Справа № 4609/10/1570
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 січня 2014 року м. Київ
В/800/288/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Калашнікової О.В.,

Леонтович К.Г.,

Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

перевіривши заяву ОСОБА_4 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
11.12.2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сан Марин» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, треті особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про визнання дій протиправними,
скасування наказів, актів та свідоцтв,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Сан
Марин» звернулося до Одеського
окружного адміністративного суду із
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, треті особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 05.10.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16.04.2013 року, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сан Марин» було
задоволено частково; визнано
протиправними дії Інспекції ДАБК в
Одеській області по утворенню
приймальної комісії, щодо прийняття в
експлуатацію дачних будівель,
розташованих за адресами: АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2; визнано протиправними та
скасовано накази Інспекції ДАБК в
Одеській області від 12.06.2009 року № 494, №
495 про призначення приймальних комісій
щодо прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
дачних будинків, розташованих за
адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2; визнано
протиправними дії Інспекції ДАБК в
Одеській області щодо підтвердження
готовності закінчених будівництвом
об'єктів до експлуатації, розташованих
за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, шляхом
складання приймальною комісією актів
готовності об'єктів до експлуатації
від 24.06.2009 року № 494 та № 495; визнано
протиправними дії щодо видачі ОСОБА_4
свідоцтв від 24.06.2009 року НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 про відповідність збудованих
об'єктів проектній документації,
вимогам державних стандартів,
будівельних норм і правил; скасовано
свідоцтва від 24.06.2009 року НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 про відповідність збудованих
об'єктів проектній документації,
вимогам державних стандартів,
будівельних норм і правил замовнику
об'єкта будівництва, виданих
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області ОСОБА_4

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 11.12.2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_4 було залишено без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
05.10.2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16.04.2013 року - без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України зазначеної вище ухвали Вищого
адміністративного суду України від
11.12.2013 року заявник порушує питання про
її скасування, посилаючись на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто незастосування
закону, який підлягав застосуванню;
різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Як доказ неоднакового застосування
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах
заявником надано ухвали Вищого
адміністративного суду України від
25.07.2013 року у справі № К-26636/10, від 22.11.2012
року у справі № К-32783/10, від
26.02.2013 року у справі № К/9991/8875/11від 04.04.2013
року у справі № К/9991/35607/11, від 14.11.2013
року у справі № К/800/44002/13, К/800/44008/13.

Заявник стверджує про різне
застосування судом:

- статті 301 Закону України «Про
планування ы забудову територій»;

- пункту 2 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.10.2008
року № 923.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від
11.12.2013 року у справі № К/800/26325/13, про
перегляд якої до провадження у
Верховному Суді України клопоче
заявник, та ухвал Вищого
адміністративного суду України, на які
заявник посилається як на приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
вбачається, що дані судові рішення
ухвалені у справах із різними
обставинами виникнення спірних
правовідносин, а отже відсутні
передбачені пунктом 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України підстави для
допуску даної справи до провадження у
Верховному Суді України.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_4 в допуску до
провадження Верховного Суду України
справи за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сан
Марин» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, треті особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про визнання дій протиправними,
скасування наказів, актів та свідоцтв,
в порядку перегляду по цій справі
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 11.12.2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.Є. Донець

судді:
О.В. Калашнікова

К.Г. Леонтович

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз