Справа № 821/43/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р. Справа № 821/43/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

представника позивача - Макарова
В.В.,

представника відповідача -
Малюченка С.Я.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Південний
регіон" до Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Південний регіон"
(далі - позивач, ТОВ "Південний регіон")
звернулося з позовом до Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі - відповідач,
ДПІ у м.Херсоні), в якому з рахуванням
заяв від 30.01.2014 р., від 12.02.2014 р. про
зменшення розміру позовних вимог
просить визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 24.09.2013 р. №
повністю, № частково на
суму 54799,04 грн. за основним платежем та
на суму 8580,51 грн. за штрафними
санкціями, № на суму 69154,62 грн.

Свої вимоги мотивує
протиправністю оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень,
оскільки позивачем валові витрати та
податковий кредит формувалися у
відповідності з вимогами податкового
законодавства на підставі первинних
бухгалтерських документів (актів
виконаних робіт (наданих послуг),
податкових накладних).

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити у повному
обсязі. Зазначив, що підставою для
нарахування грошових зобов"язань з
податку на прибуток, податку на додану
вартість, зменшення розміру від"ємного
значення за грудень 2012 року слугували
висновки ДПІ у м.Херсоні про не
підтвердження результатів
господарської діяльності з отримання
рекламних послуг. На думку відповідача
ці послуги повинні бути підтверджені
ефірними довідками (кінороликами),
звітами про проведення реклами
(фотозвітами). Однак дані вимоги
відповідача є протиправними, оскільки
податкове законодавство визначає
обов"язок платника податку
підтверджувати понесені витрати та
податковий кредит первинними
бухгалтерськими документами (актами
виконаних робіт (наданих послуг),
податковими накладними), які у ТОВ
"Південний регіон" є в наявності.

Представник відповідача
заперечував проти позовних вимог,
оскільки позивачем до витрат та
податкового кредиту віднесено
результати діяльності з отримання
рекламних послуг, які не підтверджені
відповідними документами, що доводять
їх зв"язок з веденням власної
господарської діяльності ТОВ
"Південний регіон".

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні у справі докази, суд приходить
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з
15.08.2013 р. по 06.09.2013 р. відповідачем
проведено планову виїзну перевірку ТОВ
"Південний регіон" з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2010 р. по 31.12.2012 р., валютного
та іншого законодавства за період з
01.07.2010 р. по 31.12.2012 р., за результатами
якої складено акт від 12.09.2013 р. №
766/21-03-22-01/32618245.

У висновках акту перевірки
зазначено про порушення:

1. п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", п.138.2 ст.138,
пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 201119 грн., у тому числі: за 3
квартал 2010 року у сумі 51159 грн., за 4
квартал 2010 року у сумі 23375 грн., за 1
квартал 2011 року у сумі 2803 грн., за 2
квартал 2011 року у сумі 23202 грн., за 3
квартал 2011 року у сумі 15672 грн., за 4
квартал 2011 року у сумі 13435 грн., за 1
квартал 2012 року у сумі 31025 грн., за 2
квартал 2012 року у сумі 21810 грн., за 3
квартал 2012 року у сумі 10697 грн., за 4
квартал 2012 року у сумі 7941 грн.;

2. пп.7.2.3, пп.7.2.4, пп.7.4.1, ппп.7.4.4 п.7.4
ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість", п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198
ПК України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 68780
грн., у тому числі: за липень 2010 року в
сумі 10192 грн., за серпень 2010 року в сумі
794 грн., за вересень 2010 року в сумі 9683
грн., за жовтень 2010 року в сумі 647 грн., за
грудень 2010 року в сумі 6445 грн., за січень
2011 року в сумі 554 грн., за лютий 2011 року в
сумі 295 грн., за квітень 2011 року в сумі
10219 грн., за травень 2011 року в сумі 3211
грн., за червень 2011 року в сумі 6302 грн.,
за липень 2011 року в сумі 2376 грн., за
серпень 2011 року в сумі 897 грн., за
вересень 2011 року в сумі 6187 грн., за
жовтень 2011 року в сумі 10978 грн.;

3. завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
звітного періоду (ряд.24 Декларації) в
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 71322 грн., у тому числі: за грудень 2012
року в сумі 71322 грн.

На підставі акті перевірки ДПІ у
м.Херсоні винесено податкові
повідомлення-рішення від 24.09.2013 р.:

- № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток на 237622 грн., з яких за
основним платежем на 201119 грн., за
штрафними санкціями на 36503 грн.;

- № , ким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 67098 грн., з яких за
основним платежем на 57794 грн., за
штрафними санкціями на 9304 грн.;

- № , яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення за грудень
2012 року на 71322 грн.

Під час розгляду справи встановлено, що
фактичною підставою для збільшення сум
грошового зобов'язання з податку на
прибуток та з податку на додану
вартість, зменшення розміру від"ємного
значення слугували висновки ДПІ у
м.Херсоні про:

- завищення валових витрат на 877123 грн.
внаслідок включення витрат з отриманих
рекламних послуг, які не мають
документального підтвердження з
оподатковуваною діяльністю
підприємства;

- завищення податкового кредиту на 140102
грн., з яких: 134941 грн. у зв"язку з
документальним не підтвердженням
отриманих рекламних послуг; подвійним
включенням до податкового кредиту сум
ПДВ згідно податкових накладних,
отриманих від ТОВ "Джей-М" (сума ПДВ - 198,36
грн.), ВПП "Друкарський Дім" (сума ПДВ -
483,33 грн.); 2167,08 грн. внаслідок
неправильного перенесення суми ПДВ
податкової накладної, отриманої від
ТОВ "Механічний завод"; 2313,27 грн. у
зв"язку з включенням ПДВ, яке не
декларується продавцем - ПП "Бюро
дизайну і реклами "Столиця".

Позивачем з урахуванням заяв про зміну
позовних вимог не оскаржуються
висновки відповідача щодо:

- завищення податкового кредиту за
господарською операцією з ПП "Бюро
дизайну і реклами "Столиця" на суму 2313,27
грн., які вплинули на нарахування
податку на додану вартість у сумі 2313,27
грн. за основним платежем та
нарахування на цю суму штрафних
санкцій у розмірі 578,32 грн. згідно
податкового повідомлення-рішення від
24.09.2013 р. № ;

- завищення податкового кредиту на суму
681,69 грн. у зв"язку з подвійним
включенням до податкового кредиту сум
ПДВ згідно податкових накладних від
29.12.2010 р. № 4470 (ПДВ - 93,36 грн.), від 24.03.2011 р.
№ 179 (ПДВ - 105 грн.), отриманих від ТОВ
"Джей-М", від 08.09.2011 р. № 17 (сума ПДВ - 483,33
грн.), отриману від ВПП "Друкарський
Дім", які вплинули на нарахування
податку на додану вартість у сумі 681,69
грн. за основним платежем та
нарахування на цю суму штрафних
санкцій у розмірі 145,17 грн. згідно
податкового повідомлення-рішення від
24.09.2013 р. № ;

- завищення від'ємного значення
внаслідок помилкового перенесення сум
ПДВ на підставі податкової накладної №
99 від 31.01.2012 р., отриманої від ТОВ
"Механічний завод" на суму 2167,08 грн., які
вплинули на зменшення розміру
від'ємного значення за грудень 2012 року
відповідно до податкового
повідомлення-рішення від 24.09.2013 р. №
.

Таким чином, ТОВ "Південний регіон"
оскаржує податкове
повідомлення-рішення від 24.09.2013 р. №
у повному обсязі, податкове
повідомлення-рішення від 24.09.2013 р. №
частково на суму 63379,55 грн. (54799,04
грн. за основним платежем, 8580,51 грн. за
штрафними санкціями), податкове
повідомлення-рішення від 24.09.2013 р. №
частково на суму 69154,62 грн.

Оцінюючи правомірність прийняття
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, суд виходить з
встановлених в ході розгляду справи
фактичних обставин та їх узгодженості
з положеннями Податкового кодексу
України.

Так, підставою для зменшення суми
валових витрат у розмірі 877123 грн. та
податкового кредиту з ПДВ у сумі 134941
грн., зменшення розміру від"ємного
значення на 69154,62 грн. слугували
висновки відповідача про
документальне не підтвердження
понесених витрат, задекларованого
кредиту по операціях з отримання
рекламних послуг з оподатковуваною
господарською діяльністю ТОВ
"Південний регіон". ДПІ у м.Херсоні
вважає, що такими документами мають
бути: при публікації оголошень в ЗМІ -
копії або оригінал тієї частини
видання, в якій було опубліковано
оголошення; при розміщенні оголошення
на радіо або телебаченні доцільно мати
ефірну довідку із зазначенням
кількості і дати виходів в ефір
(кіноролик, інше); при розміщенні
реклами доцільно мати звіти про
проведення рекламних заходів
(фотозвіти, інше).

Між тим суд не погоджується з такими
висновками відповідача з наступних
підстав.

Порядок формування валових витрат,
податкового кредиту та від"ємного
значення до 01.01.2011 р. регулювався
Законами України "Про оподаткування
прибутку підприємств", "Про податок на
додану вартість", а з 01.01.2011 р. -
Податковим кодексом України.

Так, положеннями п.5.1 ст.5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" передбачено, що валові
витрати виробництва та обігу (далі -
валові витрати) - це сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Приписами пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" визначено, що до валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв"язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Відповідно до пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов"язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається змешення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов"язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу.

Положеннями п.138.1 ст.138 ПК України
передбачено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктом 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом ІІ цього
Кодексу.

Підпунктом 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість"
визначено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг) у зв"язку з
придбанням або виготовленням товарів
та послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п.п.198.2, 198.3 ст.198 ПК
України податковий кредит платника ПДВ
визначається виходячи із сум ПДВ
сплачених (нарахованих) постачальникам
товарів/послуг, підтверджених належним
чином складеними податковими
накладними та при умові, якщо ці
товари/послуги призначені для
використання в оподатковуваній
господарській діяльності такого
платника податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Отже, з точки зору податкового
законодавства України головними
умовами для віднесення сплаченого при
придбанні товару ПДВ до складу
податкового кредиту, а понесених
витрат - до валових витрат є
використання придбаних товарів (робіт,
послуг) у власній господарській
діяльності платника податків у межах
оподатковуваних операцій та належне
документування сплаченого ПДВ.

Судом встановлено, що відповідно до
статуту ТОВ "Південний регіон" одним із
видів діяльності позивача є рекламна
діяльність. З метою здійснення даного
виду діяльності, підприємство понесло
витрати по організації забезпечення
можливості надавати рекламні послуги
та використовувати обладнання для
реклами у власній господарській
діяльності.

У зв"язку з цим, ТОВ "Південний регіон"
було укладено договори:

- з Комунальним підприємством
"Господарська організація "Бюро
естетики міського середовища та
зовнішньої реклами" про тимчасове
користування місцем розташування
реклами від 12.08.2008 р. №№ 16-19/07, № 16-20/08,
від 08.04.2009 р. № 16-08/09, згідно умов яких
позивач повинен щомісяця сплачувати
плату за тимчасове користування місцем
(місцями), що перебуває у комунальній
власності, для розміщення на ньому
спеціальної рекламної конструкції, що
використовується для розміщення
реклами;

- з Комунальним підприємством
"Антонівське комунальне господарство"
про тимчасове користування місцем
розташування рекламного засобу від
30.04.2009 р. № 5-06/09, відповідно до умов
якого позивач повинен щомісяця вносити
плату за користування місцем (місцями)
під розміщення спеціальних
конструкцій, що використовується для
розміщення зовнішньої реклами;

- з управлінням естетики та зовнішньої
реклами департаменту містобудування
та землекористування Херсонської
міської ради про тимчасове
користування місцем для розміщення
реклами від 01.02.2011 р. №№ 01-16-67/11, 01-16-68/11,
від 04.12.2012 р. № 01-16-39/12, відповідно до
умов яких позивач повинен щомісячно
вносити плату за тимчасове
користування місцем, наданим для
розміщення на ньому рекламного засобу,
котрий використовується для
розміщення зовнішньої реклами;

- з МКП "Херсонелектротранс" про
технічне обслуговування опор
контактної мережі від 01.04.2011 р., згідно
умов якого позивач повинен кожного
місяця оплачувати наданий простір на
тролейбусних опорах 197, 201, 202, 205, 206, 210, 211,
217, 222 для розміщення на них тролів
(рекламних вивісок).

Фактичне виконання вказаних договорів
підтверджується рахунками-фактурами,
актами здачі-приймання робіт (надання
послуг), податковими накладними (т.1
арк.35-137, 180-250, т.2 арк.1-83).

Твердження ДПІ у м.Херсоні про те, що
акти виконаних робіт (наданих послуг)
не відображають зміст отриманих
рекламних послуг є безпідставним,
оскільки вказані суб"єкти
господарювання не надавали ТОВ
"Південний регіон" послуги з реклами.
Предметом вищевказаних договорів було
надання місць (частини земельної
ділянки, простору на тролейбусних
опорах) для розміщення рекламного
засобу.

Також позивачем до витрат було
віднесено витрати на послуги з реклами
на телебаченні, в друкованих засобах
масової інформації та Інтернеті,
послуги, що надавалися шляхом
виготовленням плакатів, тощо. Ці
витрати формувалися за результатами
господарських відносин з ПП "ТРК "ВТВ
Плюс", ТОВ "Телекомпанія "Ітел" ЛТД", ХОДТ
"Скіфія", ТОВ "Джей-М", ПП
"Компроміс-Медіа", ФОП ОСОБА_3, ФОП
ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ФОП
ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9, ФОП
ОСОБА_10, ФОП ОСОБА_11, ФОП ОСОБА_16, ФОП
ОСОБА_13, ФОП ОСОБА_14, ФОП ОСОБА_15, ТОВ
"Смартанік", ТОВ "Меш", ТОВ "Елвін", ПП
"Ідея", ТОВ "Еволюція", ТОВ "Медіа-Базіс",
ТОВ "Рекламне агентство "Кельт".

Надання ТОВ "Південний регіон" послуг
даними суб"єктами підтверджується
рахунками-фактурами, актами
здачі-приймання робіт (надання послуг),
податковими накладними (т.2 арк.84-250, т.3
арк.1-250, т.4 арк.1-250, т.5 арк.1-78).

Крім того, під час розгляду справи ДПІ у
м.Херсоні були направлені запити
окремим контрагентам щодо
підтвердження надання ТОВ "Південний
регіон" рекламних послуг, а саме: ФОП
ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_16, МКП
"Херсонелектротранс". Дані суб"єкти
господарювання повністю підтвердили
правовідносини по наданню позивачу
зазначених послуг, про що свідчать
долучені до матеріалів справи
відповіді на запити з відповідним
документальним підтвердженням цих
відносин (т.5 арк.110-177, 182-205).

Приписами п.44.1 ст.44 ПК України
визначено, що для цілей оподаткування
платники податків зобов"язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов"язаних з визначенням
об"єктів оподаткування та/або
податкових зобов"язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов"язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп.2.4 п.2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
р. за № 168/704, первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до п.п.2.15 та п.п.2.16 п.2
вищевказаного Положення забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим та нормативним актам. Для
надання юридичної сили і доказовості,
первинні документи повинні бути
складені відповідно до вимог чинного
законодавства та не порушувати
публічний порядок, встановлений
Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні".

Згідно пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Як вбачається з акту ДПІ у м.Херсоні не
заперечує наявність у позивача актів
виконаних робіт (наданих послуг), однак
зазначає, що ці акти не містять повної
інформації щодо виконаних робіт
(послуг) та їх конкретної суті.

Між тим суд не погоджується з такими
доводами відповідача, так як
вищезазначені акти виконаних робіт
(наданих послуг) за формою та змістом
повністю відповідають вимогам Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
Положенню про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, містять опис
наданих послуг.

Так, наприклад, у акті здачі-прийняття
робіт (надання послуг) від 28.12.2010 р. №
ОУ-0006694 (т.5 арк.5) зазначено, які роботи
виконані ТОВ "Еволюція" - виготовлення
зображення на Папір, Блюбек 3х4 м, Блюбек
3х6 м, Блюбек 2,9х3,4 м; у акті виконаних
робіт від 29.12.2010 р. № 4470 (т.3 арк.16)
вказано, які роботи виконано ТОВ
"Джей-М" - надання рекламних послуг в
газеті "Из рук в руки" №№ 1015, 1017, 1019, 1021; у
акті здачі-приймання виконаних робіт
від 30.06.2011 р. № К-1366 (т.3 арк. 200) зазначено,
які роботи виконано ПП
"Компроміс-Медіа" - реклама в газеті
"Гривна" № 26; у акті виконаних робіт від
28.11.2011 р. № 278 (т.2 арк.203) вказано, які
роботи виконано ХОДТ "Скіфія" -
інформаційні послуги, що були
розміщені на каналі ТРК "Скіфія" 02.12.2011
р. о 21.50 год. згідно з угодою № 26-ІІ від
01.04.2011 р.

При цьому суд зазначає, що згідно ст.1
Закону України "Про рекламу" рекламою є
інформація про особу чи товар,
розповсюджена в будь-якій формі та в
будь-який спосіб і призначена
сформувати або підтримати обізнаність
споживачів реклами та їх інтерес щодо
таких такої особи чи товару.

Вимоги ДПІ у м.Херсоні щодо
необхідності підтвердження витрат,
крім актів виконаних робіт (наданих
послуг), ще й ефірними довідками, фото-
відеознімками, вирізками з газет суд
вважає протиправними, оскільки,
по-перше, ці документи не є первинними
документами, на підставі яких ведеться
бухгалтерський та податковий облік,
по-друге, ні Законом України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", ні Положенням про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, ні Податковим
кодексом України не передбачено
підтвердження первинних документів,
які фіксують здійснення господарських
операцій, іншими доказами.

При цьому суд звертає увагу на
формулювання цього порушення, яке
викладене в акті перевірки - "доцільно"
мати ефірну довідку, фото звіти, інше.
Тобто, відповідач не констатує
необхідність мати ці документи з
посиланням на відповідні норми
податкового законодавства, а робить
припущення, що є недопустимим.

Таким чином твердження ДПІ у м.Херсоні
про відсутність у позивача належним
чином оформленого документального
підтвердження витрат щодо організації
рекламної діяльності та отриманих
рекламних послуг не відповідає
дійсності та спростовується
первинними бухгалтерськими
документами.

Як вбачається з акту перевірки та
пояснень представника відповідача у
судовому засіданні, неправомірність
формування ТОВ "Південний регіон"
податкового кредиту у сумі 134941 грн.
відповідач безпосередньо пов"язує з
вищезазначеними порушеннями щодо
формування витрат з отриманих
рекламних послуг.

Однак суд зазначає, що згідно з п.198.6
ст.198 ПК України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Сплачене ПДВ у ціні отриманих послуг
(виконаних робіт) підтверджується
розрахунковими документами та
належним чином складеними податковими
накладними від 31.07.2010 р. № 1310, від 31.08.2010
р. № 199, від 30.09.2010 р. № 227, від 30.11.2010 р. №
281, від 31.01.2011 р. № 7, від 31.03.2011 р. № 8, від
30.04.2011 р. № 8, від 31.05.2011 р. № 8, від 30.06.2011 р.
№ 8, від 29.07.2011 р. № 8, від 31.08.2011 р. № 7, від
31.10.2011 р. № 7, від 30.11.2011 р. № 7, від 20.06.2011 р.
№ 64, від 12.07.2011 р. № 35, від 19.08.2011 р. № 79,
від 27.09.2011 р. № 124, від 16.11.2011 р. № 63, від
31.10.2011 р. № 139, від 15.12.2011 р. № 45, від 25.01.2012
р. № 76, від 23.02.2012 р. № 64, від 07.03.2012 р. № 26,
від 30.04.2012 р. № 120, від 22.05.2012 р. № 87, від
30.07.2012 р. № 97, від 26.07.2010 р. № 119, від 26.07.2010
р. № 120, від 03.08.2010 р. № 137, від 16.09.2010 р. №
152, від 16.09.2010 р. № 153, від 12.04.2011 р. № 39, від
02.06.2011 р. № 69, від 02.06.2011 р. № 70, від 12.07.2011
р. № 88, від 12.07.2011 р. № 87, від 05.09.2011 р. № 126,
від 05.09.2011 р. № 127, від 12.10.2011 р. № 158, від
11.10.2011 р. № 156, від 11.10.2011 р. № 155, від 20.10.2011
р. № 164, від 28.11.2011 р. № 198, від 30.12.2011 р. №
219, від 30.12.2011 р. № 220, від 30.03.2012 р. № 11, від
31.01.2012 р. № 10, від 30.03.2012 р. № 11, від 20.04.2012
р. № 7, від 08.06.2012 р. № 2, від 18.07.2012 р. № 6,
від 20.07.2012 р. № 8, від 15.08.2012 р. № 5, від
05.12.2012 р. № 1, від 25.10.2011 р. № 3, від 03.11.2011 р.
№ 2, від 03.12.2011 р. № 3, від 29.11.2011 р. № 11, від
20.12.2011 р. № 5, від 07.07.2010 р. № 374, від 29.07.2010
р. № 430, від 08.09.2010 р. № 505, від 04.04.2011 р. № 6,
від 22.07.2011 р. № 39, від 11.10.2011 р. № 23, від
11.10.2011 р. № 22, від 28.11.2011 р. № 50, від 19.01.2012
р. № 17, від 06.03.2012 р. № 11, від 12.03.2012 р. № 16,
від 06.03.2012 р. № 12, від 09.04.2012 р. № 15, від
19.04.2012 р. № 33, від 18.05.2012 р. № 25, від 21.05.2012
р. № 28, від 07.06.2012 р. № 12, від 07.06.2012 р. № 9,
від 07.06.2012 р. № 10, від 23.07.2012 р. № 51, від
06.07.2012 р. № 1, від 30.07.2012 р. № 61, від 30.07.2012
р. № 62, від 27.06.2012 р. № 51, від 15.08.2012 р. № 22,
від 14.11.2012 р. № 25, від 26.07.2010 р. № 3485, від
09.08.2010 р. № 3558, від 04.10.2010 р. № 3941, від
15.10.2010 р. № 4016, від 15.12.2010 р. № 4401, від
23.12.2010 р. № 4470, від 15.12.2010 р. № 97, від 24.01.2011
р. № 89, від 04.03.2011 р. № 34, від 17.03.2011 р. № 112,
від 22.03.2011 р. № 122, від 24.03.2011 р. № 179, від
18.05.2011 р. № 134, від 19.05.2011 р. № 153, від 03.06.2011
р. № 44, від 26.07.2011 р. № 182, від 02.08.2011 р. № 18,
від 16.08.2011 р. № 97, від 06.10.2011 р. № 37, від
06.10.2011 р. № 38, від 07.10.2011 р. № 52, від 11.10.2011
р. № 70, від 11.10.2011 р. № 67, від 25.10.2011 р. № 167,
від 01.11.2011 р. № 3, від 04.11.2011 р. № 26, від
16.11.2011 р. № 96, від 01.12.2011 р. № 2, від 16.12.2011
р. № 104, від 16.12.2011 р. № 115, від 13.01.2012 р. №
33, від 02.03.2012 р. № 14, від 02.03.2012 р. № 15, від
02.03.2012 р. № 10, від 05.03.2012 р. № 27, від 19.03.2012
р. № 88, від 29.03.2012 р. № 179, від 05.04.2012 р. № 34,
від 18.04.2012 р. № 95, від 14.05.2012 р. № 65, від
14.05.2012 р. № 70, від 14.05.2012 р. № 66, від 15.05.2012
р. № 82, від 23.05.2012 р. № 133, від 23.05.2012 р. №
132, від 31.05.2012 р. № 205, від 05.06.2012 р. № 8, від
12.06.2012 р. № 60, від 12.06.2012 р. № 58, від 22.06.2012
р. № 131, від 10.07.2012 р. № 75, від 23.07.2012 р. №
142, від 23.07.2012 р. № 143, від 30.07.2012 р. № 190,
від 06.08.2012 р. № 34, від 06.08.2012 р. № 36, від
07.08.2012 р. № 44, від 03.09.2012 р. № 12, від 03.09.2012
р. № 11, від 28.09.2012 р. № 182, від 28.09.2012 р. №
185, від 28.09.2012 р. № 183, від 09.10.2012 р. № 49, від
27.11.2012 р. № 140, від 11.12.2012 р. № 43, від 18.12.2012
р. № 63, від 21.12.2012 р. № 75, від 26.12.2012 р. № 98,
від 05.11.2010 р. № 2738, від 24.11.2010 р. № 2867, від
23.12.2010 р. № 3138, від 05.04.2011 р. № 32, від 30.06.2011
р. № 260, від 04.05.2011 р. № 21, від 04.05.2011 р. № 16,
від 03.06.2011 р. № 25, від 01.06.2011 р. № 14, від
08.06.2011 р. № 61, від 08.06.2011 р. № 60, від 23.06.2011
р. № 175, від 23.06.2011 р. № 176, від 07.09.2011 р. №
32, від 08.09.2011 р. № 45, від 30.09.2011 р. № 232, від
26.10.2011 р. № 202, від 08.12.2011 р. № 73, від 31.12.2011
р. № 227, від 27.12.2011 р. № 246, від 23.02.2011 р. №
180, від 19.03.2012 р. № 109, від 31.03.2012 р. № 237,
від 19.04.2012 р. № 143, від 11.05.2012 р. № 63, від
04.04.2011 р. № 0000022, від 05.09.2011 р. № 42, від
29.09.2011 р. № 401, від 29.09.2011 р. № 456, від 11.10.2011
р. № 168, від 07.11.2011 р. № 123, від 20.12.2011 р. №
0000331, від 27.12.2011 р. № 0000481, від 26.12.2011 р. №
0000431, від 26.12.2011 р. № 0000402, від 31.01.2012 р. №
0000279, від 02.03.2012 р. № 40, від 02.03.2012 р. № 45,
від 02.03.2012 р. № 43, від 05.03.2012 р. № 109, від
05.03.2012 р. № 108, від 10.04.2012 р. № 126, від 19.04.2012
р. № 278, від 21.05.2012 р. № 292, від 21.05.2012 р. №
291, від 21.05.2012 р. № 293, від 26.06.2012 р. № 353,
від 26.06.2012 р. № 352, від 19.07.2012 р. № 180, від
14.08.2012 р. № 164, від 10.09.2012 р. № 150, від 10.09.2012
р. № 151, від 07.12.2012 р. № 92, від 07.12.2012 р. № 91,
від 07.12.2012 р. № 47, від 22.04.2011 р. № 545, від
05.03.2012 р. № 40, від 05.03.2012 р. № 39, від 21.05.2012
р. № 121, від 21.05.2012 р. № 125, від 26.06.2012 р. №
176, від 18.07.2012 р. № 97, від 18.07.2012 р. № 90, від
14.08.2012 р. № 64, від 14.08.2012 р. № 63, від 18.04.2011
р. № 14, від 29.08.2011 р. № 19, від 25.10.2011 р. № 26,
від 05.03.2012 р. № 3, від 23.11.2010 р. № 1169, від
23.11.2010 р. № 1168, від 28.12.2010 р. № 1353, від
28.12.2010 р. № 1354, від 14.02.2011 р. № 124, від
14.02.2011 р. № 123, від 05.03.2012 р. № 306, від 05.04.2011
р. № 324, від 04.04.2011 р. № 323, від 11.10.2011 р. №
1255, від 11.10.2011 р. № 1256, від 27.12.2011 р. № 1753,
від 29.07.2010 р. № 70, від 31.08.2010 р. № 84, від
28.12.2010 р. № 130, від 28.12.2010 р. № 131, від 05.04.2011
р. № 1, від 05.03.2012 р. № 1, від 31.12.2012 р. № 12,
від 15.07.2010 р. № 141, від 31.08.2010 р. № 166, від
05.04.2011 р. № 5, від 18.05.2012 р. № 13, від 26.06.2012
р. № 24, від 18.07.2012 р. № 16, від 31.08.2012 р. № 37,
від 30.11.2012 р. № 25, від 31.12.2012 р. № 33.

Оскільки ДПІ у м.Херсоні не заперечує
реальність здійснених господарських
відносин ТОВ "Південний регіон" із
вищевказаними контрагентами, актами
виконаних робіт (наданих послуг)
підтверджено пов"язаність отриманих
послуг із господарською діяльністю
позивача, то позивачем правомірно
віднесено до податкового кредиту суми
ПДВ, які підтверджені податковими
накладними.

Враховуючи вищевикладене суд вважає
протиправним нарахування ТОВ
"Південний регіон" податку на прибуток,
податку на додану вартість та
зменшення розміру від"ємного значення
за операціями з отримання рекламних
послуг.

Таким чином позовні вимоги ТОВ
"Південний регіон" щодо визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
24.09.2013 р. № повністю, податкового
повідомлення-рішення від 24.09.2013 р. №
частково на суму 63379,55 грн., з яких
за основним платежем на 54799,04 грн., за
штрафними санкціями на 8580,51 грн.,
податкового повідомлення-рішення від
24.09.2013 р. № частково на суму 69154,62
грн. підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
24.09.2013 р. № повністю, податкове
повідомлення-рішення від 24.09.2013 р. №
частково на суму 63379,55 грн., з яких
за основним платежем на 54799,04 грн., за
штрафними санкціями на 8580,51 грн.,
податкове повідомлення-рішення від
24.09.2013 р. № частково на суму 69154,62
грн.

Стягнути з Державного бюджету на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південний регіон"
() судовий збір у сумі 487
(чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 14 лютого 2014 р.

Суддя
Бездрабко
О.І.

кат. 8.3.1