а/201/89/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А.
Семененка Я.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13 вересня 2013 року

у справі № 412/597/2012 (6а/201/89/2013)

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної у
м. Дніпропетровську ради

про стягнення заборгованості по
щорічній разовій допомозі,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 05.03.2012
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної у
м. Дніпропетровську ради задоволено.
Визнано дії відповідача
неправомірними. Зобов'язано
відповідача здійснити та виплатити
позивачу одноразову щорічну допомогу
на оздоровлення за 2011 рік згідно ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням фактично
виплачених у цей період коштів.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.10.2012 апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту наведення
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровські ради залишено без
задоволення, постанову Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
залишено без змін.

На підставі зазначеної постанови
13 листопада 2012 Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська видано
виконавчий лист.

05 вересня 2013 року державний виконавець
Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області управління
держаної виконавчої служби відділу
примусового виконання рішень Є.С.
Осельський, подав подання про зміну чи
становлення способу і порядку
виконання судового рішення, в якому
зазначив, що боржником рішення суду у
встановлений державним виконавцем
строк для самостійного виконання не
виконано в цілому. Боржником виконано
рішення лише в частині здійснення
перерахунку (нарахування) недоплаченої
державної допомоги, відповідно чого
нарахована сума недоплаченої
державної допомоги за рішенням суду,
який складав 4680,00 грн, але зазначені
кошти не перераховано.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13 вересня 2013 року
у задоволенні заяви про зміну порядку
та способу виконання судового рішення
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
просив скасувати ухвалу та прийняти
нову ухвалу, якою задовольнити заяву.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі статтею 48 Бюджетного кодексу
України розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють платежі тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами. Зобов'язання, взяті
учасником бюджетного процесу без
відповідних бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України (рішенням
про місцевий бюджет), не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
бюджету на покриття таких зобов'язань
не здійснюються.

Отже, саме від бюджетних призначень на
відповідний рік цілком залежить
виконання рішень судів, за якими
боржником виступає орган державної
влади. Відсутність належних бюджетних
асигнувань або коштів та відсутність
відповідних процедур, які б дозволяли
забезпечити фінансування одразу ж, як
тільки постала проблема відповідних
виплат, призводить до невиконання або
тривалого виконання судових рішень.

Із контексту рішення суду чітко
встановлюється необхідність
зобов'язання боржника особисто вчинити
певні дії, а вчинення визначених дій не
може бути проведено без участі
боржника, тому державний виконавець не
може організувати виконання
самостійно у відповідності до
повноважень, наданих йому законом.

З огляду на вищевказане, до боржника
неможливо застосувати передбачені
Законом штрафні санкції та направити
подання про притягнення винних осіб до
кримінальної відповідальності за
умисне невиконання рішення суду через
те, що у діях боржника або його
посадових осіб відсутній прямий умисел
або невиконання вимог виконавчого
документу без поважних причин,
оскільки коштів на виконання боржником
рішень суду зазначеної категорії
Законом України «Про Державний Бюджет
України на 2013 рік» або бюджетними
програмами не передбачено. Таким чином
зазначені обставини унеможливлюють
виконання рішення суду в цілому.

Так, з 1 січня 2013 року набрав чинності
Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» № 4901-VІ,
який встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

В той же час, судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Оскільки відповідачем здійснено
перерахунок спірного підвищення до
пенсії, про що зазначено в листі та
довідці Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневої районної м. Дніпропетровська
ради (а.с.63-64), суд апеляційної інстанції
дійшов висновку інстанції про
можливість заміни способу виконання
судового рішення.

З огляду на викладені обставини,
оскаржену ухвалу суду першої інстанції
не можливо визнати законною та
обґрунтованою, як того вимагає ст..159
КАС України, у зв'язку з чим вона
підлягає скасуванню з прийняттям нової
ухвали про задоволення заяви про зміну
порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13 вересня 2013 року
у справі 412/597/2012(62/201/89/2013) скасувати.

Змінити спосіб і порядок виконання
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська в частині
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневої районної м. Дніпропетровська
ради здійснити виплату на користь
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення згідно ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2011 рік з урахуванням фактично
виплачених у цей період коштів.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневої районної м. Дніпропетровська
ради на користь ОСОБА_1 суму
одноразової щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік у розмірі 4680,00
грн згідно ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко