Справа № 823/3127/13-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3127/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко
Суддя-доповідач: Межевич
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 23.10.2013 року
у справі за адміністративним позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області про визнання
протиправною і скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 23.10.2013 року
позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати постанову та
відмовити у позові, оскільки вважає, що
прийнята з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
що призвело до неправильного вирышення
спору.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, згідно з
свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця,
зареєстрована виконавчим комітетом
Канівської міської ради Черкаської
області як суб'єкт підприємницької
діяльності 19.09.1996 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Позивач є платником єдиного податку
згідно Свідоцтва, виданого Канівською
ОДПІ 25.05.2012р.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3
позивач є особою, яка постійно
проживала на території зони посиленого
радіологічного контролю у 1986 - 1992 роках
(категорія 4).

29.09.2011 року ОСОБА_2 видано пенсійне
посвідчення серії НОМЕР_2, в де
зазначено вид пенсії «за віком».

09.08.2013 року відповідач виніс вимогу №
Ф-495 про сплату позивачем недоїмки зі
сплати єдиного внеску в сумі 7550,06 грн.

Вважаючи вказану вимогу незаконною,
позивач подала позов до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, дійшов висновку, що позивачу
пенсія призначена на пільгових умовах
зі зменшенням пенсійного віку для її
отримання, ніяким чином не змінює вид
та підстави призначених пенсійних
виплат, на які така особа має право, та
не впливає на обсяг прав і обов'язків,
пов'язаних з набуттям такого статусу.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Визначальним для розв'язання цього
спору є правильне розуміння положень
частини четвертої статті 4 Закону
України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ
"Про збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (надалі Закон
№ 2464-VІ), якою визначено, що особи,
зазначені у пункті 4 частини 1 цієї
статті, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За загальним правилом пенсію за віком
прийнято називати таку пенсію, яка
встановлюється з досягненням певного
віку та за наявності необхідного стажу
роботи. Пенсії за віком поділяються на
три види: 1) на загальних підставах; 2)
пільгових; 3) спеціальних юридичних
підставах (умовах).

З частини четвертої статті 4 Закону №
2464-VІ випливає, що однією з умов
звільнення осіб від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком. Будь-яких
застережень в цій нормі та в Законі
№2464-VІ не має про те, що під
пенсіонерами за віком слід розуміти
лише тих осіб, яким призначено пенсію
за віком згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Системний аналіз та синтез викладеного
вказує на те, що під пенсіонерами за
віком, указаними в частині четвертій
статті 4 Закону № 2464-VІ, необхідно
розуміти всіх осіб, яким призначено
пенсію у зв'язку з досягненням віку і
незалежно від законів, якими таке право
на пенсію за віком встановлено.

Статтею 1 вказаного Закону № 2464-VІ
передбачено, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску
за загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платником
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування.

Частиною 4 статті 4 Закону України від 08
липня 2010 року № 2464-VІ "Про збір та облік
єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначено, що
особи, зазначені у пункті 4 частини 1
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Тобто, зазначеною нормою встановлено
пільги для пенсіонерів за віком у
вигляді звільнення сплати за себе
єдиного внеску.

В серпні 2011 року позивачу призначена
пенсія за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та статті 55
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки позивачка,
відповідно до посвідчення громадянина,
який постійно проживав на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю НОМЕР_4 від 08.09.1993 року,
належить до 4 категорії зон
радіоактивного забруднених
територій.

Відповідно до статті 9 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" призначаються
такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 23 вищевказаного Закону
визначено, що особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Однак, відповідно до статті 55 Закону
України " Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

З аналізу норм законів слідує, що
надання позивачу законодавчо
визначеної пільги вираженої у
заниженні віку, необхідного для
призначення пенсії, не змінює виду
пенсійного забезпечення та не
позбавляє права особи на призначення
пенсії (пенсії за віком) передбаченої
законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
зареєстрована як фізична
особа-підприємець з 19.09.1996 року;
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
Свідоцтвом платника єдиного податку
(а.с.10).

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що позивач має
передбачене частиною четвертою статті
4 "Про збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" право на
звільнення від сплати єдиного внеску,
оскільки позивач обрав спрощену
систему оподаткування та отримує
пенсію за віком, а тому вимога № Ф-495 від
09.08.2013 року про сплату позивачем
недоїмки зі сплати єдиного внеску в
сумі 7550,06 грн є незаконною та підлягає
скасуванню.

Апелянт в апеляційній скарзі
посилається на те, що наявність у особи
пенсійного посвідчення підтверджує
лише право на одержання пенсії та факт
її призначення, а не статус пенсіонера
за віком.

Колегія суддів не погоджується з таким
твердженням апелянта, оскільки
пенсійне посвідчення видається лише на
підставі рішення органу пенсійного
фонду про призначення пенсії певній
особі, яке і є підставою для визначення
статусу особи - «пенсіонер за віком».

Водночас посилання відповідача на
роз'яснення Міністерства доходів і
зборів України, інших територіальних
органів Мін доходів, не беруться до
уваги судом апеляційної інстанції,
оскільки такі акти не є
нормативно-правовими актами в
розумінні закону.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст.
197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
залишити без задоволення, а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 23.10.2013 року
- без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Г.В. Земляна

Суддя
Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Межевич М.В.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.