Справа № 817/367/14
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 817/367/1410 лютого 2014 року
м. РівнеСуддя
Рівненського окружного
адміністративного суду Гломб Ю.О.,
розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 доГоловного бюро судово -
медичної експертизи Міністерства
охорони здоров'я України, до
Міністерства охорони здоров'я України
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинення
певних дій

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного
адміністративного суду звернувся з
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного бюро судово - медичної
експертизи Міністерства охорони
здоров'я України, до Міністерства
охорони здоров'я України та просить
суд:

- визнати протиправною бездіяльність
Головного бюро судово-медичної
експертизи МОЗ України щодо
непроведения судово-медичних
експертиз та ексгумації трупів за
фактом смерті ОСОБА_2, ОСОБА_3,
призначених постановами слідчого від
05.11.2013 року та від 30.10.2013 року у строк,
передбачений пунктом 3.8. Інструкції про
проведення судово- медичної
експертизи, затвердженої наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 17.01.1995 р. № 6;

- зобов'язати Головне бюро
судово-медичної експертизи МОЗ Укра
їни розпочати проведення
судово-медичних експертиз та
ексгумацію трупів за фактом смерті
ОСОБА_2, ОСОБА_3, призначених
постановами слідчого від 05.11.2013 року та
від 30.10.2013 року, та провести їх з дотри
манням строку, передбаченого пунктом
3.8. Інструкції про проведення судо
во-медичної експертизи, затвердженої
наказом Міністерства охорони здо ров'я
України від 17.01.1995 р. № 6;

- зобов'язати Міністерство охорони
здоров'я України вжити заходів щодо
забезпечення виконання Головним бюро
судово-медичної експертизи МОЗ України
судово-медичних експертиз та
ексгумацію трупів за фактом смерті
ОСОБА_2, ОСОБА_3, призначених
постановами слідчого від 05.11.2013 року та
від 30.10.2013 року, та проведення їх з
дотриманням строку, передбаченого
пунктом 3.8. Інструкції про проведення
судово- медичної експертизи,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що у провадженні
Сарненського РВ УМВС України у
Рівненській області зна ходиться
кримінальне провадження № 0000004 за
фактом смерті ОСОБА_4, ОСОБА_3 та дочки
позивача ОСОБА_2

Ухвалою слідчого судді Сарненського
районного суду від 01 жовтня 2013 року
скасовано постанову старшого слідчого
СВ Сарненського РВ УМВС України у
Рівненській області майора міліції
Зелінської Т.О. від 09.09.2013 року про
закриття вказаного кримінального
провадження як незаконну.

В ухвалі слідчим суддею зазначено про
необхідність проведення ексгумації
трупів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із залученням
експертів Головного бюро
судово-медичної експертизи МОЗ
України.

З метою проведення ексгумації трупів
слідчим відповідачу була надіслана,
серед іншого, постанова про проведення
ексгумації трупів ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Листами від 22.11.2013 року та від 26.12.2013
року Головне бюро судово-медичної
експертизи МОЗ України повідомило
слідчого про неможливість проведення
експертизи у зв'язку із
перевантаженням Головного бюро через
недостатню кількість експертів
судово-медичного відділу.

Така відмова, на думку позивача, є
незаконною та порушує його законні
права та інтереси.

Відповідно до п.4. ч.1 ст.107 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя після одержання
позовної заяви, крім іншого, з'ясовує чи
належить розглядати справу в порядку
адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі суд зазначає
наступне.

За приписами ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, їхніх посадових і службових осіб
при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму, що передбачено ч.2 ст.17 КАС
України.

Згідно з правовою позицією
Конституційного Суду України,
викладеною в абз.2-3 п.4.2. рішення у
справі № 1-29/2011 про оскарження
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо заяв про злочини від 14
грудня 2011 року № 19-рп/2011, вичерпний
перелік публічно-правових справ, на які
не поширюється юрисдикція
адміністративних судів, визначено в ч.3
ст.17 КАС України. Отже, КАС України
регламентує порядок розгляду не всіх
публічно-правових спорів, а лише тих,
які виникають у результаті здійснення
суб'єктом владних повноважень
управлінських функцій і розгляд яких
безпосередньо не віднесено до
підсудності інших судів.

Відповідно до ст.2 Кримінального
процесуального кодексу України (далі -
КПК України) завданнями кримінального
провадження є захист особи,
суспільства та держави від
кримінальних правопорушень, охорона
прав, свобод та законних інтересів
учасників кримінального провадження, а
також забезпечення швидкого, повного
та неупередженого розслідування і
судового розгляду з тим, щоб кожний, хто
вчинив кримінальне правопорушення, був
притягнутий до відповідальності в міру
своєї вини, жоден невинуватий не був
обвинувачений або засуджений, жодна
особа не була піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 17 січня 1995 року N 6, з метою
подальшого розвитку і вдосконалення
судово-медичної служби України, а також
для введення в практику бюро
судово-медичної експертизи
нормативних документів, що
регламентуватимуть судово-медичну
діяльність, затверджено Інструкцію про
проведення судово-медичної експертизи
та Правила проведення комісійних
судово-медичних експертиз в бюро
судово-медичної експертизи.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про
проведення судово-медичної експертизи
судово-медична експертиза проводиться
з метою дослідження на підставі
спеціальних знань матеріальних
об'єктів, що містять інформацію про
обставини справи, яка перебуває в
провадженні органів дізнання,
слідчого, прокурора чи суду.

Судово-медична експертиза виконується
згідно з Законом України "Про судову
експертизу" процесуальним
законодавством, іншими законодавчими
актами, міжнародними договорами та
угодами про взаємну правову допомогу і
співробітництво, що регулюють
правовідносини у сфері
судово-експертної діяльності, даною
Інструкцією та нормативними
документами, затвердженими наказом
Міністерства охорони здоров'я (надалі -
МОЗ) України N 6 від 17 січня 1995 р.

Відповідно до пункту 1 Правил
проведення комісійних судово-медичних
експертиз в бюро судово-медичної
експертизи комісійні судово-медичні
експертизи у відділах комісійних
експертиз бюро судово-медичної
експертизи управлінь охорони здоров'я
обласних виконавчих комітетів,
республіканського бюро (Автономної
Республіки Крим) і в судово-медичному
відділі Головного бюро судово-медичної
експертизи Міністерства охорони
здоров'я (надалі - МОЗ) України (надалі -
відділ), а також на підприємницьких
засадах проводяться згідно з Законом
України "Про судову експертизу",
процесуальним законодавством,
Інструкцією про проведення
судово-медичної експертизи, даними
Правилами та нормативними документами
МОЗ України.

ДУ "Головне бюро Судово-медичної
експертизи МОЗ України", будучи
державною спеціалізованою установою,
що входить до структури закладів
охорони здоров'я України не здійснює
владних управлінських функцій та не є
суб'єктом владних повноважень або
особою, якій делеговано виконання
таких повноважень в розумінні Кодексу
адміністративного судочинства
України. Тому даний спір не може бути
віднесений до категорії
публічно-правових спорів та не
підлягає вирішенню в порядку
адміністративного судочинства.

В частині вимог до відповідача -
Міністерства охорони здоров'я України,
суд зазначає, що таким відповідачем
права позивача у сфері
публічно-правових відносин не
порушувались. Окрім того, відповідно до
ч. 3 ст. 21 КАС України, не допускається
об'єднання в одне провадження кількох
вимог, які належить розглядати в
порядку різного судочинства, якщо інше
не встановлено законом.

Суд також зазначає, що відповідно до ч.3
ст.17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства (у томи числі, при
вирішенні питань, що виникають в ході
виконання ухвал слідчого судді в межах
кримінального провадження).

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.109 КАС
України суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

За таких обставин, у відкритті
провадження слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 109, ст. 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження в адміністративній справі
за позовом до Головного бюро судово -
медичної експертизи Міністерства
охорони здоров'я України, до
Міністерства охорони здоров'я України
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинення
певних дій.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної
справи віднесено до юрисдикції
місцевого загального суду.

Повторне звернення з тією самою
позовною заявою до Рівненського
окружного адміністративного суду не
допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
разом із позовною заявою та усіма
доданими до неї матеріалами надіслати
позивачу невідкладно.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 КАС України,
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Суддя
Гломб Ю.О.