Справа № 872/17339/13
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"30" січня 2014 р.справа № 808/7312/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року у справі №808/7312/13-а за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційного підприємства
«Норт» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області, за участю третьої
особи - ОСОБА_1 про визнання незаконними
та скасування припису та постанови про
накладення штрафу, -

в с т а н о в и В :

Постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 21
жовтня 2013 року задоволено позов
товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційного підприємства
«Норт» та визнано протиправним та
скасовано припис Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області №44 від 27.03.2013 року
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил; визнано
протиправною та скасовано постанову
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області №44 від 27.03.2013 року
про накладення на ТОВ ВКП «Норт» штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності в розмірі
103230,00 грн..

Постанова суду мотивована тим, що
відповідачем не доведено тих обставин,
які б свідчили про порушення
законодавства у сфері містобудівної
діяльності саме позивачем.

Не погодившись з постановою суду
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на не повне з'ясування
судом обставин справи, просив
постанову суду скасувати та прийняти
нову постанову, якою відмовити
позивачу у задоволенні позову.
Апеляційна скарга фактично
обґрунтована тими обставинами, які
стали підставою для винесення
оскарженого припису та постанови про
накладення штрафу.

У судове засідання, сторони, які
належним чином повідомленні про час та
місце розгляду справи, не з'явились, у
зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювався.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду, в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 20.03.2013 року
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області проведено

позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил ТОВ
ВКП «Норт».

За результатами перевірки складено
акт, в якому зазначено, що на об'єкті
нерухомості (меблевий салон), що
належить позивачу на праві власності,
було здійснено реконструкцію покрівлі
та утеплення зовнішніх стін будівлі
без декларації про початок виконання
будівельних робіт, що є порушенням
ст.ст. 34, 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Також в акті перевірки
зазначено, що на момент проведення
перевірки меблевий салон
експлуатується без прийняття в
експлуатацію, що є порушенням ст.39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

За наслідками перевірки інспекцією
ДАБК винесено припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил №44
від 27.03.2013 року. У зазначеному приписі
викладено вимогу про зупинення
експлуатації меблевого салону до
прийняття його в експлуатацію у
встановленому законом порядку.

У цей же день, відносно ТОВ ВКП «Норт»,
посадовою особою інспекції ДАБК
складено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

За результатами розгляду матеріалів
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, заступником
начальника ДАБК у Запорізькій області,
винесено постанову про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №44 від 11.04.2013
року, якою до позивача застосовано
штрафні санкції у розмірі 103230,00 грн.
Правовою підставою для застосування
штрафних санкцій зазначено абз.3 п.6 ч.2
ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Правомірність та обґрунтованість
вказаних рішень відповідача (припису
та постанови) є предметом спору, який
передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та задовольняючи позов, суд
першої інстанції дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
прийняття спірних рішень відносно
позивача, оскільки позивачем не
здійснювалась реконструкція
приміщення та після реконструкції не
використовувався об'єкт нерухомості
без введення в експлуатацію.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, які зроблені у цій справі.

За наслідками перегляду судового
рішення колегією суддів встановлено,
що припис та постанова про накладення
штрафу винесені відносно позивача лише
з огляду на те, що останній є власником
приміщення меблевого салону.
Експлуатацію об'єкта нерухомості без
введення в експлуатацію відповідач
пов'язує з тим, що після здійснення
реконструкції (реконструкція даху та
утеплення стін), меблевий салон мав
бути введений в експлуатацію у
встановленому законом порядку. При
цьому, відповідачем не заперечувався
той факт, що до здійснення такої
реконструкції меблевий салон
використовувався позивачем у
встановленому законом порядку, у тому
числі об'єкт нерухомості був введений в
експлуатацію.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I-III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Згідно ч.2 ст.36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт проводить
орган державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом п'яти
робочих днів з дня надходження
декларації. Виконувати будівельні
роботи, підключати об'єкт будівництва
до інженерних мереж та споруд без
реєстрації зазначеної декларації
забороняється.

Згідно ч.8 ст.36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
замовник відповідно до закону несе
відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації про початок
виконання будівельних робіт, та
виконання будівельних робіт без
зареєстрованої декларації.

Отже, зазначені норми права вказують на
заборону виконання будівельних робіт
без подання та реєстрації декларації
про початок виконання будівельних
робіт.

Заборонено вказаним Законом і
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
передбачено законодавством) в
експлуатацію (ч.8 ст.39 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Згідно абз.2 п.6 ч.2 ст.2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за експлуатація або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації: на об'єктах ІІІ
категорії складності - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат.

Таким чином, вказаними нормами права
визначено, що відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності несуть суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно.

Відповідно до п.4 ст.1 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» замовник - фізична або
юридична особа, яка має намір щодо
забудови території (однієї чи
декількох земельних ділянок) і подала в
установленому законодавством порядку
відповідну заяву.

Отже, поняття «суб'єкт містобудування»,
як суб'єкт відповідальності, не
обмежується лише поняттям «власника
об'єкта нерухомості». Тому, у разі
встановлення факту порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, встановленню підлягає не
лише належність об'єкта нерухомості, а
й суб'єкт містобудування, яким допущено
таке порушення.

Встановлені обставини справи, які не
заперечуються відповідачем свідчать
про наступне.

12.01.2013 року між товариством з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційним підприємством
«Норт» в особі директора Тронь І.М., з
однієї сторони, та фізичною особою -
ОСОБА_1, з другої сторони, було укладено
договір оренди приміщення № 15 (далі -
Договір). Пунктом 1.1. Договору
передбачено, що Орендодавець (ТОВ ВКП
«Норт») зобов'язується надати
Орендареві (ОСОБА_1) в тимчасове
володіння та користування приміщення
для розміщення меблевого салону, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 510,00 кв.м., а Орендар
зобов'язується прийняти приміщення і
сплатити орендну плату на умовах та в
строк, що встановлені в даному
Договорі. Згідно п. 2.1. Договору оренди
приміщення вважається переданим
Орендареві у користування з моменту
підписання сторонами Акту
прийому-передачі. Дата підписання
Сторонами акта прийому-передачі є
датою початку користування наданим в
оренду Приміщенням та датою, з якої
починається нарахування орендної
плати. Із зазначеного моменту до
Орендаря переходить тимчасове
володіння й користування Приміщенням.
При цьому, п.5.4.4 Договору передбачено,
що Орендар має право здійснювати
поліпшення Майна, у разі потреби
здійснювати за власний рахунок ремонт
приміщення.

12.01.2013 р. на виконання пункту 2.1.
Договору оренди сторонами складено та
підписано акт приймання-передачі
приміщення.

Таким чином, починаючи з 12.01.2013 р.
приміщення за адресою: АДРЕСА_1
передано у користування ОСОБА_1

З письмових пояснень третьої особи
ОСОБА_1, долучених до матеріалів справи,
вбачається, що реконструкція
приміщення здійснювалась за
замовленням ОСОБА_1, позивач не
виступав ані замовником, ані
підрядником вказаного будівництва.

Про вказані обставини також свідчить і
те, що на адресу відповідача саме
ОСОБА_1 надано декларацію про початок
виконання будівельних робіт з
реконструкції приміщення за адресою:
АДРЕСА_1. Вказана декларація
зареєстрована інспекцією ДАБК 27.03.2013 р.
за №ЗП85.

25.09.2013 ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області подано декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації,
яка зареєстрована інспекцією за
№ЗП29.

Отже, встановлені обставини справи
свідчать про те, що замовником
будівництва (у розумінні Закону -
суб'єкт містобудування) був не позивач,
а Орендар нерухомого майна, у зв'язку з
чим відповідачем безпідставно
застосовано заходи впливу, у вигляді
припису та постанови про накладення
штрафу, саме до позивача.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про неправомірність оскаржених рішень
відповідача.

Вказані висновки суду першої інстанції
доводами апеляційної скарги не
спростовуються. В апеляційній скарзі
відповідач посилається лише на
обставини, які стали підставою для
прийняття оскаржених рішень,
натомість, вказаним обставинам, як
зазначено вище, судом першої інстанції
надано належну правову оцінку.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п. 1
ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізької області
залишити без задоволення, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року у справі №808/7312/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку, передбаченому
ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 31.01.2014
р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк