Справа № 805/8963/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/49435/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко
Є.А.

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу Краматорського
міського центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року у адміністративній справі за
позовом Краматорського міського
центру зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_2,

про стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року Краматорський міський
центр зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття (далі - Центр
зайнятості) звернувся із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю за
період з 25.09.2012 року до 6.03.2013 року, у
розмірі 10 493,95 грн.

31 липня 2013 року постановою Донецького
окружного адміністративного суду
позов задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Центру
зайнятості незаконно отриману
допомогу по безробіттю, у розмірі 10 493,95
грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції зазначив, що 8.05.2013 року
Центром зайнятості виявлено, що ОСОБА_2
у період перебування на обліку в Центрі
зайнятості був зареєстрований як
фізична особа-підприємець, з 11.03.1998
року. Допомога по безробіттю, у розмірі
10 493,95 грн., була виплачена йому
безпідставно.

11 вересня 2013 року постановою
Донецького апеляційного
адміністративного суду постанова
Донецького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року скасована, у задоволенні позову
відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції зазначив, що
відповідно до рішення Господарського
суду Донецької області від 24.02.2003 року
державна реєстрація фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 була
скасована.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 18.04.2013
року державна реєстрація фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 скасована.

Не виконання органом державної
реєстрації (або податковим органом)
своїх безпосередніх обов'язків щодо
скасування державної реєстрації
ОСОБА_2 як суб'єкта підприємницької
діяльності не може мати негативних
правових наслідків для ОСОБА_2

Центр зайнятості звернувся із
касаційною скаргою про скасування
постанови Донецького апеляційного
адміністративного суду та залишення в
силі постанови Донецького окружного
адміністративного суду, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, з 25.09.2012 року до
8.05.2013 року ОСОБА_2 перебував на обліку в
Центрі зайнятості йому був наданий
статус безробітного і він отримав
допомогу по безробіттю, у розмірі 10 493,95
грн.

Відповідно до рішення господарського
суду Донецької області від 24.02.2003 року
державна реєстрація ОСОБА_2, як
фізичної особи-підприємця, була
скасована.

Відповідно до ст.2 Закону України № 803-XII
від 1 березня 1991 року «Про зайнятість
населення» безробітними визнаються
працездатні громадяни працездатного
віку, які через відсутність роботи не
мають заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. У разі неможливості
надати підходящу роботу безробітному
може бути запропоновано пройти
професійну перепідготовку або
підвищити свою кваліфікацію.

Згідно із ст.25 цього Закону, держава
створює умови незайнятим громадянам у
поновленні їх трудової діяльності та
забезпечує їм такі види компенсацій:
надання особливих гарантій
працівникам, вивільнюваним з
підприємств, установ, організацій;
виплата матеріальної допомоги в період
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації; виплата в установленому
порядку допомоги по безробіттю.

Робочі органи виконавчих дирекцій
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
мають право перевіряти обґрунтування
видачі довідок про середню заробітну
плату, достовірність зазначених у них
відомостей шляхом звіряння даних,
зазначених у довідках, з відомостями
про нараховану заробітну плату на
підприємствах, в установах чи
організаціях або з базою даних
персоніфікованого обліку
застрахованих осіб Пенсійного фонду та
базою даних ДПА (пункт 26 Порядку
обчислення заробітної плати (доходу)
для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №1266 від 26 вересня 2001
року).

Відповідно до ст. 33 Закону України №
1533-III від 2 березня 2000 року «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» особам, які шукають роботу
вперше, та іншим незастрахованим
особам, визнаним у встановленому
порядку безробітними, допомога по
безробіттю встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Допомога по безробіттю виплачується з
8-го дня після реєстрації особи в
установленому порядку в державній
службі зайнятості. Тривалість виплати
допомоги по безробіттю не перевищує 180
календарних днів.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 за період з 25.09.2012 року до 8.05.2013
року отримав допомогу по безробіттю, у
розмірі 10 493,95 грн.

Згідно із актом розслідування
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення від 8.05.2013 року за
результатами звірки даних з Державним
реєстратором та відповідно наданої
Довідки є Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, ОСОБА_2 в період
перебування на обліку в центрі
зайнятості був зареєстрований як
фізична особа-підприємець.

Висновок апеляційного
адміністративного суду про те, що
невиконання органом державної
реєстрації своїх обов'язків щодо
скасування державної реєстрації
ОСОБА_2, як фізичної особи-підприємця,
не може мати негативних правових
наслідків для нього, не можна вважати
обґрунтованими, оскільки згідно з ст. 36
Закону України № 1533-III від 2 березня 2000
року «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Про реєстрацію ОСОБА_2, як фізичної
особи-підприємця, Центр зайнятості не
повідомив.

Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання даними
обов'язками стягується з цієї особи
відповідно до законодавства України з
моменту виникнення обставин, що
впливають на умови виплати їй
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2
зобов'язаний повернути Центру
зайнятості незаконно отриману
допомогу по безробіттю.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з порушенням норм
матеріального права, а тому, воно
підлягає скасуванню, а постанова суду
першої інстанції - залишенню без зміни,
як така, що відповідає вимогам чинного
законодавства.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Краматорського
міського центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року скасувати, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 31 липня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.