Справа № 812/10436/13-а
Суддя: Т.С. Ушаков
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2014 рокуЛуганськСправа №
812/10436/13-а

Луганський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Ушакова Т.С.,

при секретарі судового засідання
Разіній Н.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1
(довіреність від 13.11.2013),

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
юстиції у Луганській області про
визнання протиправними дій, визнання
нечинним та скасування договору № 1313117
від 10.06.2013, скасування акту № 32707668 б/д,
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_2 до Головного управління юстиції
у Луганській області про визнання
протиправними дій, визнання нечинним
та скасування договору № 1313117 від
10.06.2013, скасування акту № 32707668 б/д,
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог
позивачем зазначено, що ОСОБА_2 є
боржником у виконавчому провадженні №
32707668 по зверненню стягнення на
належний йому будинок з господарськими
та побутовими спорудами, розташований
за адресою: АДРЕСА_1 на підставі
виконавчого напису №297, виданого 07.05.2012
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу
Луганської області ОСОБА_3 Стягувач -
ПАТ «Брокбізнесбанк».

Виконавче провадження №32707668
знаходиться в провадженні відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області.

10.06.2013 між Головним управлінням юстиції
у Луганській області в особі
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Попович Я.В. та
спеціалізованою організацією Філією 13
ПП «НИВА-В.Ш.» було укладено договір
№1313117 про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна (предмета іпотеки).

Вказаний будинок двічі виставлявся на
прилюдні торги - 05.07.2013 та 23.08.2013. Через
відсутність зареєстрованих покупців
торги вважаються такими, що не
відбулись.

04.09.2013 начальником ВПВР УДВС ГУЮ у
Луганській області Попович Я.В. було
надіслано на адресу ПАТ
«Брокбізнесбанк» лист за вих. №3630/044-38 з
пропозицією залишити за собою
непродане майно боржника. ПАТ
«Брокбізнесбанк» було прийнято цю
пропозицію, про що надіслано
відповідне повідомлення за вих.
№728/049-ЛГ

від 17.09.2013.

Позивач вважає, що головний державний
виконавець ВПВР УДВС ГУЮ у Луганській
області Кукуянцева Ю.Ю. та начальник
ВПВР УДВС ГУЮ у Луганській області
Попович Я.В. своїми протиправними
рішеннями, діями та бездіяльністю
порушили його права та права дитини,
яка має право користування зазначеним
будинком.

Про порушення своїх прав позивач
дізнався після ознайомлення 04.12.2013 його
представником за довіреністю ОСОБА_1 з
матеріалами виконавчого провадження
№32707668.

В будинку проживає та зареєстрована
дитина - онук позивача ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
довідкою голови квартального комітету
від 12.06.2013. Цей факт був достеменно
відомий головному державному
виконавцю Кукуянцевій Ю.Ю., оскільки
ОСОБА_2 надавав для долучення до
матеріалів виконавчого провадження
відповідні довідки з квартального
комітету - в липні 2012 року та в липні 2013
року.

09.07.2013 позивач надсилав на адресу ВПВР
УДВС ГУЮ у Луганській області заяву, у
якій повідомляв про факт проживання та
реєстрації в будинку дитини, та просив
отримати відповідний дозвіл органа
опіки та піклування. Крім того, 09.07.2013
позивач надсилав до ВПВР УДВС ГУЮ у
Луганській області заяву про зупинення
реалізації зазначеного будинку до
отримання відповідного дозволу органу
опіки та піклування.

Однак, головним державним виконавцем
ВПВР УДВС ГУЮ у Луганській області
Кукуянцевою Ю.Ю. не було направлено
запит до органу опіки та піклування, та
не отримано такого дозволу. Відсутній
факт звернення до суду із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Реалізацію будинку
так само зупинено не було.

Начальником ВПВР УДВС ГУЮ у Луганській
області Попович Я.В. всупереч вимог ч. 1
ст. 83 Закону України «Пр виконавче
провадження» не було належним чином
здійснено контроль за правильністю
виконання рішення підпорядкованим їй
державним виконавцем. Навпаки, нею було
укладено з ЛФ ТОВ «Укрспецторг Групп»
договір від 10.06.2013 про надання послуг з
організації та проведення прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна -
предмета іпотеки, а саме належного
позивачу будинку.

Враховуючи викладене, позивач вважає,
що головним державним виконавцем ВПВР
УДВС ГУЮ у Луганській області
Кукуянцевою Ю.Ю. та начальником ВПВР
УДВС ГУЮ у Луганській області Попович
Я.В. було передано на реалізацію на
прилюдних торгах належний йому будинок
з грубими порушеннями відповідної
процедури, що в свою чергу свідчить про
незаконність пропозиції начальника
відділу ВПВР УДВС ГУЮ у Луганській
області Попович Я.В. ПАТ
«Брокбізнесбанк» залишити за собою не
реалізований на прилюдних торгах
будинок боржника.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, про дату, час та
місце судового розгляду справи
повідомлявся належним чином, в раніше
наданих суду письмових запереченнях на
позов зазначив, що на виконанні у
відділі примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області перебуває
виконавче провадження № 32707668, з
виконання виконавчого напису № 297
виданого 07.05.2012 приватним нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу Луганської області ОСОБА_3 про
звернення стягнення на житловий
будинок з господарськими та побутовими
спорудами за номером АДРЕСА_1,
загальною площею 71,7 кв.м., житловою - 54,7
кв.м.

В ході проведення виконавчих дій щодо
виконання ВП № 32707668, з метою
забезпечення реального виконання
рішення, керуючись Законом України
«Про виконавче провадження», 03.07.2012
держаним виконавцем проведено опис й
арешт майна боржника (предмета
іпотеки), а саме житлового будинку з
господарськими та побутовими
спорудами за номером АДРЕСА_1,
загальною площею 71,7 кв.м., житловою - 54,7
кв.м., про що складено відповідний акт.

08.05.2013 державним виконавцем направлено
заявку на реалізацію арештованого
нерухомого майна

Згідно договору від 10.06.2013 № 1313117 про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки) описано й
арештоване майно передано на прилюдні
торги.

05.07.2013 було призначено прилюдні торги
по реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки), а саме:
житлового будинку з господарськими та
побутовими спорудами за номером
АДРЕСА_1, загальною площею 71,7 кв.м.,
житловою - 54,7 кв.м., про що свідчить
повідомлення спеціалізованої
організації Філії 13 Приватного
підприємства «НИВА - В. Ш.» від 19.06.2013 №
466-13.

Згідно штампу вихідної кореспонденції
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області від 08.07.2013 №5416 (04.4-35)
до відділу надійшло повідомлення
спеціалізованої організації Філії 13
Приватного підприємства «НИВА - В.Ш.»,
що прилюдні торги по реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки) вважаються такими,
що не відбулися 05.07.2013 у зв'язку з
відсутністю зареєстрованих покупців.

У зв'язку з чим 26.07.2013 державним
виконавцем винесено акт № 32707668/3
переоцінки майна переданого на
реалізацію.

23.08.2013 було призначено прилюдні торги
по реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки), а саме:
житлового будинку з господарськими та
побутовими спорудами за номером
АДРЕСА_1, загальною площею 71,7 кв.м.,
житловою - 54,7 кв.м., про що свідчить
повідомлення спеціалізованої
організації Філії 13 Приватного
підприємства «НИВА - В.Ш.» від 08.08.2013 №
590-13.

Згідно акту приймання-передачі наданих
послуг від 27.08.2013 № 1313117 встановлено, що
прилюдні торги по реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки) вважаються такими,
що не відбулися 05.07.2013 у зв'язку з
відсутністю зареєстрованих покупців.

04.09.2013 державним виконавцем стягувачу
(АТ «Брокбізнесбанк») направлено лист,
яким запропоновано залишити за собою, в
рахунок погашення боргу майно
нереалізоване на прилюдних торгах.

Згідно штампу вихідної кореспонденції
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області від 18.09.2013 №7021 (04.4-35)
до відділу надійшло повідомлення
стягувача (АТ «Брокбізнесбанк») про
згоду залишити за собою нереалізоване
майно, а саме предмет іпотеки - житловий
будинок з господарськими та побутовими
спорудами за номером АДРЕСА_1,
загальною площею 71,7 кв.м., житловою - 54,7
кв.м.

23.10.2013 державним виконавцем винесено
постанову про передачу майна стягувачу
в рахунок погашення боргу, та складено
акт № 32707668 про передачу стягувачу
нереалізованого на прилюдних торгах
майна.

Враховуючи викладене, представник
відповідача вважає, що державним
виконавцем неупереджено і в повному
обсязі вжито заходи примусового
виконання рішення, які встановлені
Законом України «Про виконавче
провадження» та Законом України «Про
іпотеку».

Представник відповідача вважає, що
довідка квартального комітету, не
може бути документом, який
підтверджує місце реєстрації
(проживання) фізичних осіб.

На підставі викладеного представник
відповідача просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. у
повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих доказів,
оцінивши докази відповідно до вимог
статей 69-72 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд прийшов до
наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного
суду із позовною заявою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби порушено їхні права,
свободи чи інтереси, а також якщо
законом не встановлено інший порядок
судового оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної
виконавчої служби є відповідний
орган державної виконавчої служби. (ч. 3
ст. 181 КАС України)

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України
«Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР «Про
Державну виконавчу службу» державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України
і здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб відповідно до
законів України.

Завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Частиною 2 статі 4 Закону України від 24
березня 1998 року № 202/98-ВР «Про державну
виконавчу службу» передбачено,
державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
права та обов'язки державних
виконавців при примусовому виконанні
рішень, встановлених цим Законом, а ст. 6
Закону України «Про виконавче
провадження» встановлені гарантії
прав фізичних і юридичних осіб у
виконавчому провадженні - державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються
судами, і накази господарських судів,
у тому числі на підставі рішень
третейського суду та рішень
Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і
Морської арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у
цивільних, господарських,
адміністративних, кримінальних
справах та справах про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових
осіб), уповноважених розглядати
справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної
влади, якщо їх виконання за законом
покладено на державну виконавчу
службу;

9) рішення Європейського суду з прав
людини з урахуванням особливостей,
передбачених Законом України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

Згідно ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 26.09.2007 між
Акціонерним банком «Брокбізнесбанк»
(Іпотекодержатель) та ОСОБА_2
(Іпотекодавець) укладено іпотечний
договір, згідно якого предметом
іпотеки є житловий будинок з
господарськими та побутовими
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1
Іпотекодавець на підставі цього
договору забезпечує виконання
боржником зобов'язання за кредитним
договором № 18 від 26.09.2007.

07.05.2012 приватним нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу Луганської області ОСОБА_3
вчинено виконавчий напис № 297 про
звернення стягнення на житловий
будинок з господарськими та побутовими
спорудами за номером АДРЕСА_1,
загальною площею 71,7 кв.м., житловою - 54,7
кв.м.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 18.05.2012 старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області (далі - ВПВР УДВС ГУЮ
у Луганській області) винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №32707668 з виконання
вищевказаного виконавчого напису
нотаріуса. Боржник - ОСОБА_2, стягував -
ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі
Луганської філії АТ «Брокбізнесбанк».

03.07.2012 держаним виконавцем проведено
опис й арешт майна боржника (предмета
іпотеки), а саме житлового будинку з
господарськими та побутовими
спорудами за номером АДРЕСА_1,
загальною площею 71,7 кв.м., житловою - 54,7
кв.м., про що складено акт опису й арешту
майна.

08.05.2013 (вих. № 1803/04.4-58/3) відповідачем
направлено заявку на реалізацію
арештованого нерухомого майна.

Матеріалами справи підтверджується, що
10.06.2013 між Головним управлінням юстиції
у Луганській області в особі відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області та Філією 13
Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.»,
яка діє від імені та в інтересах ПП
«НИВА-В.Ш.» укладено договір № 1313117 про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки), а саме:
нерухомого майна, арештованого при
виконання виконавчого напису № 297,
виданого 07.05.2012 приватним нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу Луганської області ОСОБА_3

Умови і порядок проведення прилюдних
торгів з продажу квартир, будинків,
підприємств як цілісного майнового
комплексу, інших приміщень, земельних
ділянок, що є нерухомим майном, на які
звернено стягнення відповідно до
чинного законодавства, а також
розрахунків за придбане майно визначає
Тимчасове положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затверджене наказом
Міністерства юстиції України 27.10.1999 №
68/5, зареєстроване в Міністерстві
юстиції України 02.11.1999 за
№ 745/4038 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1.2. Положення
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна за
заявкою державного виконавця
організовує і проводить
спеціалізована організація, з якою
органом державної виконавчої служби
укладено відповідний договір.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється державним
виконавцем з урахуванням положень
Закону України «Про іпотеку».

Статтею 43 Закону України «Про іпотеку»
від 5 червня 2003 року № 898-IV встановлено,
що прилюдні торги проводяться в
двомісячний строк з дня одержання
організатором прилюдних торгів заявки
державного виконавця на їх проведення.

Згідно статті 45 Закону України «Про
іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV,
якщо жоден учасник не зареєструвався
або у разі якщо предмет іпотеки не був
проданий, прилюдні торги визнаються
такими, що не відбулися.

Частиною п'ятою статті 62 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що не реалізоване на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах протягом двох
місяців майно підлягає уцінці
державним виконавцем, що проводиться в
десятиденний строк з дня визнання
прилюдних торгів чи аукціону такими, що
не відбулися, або закінчення
двомісячного строку реалізації майна
на комісійних умовах. Майно може бути
уцінене не більш як на 30 відсотків. У
разі не реалізації майна в місячний
строк з дня проведення уцінки воно
повторно уціняється в такому самому
порядку, але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна.

Статтею 62 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі якщо в місячний строк з дня
проведення повторної уцінки майно не
реалізовано на прилюдних торгах,
державний виконавець повідомляє про це
стягувачу і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна. У разі якщо
стягувач виявив бажання залишити за
собою нереалізоване майно, він
зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк
з дня надходження до державного
виконавця відповідного повідомлення
внести на відповідний рахунок для
обліку депозитних сум органу державної
виконавчої служби різницю між
початковою вартістю нереалізованого
майна та сумою коштів, що підлягають
стягненню на його користь, якщо
початкова вартість нереалізованого
майна перевищує суму боргу, яка
підлягає стягненню за виконавчим
документом.

Частиною дев'ятою статті 62 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу
державний виконавець виносить
постанову, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. За
фактом такої передачі державний
виконавець складає акт.

Матеріалами справи підтверджується, що
житловий будинок з господарськими та
побутовими спорудами за номером
АДРЕСА_1, загальною площею 71,7 кв.м.,
житловою - 54,7 кв.м., був виставлений на
прилюдні торги по реалізації
арештованого майна 05.07.2013. Через
відсутність зареєстрованих покупців
торги вважаються, такими, що не
відбулися.

26.07.2013 державним виконавцем складено
акт № 32707668/3 переоцінки майна
переданого на реалізацію.

23.08.2013 було призначено прилюдні торги
по реалізації арештованого нерухомого
майна.

Згідно акту приймання-передачі наданих
послуг від 27.08.2013 № 1313117 встановлено, що
прилюдні торги по реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки) вважаються такими,
що не відбулися 23.08.2013 у зв'язку з
відсутністю зареєстрованих покупців.

Матеріалами справи підтверджується, що
04.09.2013 відповідачем направлено лист
керівнику управління Луганської філії
АТ «Брокбізнесбанк», яким
запропоновано залишити за собою, в
рахунок погашення боргу майно
нереалізоване на прилюдних торгах.

18.09.2013 до ВПВР УДВС ГУЮ у Луганській
області надійшло повідомлення АТ
«Брокбізнесбанк» про згоду залишити за
собою нереалізоване майно.

23.10.2013 державним виконавцем ВПВР УДВС
ГУЮ у Луганській області винесено
постанову про передачу майна стягувачу
в рахунок погашення боргу та складено
акт №32707668 про передачу стягувачу
нереалізованого на прилюдних торгах
майна.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідачем вжито
необхідні заходи, встановлені Законом
України «Про виконавче провадження» та
Законом України «Про іпотеку».

Позивач у своєму позові зазначає про
порушення відповідачем вимог діючого
законодавства України через
відсутність у відповідача дозволу
органу опіки та піклування на передачу
на реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають діти. При цьому
ОСОБА_2 посилається на довідки
квартального комітету від 02.07.2012 та
12.06.2013, згідно яких разом з ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_1 проживає його онук -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд не погоджується з вищевказаними
доводами позивача, виходячи з
наступного.

Статтею 3 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11 грудня 2003
року № 1382-IV визначено, що довідка про
реєстрацію місця проживання або
місця перебування - документ, який
видається органом реєстрації особі за
її вимогою та підтверджує реєстрацію
місця проживання або місця
перебування особи.

З викладеного слід, що довідка
квартального комітету, не може бути
документом, який підтверджує місце
реєстрації (проживання) фізичних осіб.

Судом було направлено запит до Відділу
адресно-довідкової роботи Управління
державної міграційної служби України в
Луганській області стосовно
реєстрації ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, за адресою: АДРЕСА_1

Згідно відповіді на зазначений судовий
запит, яка надійшла до суду 25.01.2014 вх. №
2421, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, за адресою: АДРЕСА_1 не
значиться.

Викладене свідчить про
безпідставність посилання позивача на
порушення відповідачем вимог діючого
законодавства через відсутність
дозволу органу опіки та піклування на
передачу на реалізацію нерухомого
майна, право власності на яке або право
користування яким мають діти.

Таким чином, суд вважає, що відповідач в
даних правовідносинах діяв на
підставі, у межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Суд не знаходить підстав для стягнення
судових витрат, оскільки позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного
судочинства України у судовому
засіданні, у якому закінчився розгляд
справи, оголошено вступну та
резолютивну частини постанови та
повідомлено, що постанову у повному
обсязі буде виготовлено та підписано
10.02.2014.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 87, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Головного управління юстиції у
Луганській області про визнання
протиправними дій, визнання нечинним
та скасування договору № 1313117 від
10.06.2013, скасування акту № 32707668 б/д,
зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 10.02.2014.

Суддя
Т.С. Ушаков