Справа № 2а/759/511/13
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Макаренко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів:
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Відділу контролю за
благоустроєм Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації,
Головного управління контролю за
благоустроєм м. Києва виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) про визнання
протиправними дій, скасування припису,
заборону вчинення дій, за апеляційною
скаргою Головного управління контролю
за благоустроєм м. Києва виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 09 вересня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся у суд
із адміністративним позовом до Відділу
контролю за благоустроєм Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації, Головного управління
контролю за благоустроєм м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), в якому просив визнати
протиправними дії відповідачів,
скасувати припис від 14.04.2013 року №1448488
про надання проектно-дозвільної
документації на розміщення тимчасових
споруд (малої архітектурної форми),
заборонити відповідачам вчиняти дії
щодо демонтажу, знесення, переміщення
належних йому тимчасових споруд, а
також надавати дозвіл на вчинення
зазначених дій третім особам. Разом із
позовною заявою ОСОБА_2 заявив
клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 09 вересня 2013 року заяву
ОСОБА_2 про забезпечення позову
задоволено. До вирішення справи по суті
заборонено відповідачам здійснювати
та організовувати роботи по
примусовому демонтажу тимчасових
споруд, що знаходяться у користуванні
позивача, який є директором ТОВ «Реат»,
що розміщені за адресами: м. Київ,
Харківське шосе, 55 (30 кв. м); м. Київ,
Харківське шосе, 144 (25 кв. м); м. Київ,
Харківське шосе, 144 (20 кв. м); м. Київ, вул.
Бориспільська, 3 (60 кв. м).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
відповідач - Головне управління
контролю за благоустроєм м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказане рішення суду першої інстанції
та постановити ухвалу, якою відмовити у
задоволенні клопотання про
забезпечення адміністративного
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню,
з постановленням нового рішення про
відмову у задоволенні клопотання про
забезпечення позову, виходячи з
наступного.

Так, приймаючи ухвалу про вжиття
заходів забезпечення
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що невжиття
відповідних заходів може призвести до
того, що захист прав, свобод та
інтересів позивача стане неможливим,
та для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат.

Проте, з таким висновком суду не можна
погодитися.

Колегією суддів установлено, що
приписом Головного управління
контролю за благоустроєм м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 14.04.2013 року №1448488
зобов'язано позивача надати
проектно-дозвільну документацію на
тимчасові споруди, що ним
використовуються.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач звернувся до суду з позовом та
клопотанням про його забезпечення.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 08.10.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Відділу контролю за благоустроєм
Дарницької районної у м. Києві
державної адміністрації, Головного
управління контролю за благоустроєм м.
Києва виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) про визнання
протиправними дій, скасування припису,
заборону вчинення дій залишено без
задоволення. Заходи забезпечення
позову, встановлені ухвалою
Святошинського районного суду м. Києва
від 09.09.2013 року по даній справі,
скасовано.

Кодексом адміністративного
судочинства у статті 117 передбачена
можливість забезпечення
адміністративного позову. Ця стаття
визначає підстави для вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, а також способи забезпечення
позову в адміністративному процесі.
Зміст частини 1 вказаної правової
норми викладено наступним чином: «Суд
за клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень».

Відтак, для застосування заходів
забезпечення адміністративного позову
обов'язковою умовою є встановлення
судом хоча б однієї із нижчевказаних
обставин:

1) існування очевидної небезпеки
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та
інтересів позивача після набрання
законної сили рішенням в
адміністративній справі без вжиття
таких заходів;

3) необхідність докладання значних
зусиль та витрат для відновлення прав
позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності
рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень.

Враховуючи викладене, застосування
таких заходів є виправданим лише у
разі, якщо наявне достатньо
обґрунтоване припущення суду, що їх
невжиття може у подальшому утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення суду. Вказані обставини мають
бути доведені позивачем.

Колегія суддів наголошує, що право на
судовий захист, гарантоване
Конституцією України (ст. 55), закріплене
ст. 6 КАС України, має лише та особа, яка
є суб'єктом (носієм) порушених прав,
свобод чи інтересів. Тож для того, щоб
особі було надано судовий захист, суд
повинен встановити, що особа дійсно має
право, свободу чи інтерес, про захист
яких вона просить, і це право, свобода
чи інтерес порушені відповідачем.

Зазначене стосується також питання
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову.

Як убачається з матеріалів справи,
Головним управлінням контролю за
благоустроєм м. Києва виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) було винесено припис,
який є результатом проведеної
перевірки, та в якому позивачу
пропонується надати в певний строк
проектно-дозвільну документацію на
розміщення тимчасової споруди.

Відповідно до п. 13.2.5 Правил благоустрою
міста Києва, затверджених рішенням
Київської міської ради від 25.12.2008 року
№ 1051/1051, малі архітектурні форми та
тимчасові споруди, які розміщені
(встановлені або збудовані) без
відповідної, оформленої в
установленому порядку дозвільної
документації, з відхиленням від
проекту, вважаються самочинно
розміщеними малими архітектурними
формами та тимчасовими спорудами і
підлягають демонтажу за кошти особи, що
здійснила встановлення, у терміни,
визначені в приписі Головного
управління контролю за благоустроєм.
Відповідною, оформленою в
установленому порядку, дозвільною
документацією для розміщення
тимчасових споруд (малих архітектурних
форм) є ордер на розміщення тимчасової
споруди (в тому числі тимчасовий),
виданий Головним управлінням
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації).

Пунктом 13.3.2 вказаних Правил
передбачено, що рішення про демонтаж
самовільно встановлених розміщених
малих архітектурних форм та тимчасових
споруд приймається Головним
управлінням контролю за благоустроєм
міста Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) з
урахуванням пропозицій органів, що
виявили самовільне розміщення малих
архітектурних форм та тимчасових
споруд.

З огляду на наведені норми та
встановлені обставини, колегія суддів
зауважує, що оспорюваний позивачем
припис не є рішенням суб'єкта владних
повноважень про демонтаж тимчасової
споруди, а лише вимогою контролюючого
суб'єкта надати проектно-дозвільну
документацію на розміщення тимчасової
споруди.

Рішення про демонтаж є окремим актом,
який приймається у випадку ненадання
відповідної проектно-дозвільної
документації, тобто у разі фактичного
невиконання припису.

Оскільки рішення про демонтаж
тимчасових споруд позивача Головним
управлінням контролю за благоустроєм
м. Києва виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) не
приймалося, а здійснювалася лише
перевірка наявності чи відсутності
проектно-дозвільної документації на
розміщення тимчасових споруд, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
позивача не свідчать про реальну
загрозу вжиттю з боку відповідачів
заходів щодо знесення даних тимчасових
споруд, а тому є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанцій
неправильно застосував приписи ст. ст.
117, 118 КАС України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зауважує, що скасування судом заходів
забезпечення позову, вжитих ним раніше
ухвалою про забезпечення такого, не
позбавляє цю ухвалу законної сили та
статусу процесуального акта, який може
бути предметом оскарження.

Окрім того, судова колегія звертає
увагу на недотримання місцевим судом
правил предметної підсудності,
відповідно до яких адміністративні
справи, у яких однією зі сторін є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, та крім справ щодо їх рішень,
дій чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам, підсудні
окружним адміністративним судам (п. 1 ч.
2 ст. 18 КАС України). Оскільки
відповідачі по даній справі є
суб'єктами владних повноважень, які
здійснюють владні управлінські
функції по відношенню до позивача як
представники виконавчої гілки
державної влади, у складі виконавчого
органу Київської міської ради -
Київської міської державної
адміністрації, розгляд даної справи
відноситься до компетенції окружних
адміністративних судів.

Отже, доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції та є достатніми для
скасування ухвали про забезпечення
позову ОСОБА_2

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 4, 202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
ухвалу суду та постановляє нове
рішення, якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом.

Керуючись ст. ст. 117, 118, 160, 195, 197, 199, 202, 206,
212, 254, КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління контролю за благоустроєм м.
Києва виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 09 вересня 2013 року
скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.