Справа № 2а-13178/12/2070
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року м. Київ
К/800/19301/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: головуючого судді Бухтіярової
І.О., суддів Костенка М.І., Приходько І.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю «ЮРПОЛІС
КОМПАНІ»

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 18.03.2013 року

у справі № 2а-13178/12/2070

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮРПОЛІС КОМПАНІ»
(далі - позивач, ТОВ «ЮРПОЛІС КОМПАНІ»)

до виконуючого обов'язки начальника
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби (далі - відповідач)

про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ЮРПОЛІС КОМПАНІ» звернулось у
листопаді 2012 року до суду з позовом про
визнання неправомірними дії
відповідача щодо розірвання договору
про визнання електронних документів
від 26.04.2012 року № 921.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 26.12.2012 року
позов задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.03.2013 року
постанова Харківського окружного
адміністративного суду від 26.12.2012 року
скасована та прийнята у справі нова
постанова, якою у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити без змін рішення
суду першої інстанції, оскільки
скаржник вважає його таким, що прийняте
з правильним застосуванням норм
чинного законодавства.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили, що не перешкоджає її
розгляду по суті.

Справу розглянуто у попередньому
судовому засіданні відповідно до
статті 220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 26.04.2012 року між ТОВ
«ЮРПОЛІС КОМПАНІ» та ДПІ у Київському
районі м. Харкова Харківської області
ДПС укладено договір про визнання
електронних документів № 921, предметом
якого є визнання податкових документів
(податкової звітності, реєстрів
отриманих та виданих податкових
накладних з ПДВ та інших звітних
податкових документів) поданих
платником податків в електронному
вигляді із застосуванням електронного
цифрового підпису до ДПІ засобами
телекомунікаційного зв'язку або на
електронних носіях, як оригіналу.

Пунктом 4 розділу 6 вказаного договору
передбачено, що ДПІ має право розірвати
договір в односторонньому порядку у
випадку ненадання платником податків
нового посиленого сертифікату
відкритого ключа замість скасованих
або в разі зміни платником місця
реєстрації.

Між сторонами по справі в подальшому
була укладена додаткова угода до
договору № 921, згідно якої доповнено
пункт 4 розділу 6 наступним реченням:
договір може бути розірвано в
односторонньому порядку з ініціативи
органу ДПС якщо в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців наявний запис про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням або запис про
відсутність підтвердження відомостей
про юридичну особу та у разі порушення
платником податків своїх обов'язків,
передбачених ст. 16 Податкового кодексу
України (далі - ПК України).

20.11.2012 року листом № 13628/10/10-006 в.о.
начальника ДПІ у Київському районі м.
Харкова Харківської області ДПС
Тетянчук В.О. повідомив директора ТОВ
«ЮРПОЛІС КОМПАНІ» про розірвання
договору № 921 від 26.04.2012 року в
односторонньому порядку з ініціативу
органу ДПС у зв'язку з порушенням
позивачем п.п. 16.1.9, п.п. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16 ПК
України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не надано до суду жодних
пояснень по суті заявлених позовних
вимог, заперечень на адміністративний
позов, а також доказів порушення ТОВ
«ЮРПОЛІС КОМПАНІ» вимог п.п. 16.1.9, п.п.
16.1.12 п. 16.1 ст. 16 ПК України. З довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
долученої до матеріалів справи,
вбачається, що жодних записів про
відсутність ТОВ «ЮРПОЛІС КОМПАНІ» за
місцезнаходженням або запис про
відсутність підтвердження відомостей
про юридичну особу державним
реєстратором не вносились. Доказів
ненадання позивачем нового посиленого
сертифікату відкритого ключа замість
скасованих до податкового органу або
зміни платником місця реєстрації
відповідачем, доказів перешкоджання
позивачем законній діяльності
посадової особи контролюючого органу
під час виконання нею службових
обов'язків відповідачем до суду не
надано.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи в задоволенні позову, з
висновками якого погоджується суд
касаційної інстанції, виходив з
наступного.

Відповідно до вимог ст. 16 ПК України
платник податків, крім іншого,
зобов'язаний подавати на належним
чином оформлену письмову вимогу
контролюючих органів (у випадках,
визначених законодавством) документи з
обліку доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних із визначенням
об'єктів оподаткування (податкових
зобов'язань), первинні документи,
регістри бухгалтерського обліку,
фінансову звітність, інші документи,
пов'язані з обчисленням та сплатою
податків та зборів. У письмовій вимозі
обов'язково зазначаються конкретний
перелік документів, які повинен надати
платник податків, та підстави для їх
надання; подавати контролюючим органам
інформацію, відомості про суми коштів,
не сплачених до бюджету в зв'язку з
отриманням податкових пільг (суми
отриманих пільг) та напрями їх
використання (щодо умовних податкових
пільг - пільг, що надаються за умови
використання коштів, вивільнених у
суб'єкта господарювання внаслідок
надання пільги, у визначеному державою
порядку).

Судом апеляційної інстанції
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що за вимогами податкового
органу, оформленими листами заступника
начальника ДПІ у Київському районі м.
Харкова від 23.08.2012 року № 8933/10/15-316 та від
18.09.2012 року № 10078/10/15316 запропоновано ТОВ
«ЮРПОЛІС КОМПАНІ» надати інформацію
та її документальне підтвердження для
з'ясування реальності та повноти
відображення в бухгалтерському та
податковому обліку із відповідним
відображенням у деклараціях (звітах)
результатів операцій по господарських
відносинах із ТОВ «Інформ-Прогрес
Сервіс» за період з 01.06.2012 року по 30.06.2012
року та за період з 01.07.2012 року по 31.07.2012
року та зазначено конкретний перелік
документів, які повинен надати платник
податків і підстави для їх надання.
Однак, у встановлені запитами строки,
жодних витребуваних документів
позивачем до податкового органу не
надано.

Також судом апеляційної інстанції
встановлено, що у зв'язку з ненаданням
зазначених документів та на підставі
п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України 19.10.2012 року
податковим органом винесено наказ № 1288
про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача з питань правильності
визначення, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість в
частині взаємовідносин з платником
податків ТОВ «Інформ-Прогрес Сервіс»
за період з 01.06.2012 року по 31.07.2012 року,
який 22.12.2012 року вручений директору
позивача під розпис та вручено
направлення про проведення перевірки
№ 1310.

Після отримання наказу № 1288 позивачем
надано до податкового органу лист від
22.10.2012 року № 3040, в якому зазначено, що
проведення перевірки не
представляється можливим у зв'язку зим,
що всі первинні документи
фінансово-господарської діяльності,
документи бухгалтерського та
податкового обліку надані до
експертної установи згідно ухвали
господарського суду Харківської
області від 10.10.2012 року по справі №
5023/4446/12.

Суд апеляційної інстанції вірно
звернув увагу на те, що запити
податкового органу про витребування
певних документів для проведення
перевірки були направлені та отримані
позивачем в серпні та вересні 2012 року,
тобто до прийняття ухвали
господарським судом Харківської
області від 10.10.2012 року про призначення
експертизи.

Тобто, як вірно зазначив суд
апеляційної інстанції, на момент
направлення запитів та їх отримання
позивач мав можливість зняти копії з
оригіналів цих документів та знав про
обов'язок надати їх до 10.10.2012 року
податковому органу, однак не вчинив
жодних дій щодо виконання законних
вимог податкового органу.

Ненадання позивачем витребуваних
документів позбавило можливості
реалізувати владні управлінські
функції з проведення перевірки та
призвело до перешкоджання законній
діяльності і посадової особи
контролюючого органу під час виконання
нею службових обов'язків, не виконання
законних вимог такої посадової особи
та не забезпечення збереження
документів, пов'язаних з виконанням
податкового обов'язку, протягом
встановлених строків, що є порушенням
п.п. 16.1.9 п. 16.1 ст. 16 ПК України.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що податковий орган
згідно вимог п. 85.9 ст. 89 ПК України
звертався з листом до експертної
установи з проханням надати копії
документів для перевірки або
забезпечити доступ дол. Вилучених
документів, однак жодних документів
необхідних для проведення перевірки не
надходило.

Таким чином, колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновком
суду апеляційної інстанції, що дії
відповідача щодо розірвання договору
про визнання електронних документів
від 26.04.2012 року № 921 є законними,
обґрунтованими, відповідають вимогам
чинного законодавства та гне
підлягають визнанню неправомірними.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для відмови в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, Вищий
адміністративний суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ЮРПОЛІС
КОМПАНІ» - відхилити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.03.2013 року
у справі № 2а-13178/12/2070 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути
переглянута з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
І.О. Бухтіярова

Судді:
М.І. Костенко

І.В. Приходько