Справа № 812/48/14
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/48/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді: Шембелян В.С.,

при секретарі: Козловській
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Сватівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
розстрочення (відстрочення) платежів
по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 до Сватівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області про розстрочення
(відстрочення) платежів по єдиному
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що відповідач вимагає
від позивачки на користь податкової
інспекції сплати недоїмки по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за 2013
рік, відповідно до акту від 30.12.2013р.
№768-20. ОСОБА_1 є суб'єктом
підприємницької діяльності і
платником спрощеної системи
оподаткування. Позивачка щомісячно та
своєчасно з 23.03.2012 року по грудень 2013
року сплачувала податкове зобов'язання
та єдиний внесок до бюджету в загальній
сумі 5352,00 грн. Але на сьогодні позивачка
опинилася в скрутному фінансовому
положенні з наступних підстав: на
постійній основі здійснює податкові
платежі до бюджету, утримує одну
малолітню дитину, первинні капітальні
вкладення змусили її взяти кредит у
знайомих та родичів, які потрібно
сплачувати, на первинних етапах
бізнесу стабільного доходу немає, а
також інші причини фінансової скрути
на початку бізнесу. У зв'язку з цим,
позивачка заборгувала по відповідним
платежам станом на 01.12.2013 року 5516,27 грн.
про яку вона не заперечує. Станом на
30.12.2013 року грошові кошти на рахунку
відсутні. Просить зобов'язати
Сватівську об'єднану державну
податкову інспекцію ГУ Міндоходів у
Луганській області надати
розстрочення (відстрочення) платежів
по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 5516,27 грн.
на 36 місяців рівними платежами по 153,29
грн. у місяць.

Представник позивача та позивач
повторно в судове засідання не
з'явились, причину неявки суду не
повідомили, про час, дату та місце
проведення розгляду справи були
повідомлені належним чином. В
мотивувальній частині позову позивач
просила справу розглянути за її
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце проведення розгляду справи був
повідомлений належним чином, надав
заяву про проведення розгляду справи
за відсутності представника
Сватівської ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Луганській області. Також
суду надав письмові заперечення, в яких
зазначив наступне: Луганським окружним
адміністративним судом в
адміністративній справі № 812/6620/13-а
було видано виконавчий лист від 18.10.2013
року про стягнення з позивача
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 3128,21
гривня за 2012 рік, що знаходиться на
виконанні у відділу державної
виконавчої служби Сватівського
районного управління юстиції, яким
відкрито виконавче провадження № 40412273.
Відповідач не може самостійно надати
розстрочку позивачу, оскільки статтею
100 Податкового кодексу України
передбачено можливість надання
платнику податків розстрочення та
відстрочення грошових зобов'язань або
податкового боргу. Проте положення
даної статті не розповсюджується на
заборгованість з єдиного внеску.
Розстрочення (відстрочення)
заборгованості з вищезазначеного
внеску здійснюється виключно за
рішеннями суду про ухвалення мирової
угоди або про надання розстрочки, тому
просить відмовити у задоволенні
позову.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд
встановив наступні обставини.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрована виконавчим комітетом
Сватівської районної державної
адміністрації Луганської області
23.03.2012 року за НОМЕР_1 (а.с.7) та
знаходиться на обліку в Сватівській
міжрайонній ДПІ як платник єдиного
податку (а.с.10).

Відповідно до заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування від
01.04.2012 року відповідачка здійснює
господарську діяльність за кодом КВЕД
47.11 - роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами (а.с.11).

Актом № 768-20 від 30.12.2013 року про звірення
розрахунків платника з бюджетом за
період з 01.10.2013 по 30.12.2013 року
підтверджено, що, у порушення норм
закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообовязкове
державне соціальне страхування",
відповідачка не сплачує єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, у зв'язку з чим
за нею утворився борг станом на 30.12.2013
року в розмірі 5516,27 грн. (а.с.13).

Луганським окружним адміністративним
судом в адміністративній справі №
812/6620/13-а було видано виконавчий лист
від 18.10.2013 року про стягнення з позивача
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 3128,21
гривня за 2012 рік, що знаходиться на
виконанні у відділу державної
виконавчої служби Сватівського
районного управління юстиції, яким
відкрито виконавче провадження №
40412273(а.с.27-29).

Як вбачається з картки особового
рахунку платника єдиного внеску,
позивач станом на 31.01.2013 року мала
заборгованість в сумі 4322,24 грн., а 21.10.2013
року відповідач нарахував до сплати
суму в розмірі 1194,03 грн. за перший та
другий квартали 2013 року, у зв'язку з чим
сума заборгованості позивача станом на
31.10.2013 року складає 5516,27 грн. (а.с.26).

Як пояснює відповідач щодо заперечень,
що 5516,27 грн. - це загальна сума
заборгованості позивача на
сьогоднішній день, з яких 3128,21 грн.
стягнуто за вказаним вище рішенням
суду, виконавчий документ щодо цієї
суми знаходиться на примусовому
виконанні(а.с.24-25).

Сторони не надали суду належної
інформації та не представили
відповідні докази щодо решти суми
боргу (5516,27 грн. - 3128,21 грн. = 2488,06 грн.), чи
стягнуто її за рішенням суду, чи
пред'явлено виконавчий документ до
виконання. Тому суд вважає, що сума 2488,06
грн. нарахована позивачеві до сплати,
однак не стягнута та не знаходиться на
примусовому виконанні.

Суд керується наступними нормами
законодавства, приймаючи рішення у
справі.

Відповідно до п.1), 6) ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень;
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.

Відповідно до п. 2) ч.4 ст.105 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначено
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від 08
липня 2010 року №2464-VI.

Оскільки позивач звернувся до суду з
позовом щодо зобов'язання відповідача,
на якого відповідно до положень
вказаного Закону покладено функції
щодо адміністрування платежів єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, суд вважає цей
позов адміністративним.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на свій важкий
матеріальний стан та відсутність в
чинному законодавстві норм, які
зобов'язують податковий орган надавати
розстрочку зі сплати єдиного внеску.

З самого позову та доданих до нього
документів не вбачається, що позивач
зверталася до відповідача з вимогою
надати їй розстрочку, а також не
вказано, чи відмовив їй в цьому
відповідач, якими доказами
підтверджено цей факт.

За таких обставин, суд не має
можливості зробити висновки щодо того,
чи порушені права позивача, а також
діями, бездіяльністю чи рішенням
відповідача вони порушені.

Тому, суд вважає позовні вимоги такими,
що не підлягають задоволенню як
передчасно заявлені.

Крім того, суд вважає за необхідне
зауважити позивачу, що ст. 100
Податкового кодексу України
передбачає лише право податкового
органу приймати рішення щодо надання
платникам розстрочення та
відстрочення грошових зобов'язань або
податкового боргу. Тому суд не має
підстав щодо зобов'язання відповідача
прийняти таке рішення, оскільки чинне
законодавство не передбачає прямого
обов'язку податкового органу щодо
цього.

Суд також вважає за необхідне
роз'яснити позивачу її право на
звернення до Луганського окружного
адміністративного суду з заявою про
розстрочення виконання постанови в
адміністративній справі від 14 серпня
2013 року № 812/6620/13-а на суму 3128,21 гривня,
що знаходиться на примусовому
виконанні в порядку, передбаченому ст.
263 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Питання щодо розподілу судових витрат
не вирішується оскільки в задоволенні
позову відмовлено в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 71, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Сватівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про розстрочення
(відстрочення) платежів по єдиному
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування,- відмовити за
необгрунтованістю.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до суду апеляційної інстанції

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 07 лютого 2014 року.

Суддя
В.С. Шембелян