Справа № 2а-9012/11
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 р.
Справа № 9104/77844/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Глушка І.В.,

суддів
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Камінь-Каширському районі
Волинської області на постанову
Камінь-Каширського районного суду
Волинської області від 11.08.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В
И В :

29.06.2011 року позивач звернувся з позовом
до відповідача про перерахунок і
виплату пенсії відповідно до вимог
ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.12.2010 року до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин.

Позивач посилався на те, що йому як
особі яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та інваліду третьої групи,
інвалідність пов'язана з наслідками
аварії на Чорнобильській АЕС,
відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щомісячно
повинна нараховуватись та
виплачуватись пенсія в розмірі 6-ти
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам, що
віднесені до 1 категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія для
інвалідів 3-ї групи у розмірі 50% від
мінімальної пенсії за віком. Однак,
відповідач в порушення норм закону
нараховував та виплачував йому пенсію
у меншому розмірі.

Оскаржуваною постановою позов
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії відповідача.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Камінь-Каширському
районі Волинської області нарахувати
та виплатити позивачу ОСОБА_1 як особі,
віднесеній до категорії І, інваліду ІІІ
групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи, основну державну пенсію в
розмірі не менше 6 (шести) мінімальних
пенсій за віком згідно ст.54 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 4 травня 2011 року по 22 липня
2011 року включно з врахуванням
виплачених сум.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Камінь-Каширському
районі Волинської області нарахувати
та виплатити позивачу ОСОБА_1 як особі,
віднесеній до категорії І, інваліду ІІІ
групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи, додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров`ю, в розмірі 50
(п'ятдесяти) відсотків мінімальної
пенсії за віком згідно ст. 50 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 29 грудня 2010 року по 22 липня
2011 року включно з врахуванням
виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що постанова є безпідставною і
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального права і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених в
апеляційній скарзі. Апелянт
посилається на те, що положення ст. 28 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовується при призначенні
пенсії за ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок від Чорнобильської
катастрофи». Просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити позивачу в
задоволенні позову повністю.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач має
статус постраждалого внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС і його віднесено
до першої категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та встановлено третю групу
інвалідності в зв'язку із
захворюванням пов'язаним із наслідками
Чорнобильської катастрофи.

Так, згідно листа відповідача (а.с.4) з 13
травня 2010 року по 3 травня 2011 року
ОСОБА_1 отримувала пенсію по віку.
Зважаючи на отримання позивачем з 13
травня 2010 року по 3 травня 2011 року
пенсії за віком, суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку, що в
задоволенні позовних вимог відповідно
до ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок від
Чорнобильської катастрофи» заявлених
за період з 29 грудня 2010 року по 3 травня
2011 року слід відмовити.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими - 6-ти
мінімальних пенсій за віком по 3-ій
групі інвалідності.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), особам віднесеним до I
категорії, які є інвалідами 3 групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою у
розмірі - 50 % мінімальної пенсії за
віком.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, суд першої
інстанції, на думку колегії суддів,
прийшов до обґрунтованого висновку, що
при розрахунку основної та додаткової
пенсій позивача, передбачених ст.ст. 50,54
Закону України застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму, для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в Законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, а не положення
постанов Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в якій зазначається, що
мінімальний розмір пенсій за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла до висновку, що положення ч. 3 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, однак за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
подібне не є підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційної
гарантії та права на отримання пенсії і
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтями 50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка набрала чинності 31
жовтня 2006 року, у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій, та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Щодо перерахунку пенсії відповідно до
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 04.05.2011 року по
22.07.2011 року та відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 29.12.2010 року по 22.07.2011 року, то
п.28 розділу 2 Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» внесено зміни до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" проте
рішенням Конституційного Суду України
№10-рп від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними положення п.28
розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України».

Варто також врахувати, що 14 червня 2011
року Верховною Радою України прийнято
Закон України N 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", який набрав чинності
19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини першої цього Закону
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення статей 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи питання: яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій
із них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік".

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" 6 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову N 745 "Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

З огляду на викладене, до набрання
чинності зазначеною постановою
Кабінету Міністрів України, тобто до 23
липня 2011 року, застосуванню підлягають
положення статей 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

З 23 липня 2011 року правомірність дій
суб'єктів владних повноважень у
зазначених категоріях справ необхідно
перевіряти на відповідність вимогам
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" та постанови
Кабінету Міністрів України від 6 липня
2011 року N 745.

З наведеного випливає, що позовні
вимоги позивача в частині перерахунку
пенсії відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 04.05.2011 року по 22.07.2011 року та
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
29.12.2010 року по 22.07.2011 року, виходячи з
розміру мінімальної пенсії,
встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" підлягають задоволенню.

Оцінивши зібрані докази в сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги є
безпідставними і необґрунтованими і не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Камінь-Каширського
районного суду Волинської області від
11.08.2011 року у справі № 2а-9012/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О.
Большакова

В.Я. Макарик