Справа № 826/15327/13-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
при секретарі - Війтович Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
листопада 2013 року адміністративну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Софіт-Люкс» до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби у м. Києві про
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів та стягнення
надмірно сплачених податків,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс»
звернулось до суду з позовом про
скасування рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про коригування митної вартості
товарів № 100250000/2013/600473/2 від 31.07.2013 р.
Позивач просив також стягнути на його
користь 94 874 грн. 20 коп. надмірно
сплачених податків.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
листопада 2013 року позов задоволено
повністю.

В апеляційній скарзі до Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове і
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
Київський апеляційний
адміністративний суд дійшов
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
02.04.2012 р. між компанією «ZHJIANG FIRST GROUP CO.,
LTD» та ТОВ «Софіт-Люкс» укладено
контракт № SMA 16 за умовами якого
позивач придав товар за кількістю,
асортиментом і вартістю, погодженими
сторонами в Інвойсі щодо кожної
поставки.

Згідно інвойсу № 2012FO37А156 від 12.06.2013 за
цим контрактом на адресу позивача
надійшов вантаж - світильники.

Для здійснення митного оформлення
товару ТОВ «Софіт-Люкс» 31.07.2013 р. подано
вантажну митну декларацію №
100250000/2013/65401, в якій митна вартість
товару визначена за методом № 1 - за
ціною угоди.

Для підтвердження правильності
задекларованих показників позивачем
було надано: контракт № SMA 16 від 02.04.2012
р., додаткову угоду до контракту від
18.02.2013 р., інвойс № 2012F037А156 від 12.06.2013 р.,
коносамент від 19.06.2013 р., CMR від 30.07.2013 р.,
договір про
транспортно-експедиторське
обслуговування № 08/01/2013 від 08.01.2013 р.,
інвойс на транспортно-експдиційні
послуги № HK0713 від 19.06.2013 р., довідку про
вартість фрахту та відсутність
страхування від 23.07.2013 р., пакувальний
лист від 12.06.2013 р., копії сторінок
каталогу виробника товару, висновок
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією В-3913 від 23.07.2013 р.,
калькуляцію виробника, прас-лист
виробника та продавця, копію
експортної декларації, додаток № 2 до
контракту від 02.04.2012 р.

Як вбачається з відміток на декларації
Київська міжрегіональна митниця
Міндоходів з митною вартістю не
погодилась, та запропонувала
позивачеві додатково надати: додаток №
1 до контракту, копію митної декларації
країни відправлення, 1 аркуш висновку
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією.

Згідно листу № 01-3107-к312 усі перелічені
вище документи були надані ТОВ
«Софіт-Люкс» митному органу 31.07.2013 р.

Разом з тим, 31.07.2013 р. Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів №
100250000/2013/600473/2, яким митна вартість
визначена із застосуванням резервного
методу.

Це рішення обґрунтовано тим, що подані
позивачем документи не містили всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів. Так, декларантом не подано
додаток № 1 до зовнішньоекономічного
договору та не забезпечено переклад
митної декларації країни-відправника.

У цей же день товари були випущені у
вільний обіг на підставі митної
декларації № 100250000/2013/065498.

У розгляді цієї справи суд попередньої
інстанції дійшов висновку про
протиправність спірного рішення про
коригування митної вартості товарів.

Колегія суддів підтримує правову
позицію окружного адміністративного
суду.

У статті 4 Митного кодексу України
(надалі за текстом - «МК України»)
надано визначення термінів, що
вживаються у ньому, розкрито і зміст
терміну «митний контроль» - це
сукупність заходів, що здійснюються з
метою забезпечення додержання норм
цього Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи, міжнародних
договорів України, укладених у
встановленому законом порядку.

За приписами частини 1 статті 318 МК
України митному контролю підлягають
усі товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України.

Відповідно до статті 49 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 52 МК України заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 статті 53 МК України
визначено, що документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

За змістом статті 54 МК України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. За
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 5 названої статті МК
України органу доходів і зборів, з
метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, надано право
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Згідно частини 3 статті 53 МК України у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Згідно пункту 2 частини 6 статті 54 МК
України орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

За приписами ст. 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: основний - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);
другорядні: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний. Основним методом
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є перший метод - за ціною
договору (вартість операції). Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, підстав для витребування у ТОВ
«Софіт-Люкс» додаткових документів на
підтвердження митної вартості та
коригування митної вартості товару у
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів не було.

Декларантом були надані усі документи,
передбачені ст. 53 Митного кодексу
України на підтвердження митної
вартості ввезеного на митну територію
товару.

Також на вимогу митниці та
підтвердження заявленої митної
вартості надавались додаткові
документи.

Посилання відповідача на те, що позивач
не забезпечив переклад митної
декларації країни-відправника
обґрунтовано не взято судом до уваги,
оскільки за змістом ст. 254 МК України
такий переклад здійснюється лише на
вимогу органів доходів і зборів та
тільки у разі, якщо дані, які містяться
в них, є необхідними для перевірки або
підтвердження відомостей, зазначених у
митній декларації.

Водночас, аналіз наданих ТОВ
«Софіт-Люкс» первинних документів
свідчить про дотримання позивачем
спеціальних вимог щодо
документального підтвердження митної
вартості товарів.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що місцевим
адміністративним судом при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 14 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття, проте може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі в
20-ти денний строк з дня складення
ухвали в повному обсязі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України, з
подачею документу про сплату судового
збору, а також копій касаційної скарги
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі, та копій
оскаржуваних рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 05
лютого 2014 р.

.

Головуючий суддя
Лічевецький І.О.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.