Справа № 822/4397/13-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/4397/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Департаменту соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити дії.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2013 року у задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вищевказану
постанову та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позов.

Мотивами апеляційної скарги особа, яка
її подала, зазначає порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Позивач та відповідач в судове
засідання не з'явилися. 27 січня 2014 року
на адресу суду надійшла заява від
ОСОБА_2 (вх.№1521/14) про розгляд справи
без її участі.

29 січня 2014 року на адресу суду надійшли
письмові заперечення відповідача за
вх.№1766/14 на апеляційну скаргу позивача,
в якому Департамент соціального
захисту населення Хмельницької
обласної державної адміністрації
заперечує проти апеляційної скарги,
просить суд залишити рішення суду
першої інстанції без змін і розглянути
справу без їх участі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи без їх участі.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України,
проводить розгляд справи в порядку
письмового провадження, при цьому
згідно частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України, повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін, з
наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_4, як інвалід третьої групи,
отримав в якості гуманітарної допомоги
автомобіль марки ЗАЗ 110380-40, 2007 року
випуску, номер кузова №НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Після смерті ОСОБА_4, позивач ОСОБА_2
письмово звернулася до Департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації з проханням надати їй
можливість сплатити за автомобіль ЗАЗ
110380-40 ринкову вартість автомобіля, а
саме 15052,08 грн.

Листом Департамент соціального
захисту населення Хмельницької
обласної державної адміністрації
№03/03-13511 від 05 січня 2013 року позивача
було повідомлено про те, що для того,
щоб автомобіль залишився ОСОБА_2
необхідно сплатити до державного
бюджету 21871,12 грн., згідно
довідки-рахунку №03/03-9307 від 26 липня 2013
року.

Відповідно, позивач 24 жовтня 2013 року
письмово звернулася до Департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації про надання можливості
сплатити за автомобіль ЗАЗ 110380-40
ринкову вартість автомобіля, а саме
15052,08 грн.

05 листопада 2013 року отримано відповідь
з Департаменту соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації про те, що
необхідно сплатити дану суму для
викупу автомобіля відповідно до п.16
постанови КМУ №999 від 19.07.2006 року "Про
затвердження Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями".

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення про відмову в задоволені
позову виходив з того, що необхідно
керуватися нормами, що діють на момент
смерті інваліда, а не на момент
забезпечення його автомобілем. Тобто
необхідно керуватися п. 16 Порядку,
затвердженого Постановою Кабінет
Міністрів України «Про затвердження
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями» № 999 від 19 липня 2006 року.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судовому рішенні,
колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
дійшла висновку про безпідставність
апеляційної скарги та законність
рішення суду першої інстанції, з огляду
на таке.

Так, відповідно до п. 16 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19 липня 2006 р. N 999,
іншому члену сім'ї померлого інваліда,
який проживає та зареєстрований за
місцем постійного проживання і
реєстрації інваліда, автомобіль, строк
експлуатації якого менше ніж 10 років,
залишається у разі сплати ним протягом
шести місяців з дня смерті інваліда до
державного бюджету на рахунки,
відкриті в органах Казначейства, а
членом сім'ї померлого інваліда
внаслідок трудового каліцтва - на
рахунки відповідних управлінь
виконавчої дирекції вартості
автомобіля з урахуванням
розрахункової суми для викупу
автомобіля та суми, сплаченої за нього
інвалідом.

Розрахункова сума для викупу
автомобіля визначається головним
управлінням соціального захисту або
управлінням виконавчої дирекції з
урахуванням зносу автомобіля 0,84
відсотка за кожний повний місяць або 10
відсотків за кожний повний рік. Під час
розрахунку неповний місяць
користування автомобілем (незалежно
від кількості днів) зараховується як
повний місяць. За результатами
розрахунку складається
довідка-рахунок за формою, що
затверджується Мінсоцполітики.

Суд першої інстанції виважено дійшов
висновку, що для отримання автомобіля
іншим членом сім'ї померлого інваліда
строк експлуатації якого менше ніж 10
років, яким останній був забезпечений
департаментом соціального захисту
населення, відповідно до п.16 Порядку
№999 необхідна наявність одночасно
декількох умов, а саме: проживання та
реєстрація іншого члена сім"ї за місцем
постійного проживання і реєстрації
інваліда; сплата цією особою протягом
шести місяців з дня смерті інваліда до
державного бюджету на рахунки,
відкриті в органах Казначейства,
вартості автомобіля з урахуванням
розрахункової суми для викупу
автомобіля та суми, сплаченої за нього
інвалідом.

В силу п.16 Порядку №999 в іншому разі
автомобіль, строк експлуатації якого
менше ніж 10 років, повертається
(вилучається) головному, районному
управлінню соціального захисту або
управлінню виконавчої дирекції у
повному комплекті.

Суд першої інстанції правильно
встановив, що для проведення
автотоварознавчого дослідження з
оцінки колісного транспортного засобу
при реєстрації автомобіля після смерті
інваліда на члена сім'ї не передбачено
чинним законодавством. Також не
встановлено чинним законодавством і
надання розстрочки для сплати
визначеної суми за автомобіль, а тому
порушень в діях Департаменту не
вбачається.

Таким чином, суд першої інстанції
правомірно дійшов до висновку, що сума
вартості автомобіля, згідно
довідки-рахунку направленої позивачу
за №03/03-9307, складає 21817,12 грн.,а не 15052,08
грн., як зазначає позивач.

З наведених норм визначено, що
перереєстрація автомобіля на ім'я
члена сім'ї померлого інваліда
проводиться підрозділом МВС на
підставі письмової довідки, форма якої
затверджується Мінпраці. При цьому,
такий автомобіль може бути переданий у
власність одному із членів сім'ї
інваліда лише за рішенням Комісії з
питань гуманітарної допомоги при
Кабінеті Міністрів України за умови
сплати податків і зборів за ставками,
діючими на день здійснення митного
оформлення автомобіля.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що відмова
Департаменту соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації відповідає
вимогам чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги позивача не
ґрунтуються на вимогах законодавства
та не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Сушко О.О.