Справа № К/9991/41876/11-С
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/41876/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Весельської Т.Ф., Малиніна В.В.
(доповідач), Ситникова О.Ф.,

провівши попередній розгляд
касаційної скарги Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 09
березня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Державної судової адміністрації
України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства
України, Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Запорізькій області, Головного
управління Державного казначейства у
Запорізькій області, третя особа -
Державна податкова інспекція в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, про визнання незаконною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії та стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 (далі -
позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати незаконною
бездіяльність відповідачів по не
усуненню порушень у виплаті вихідної
допомоги та приведення її розміру
відповідно до ч.3 ст.43 Закону України
«Про статус суддів»№2862-ХІІ від 15.12.1992
року, зобов`язати Державну судову
адміністрацію України здійснити
перерахунок належної вихідної
допомоги, відповідно до ч.3 ст.43 Закону
України «Про статус судів»№2862-ХІІ від
15.12.1992 року, стягнути на його користь
сплачений податок з вихідної допомоги
з Державної судової адміністрації
України з єдиного рахунку Державного
бюджету України №4024, відкритого у
Державному казначействі України, МФО
820172, передбаченого на виконання рішень
суддів на користь суддів, зобов`язати
Міністерство фінансів України
профінансувати вказані виплати.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 09.03.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011 року,
позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області щодо утримання податку з
доходів фізичних осіб із суми вихідної
допомоги при виході у відставку судді
ОСОБА_4, стягнуто з місцевого бюджету
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя на користь ОСОБА_4 утриманий
податок з доходів фізичних осіб із суми
вихідної допомоги при виході у
відставку в розмірі 19 987,92 грн. В решті
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач -
Державна податкова інспекція в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, просить їх
рішення скасувати та постановити нове,
у зв'язку з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Під час розгляду справи судами
встановлено, що наказом
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя №87-ОС від 12.05.2009 року
позивача було звільнено з посади судді
у відставку. На підставі цього наказу
позивачу була нарахована вихідна
допомога у сумі 133 252, 80 грн., з якої
утримано податок з доходів фізичних
осіб у сумі 19 987,92 грн., що
підтверджується довідкою ТУ ДСА в
Запорізькій області №08-03/218 від 11.05.2010
року.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону
України "Про статус суддів", чинному на
час виникнення спірних правовідносин,
судді, який пішов у відставку,
виплачується вихідна допомога без
сплати податку у розмірі місячного
заробітку за останньою посадою за ко
жен повний рік роботи на посаді судді,
але не менше шестимісячного заро бітку.

Згідно з підпунктом "д" пункту 1.3 статті
1 Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб" дохід із джерелом його
походження з України - це будь-який
дохід, одержаний платником податку або
нарахова ний на його користь від
здійснення будь-яких видів діяльності
на території України, у тому числі
дохід у вигляді заробітної плати,
нарахований (випла чений, наданий)
унаслідок здійснення платником
податку трудової діяльно сті на
території України, від працедавця.

Пунктом 1.1 статті 1 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб"
визначено, що для цілей цього Закону
під терміном "заробітна плата"
розуміються також інші заохочува льні
та компенсаційні виплати або інші
виплати та винагороди, які випла
чуються (надаються) платнику податку у
зв'язку з відносинами трудового найму
згідно із законом.

Відповідно до підпункту 22.2 статті
22 зазначеного Закону у разі, якщо норми
інших законів чи інших законо давчих
актів, що містять правила
оподаткування доходів (прибутків)
фізич них осіб, суперечать нормам цього
Закону, пріоритет мають норми цього
Закону.

Згідно з підпунктом 4.3.1 пункту 4.3
статті 4 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" до складу
загального місячного або річного
оподатковуваного доходу платника
податку не включаються такі доходи (що
не підлягають відображенню в його
річній податковій декларації) сума
державної матеріальної та соціальної
допомоги у вигляді адресних виплат
коштів та надання соціальних послуг
відповідно до закону, житлових та інших
субсидій або дотацій, компенсацій
(включаючи допомогу по вагітності та
пологах), винагород та страхових
виплат, які отримуються платником
податку відповідно з бюджетів та
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
згідно із законом.

Оскільки вихідна допомога судді, який
пішов у відставку, має разовий характер
та відноситься до державної
матеріальної допомоги, утримання з
позивача прибуткового податку в
розмірі є неправомірним та суперечить
положенням закону.

Крім цього, у рішенні Конституційного
Суду України від 18.06.2007 року №4-рп/2007
(справа про гарантії незалежності
суддів) зазначено: "Конституційний Суд
України неодноразово розглядав
проблему, пов'язану з реалізацією права
на соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами. У рішеннях
Конституційного Суду України
підкреслюється, що пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається (рішення Конституційного
Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99,
від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17
березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004
року №20-рп/2004)".

Аналіз наведених правових актів, з
врахуванням правової позиції
Конституційного Суду України, дає
підстави для висновку, що вихідна
допомога судді в разі виходу його у
відставку є видом соціальної допомоги
в розумінні Закону України "Про податок
з доходів фізичних осіб", тому не
підлягає оподаткуванню.

При цьому, на думку суду, у
правовідносинах щодо оподаткування
вихідної допомоги судді, який пішов у
відставку, з огляду на вказану правову
позицію Конституційного Суду України,
спеціальною нормою є положення статті
43 Закон України "Про статус суддів", яка
виключає можливість оподаткування
вихідної допомоги.

Таким чином, утримуючи податок з
вихідної допомоги судді відповідачі
безпідставно застосували
законодавство з питань оподаткування.

Відповідно до частини першої
статті 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки
судів є правильними, обґрунтованими,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
скасування чи зміни оскаржуваних
судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 09 березня
2011 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 червня 2011 року, - залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.В.Малинін

Т.Ф.Весельська

О.Ф.Ситников