Справа № 2а-1777/10
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/40108/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня
2013року

у справі №2а-1777/2010

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області

про зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до
Шевченківського районного суду
м.Львова з позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області (далі по тексту
Пенсійний фонд), яким просила
зобов'язати відповідача виплатити на
її користь заборгованість по пенсії по
втраті годувальника за період з 12.05.2008
року до 26.10.2009 року.

Постановою Шевченківського районного
суду м.Львова від 15 грудня 2010 року у
справі №2а-1777/2010 позов задоволено
частково, визнано протиправною
бездіяльність Пенсійного фонду щодо
невиплати за період з 29.09.2008 року по
25.10.2009 року включно позивачу
заборгованості по пенсії по втраті
годувальника, зобов'язано відповідача
здійснити нарахування та виплату за
період з 29.09.2008 року по 25.10.2009року
включно ОСОБА_4 заборгованості по
пенсії по втраті годувальника.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня
2013року постанову Шевченківського
районного суду м.Львова від 15 грудня 2010
року у справі №2а-1777/2010 скасовано,
прийнято нову постанову, в задоволенні
позову відмовлено.

При скасуванні рішення місцевого
адміністративного суду Львівський
апеляційний адміністративний суд
виходив з того, що пенсія по втраті
годувальника ОСОБА_4 повинна
призначатись з моменту звернення до
Пенсійний фонд із відповідною заявою з
урахуванням набрання законної сили
судовим рішенням, тобто з 26.10.2009 року.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить вищезазначене рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі постанову
Шевченківського районного суду
м.Львова від 15 грудня 2010 року у справі
№2а-1777/2010.

Пенсійний фонд подав до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувало на відповідність
судового рішення другої інстанції
обставинам справи та вимогам
законодавства України. Відповідач
просив залишити касаційну скаргу без
задоволення, судове рішення - без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права і наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою Львівського
окружного адміністративного суду від 29
вересня 2008року у справі №2а-1127/08,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 26 жовтня 2009 року у зазначеній
справі, зобов'язано Пенсійний фонд
виплатити ОСОБА_4 одноразову грошову
допомогу у розмірі тримісячної пенсії
годувальника та призначити пенсію по
втраті годувальника.

16.03.2010 року ОСОБА_4 звернулася до
Пенсійного фонду із заявою про
призначення пенсії, на підставі якої
здійснено нарахування пенсії та її
виплату у квітні 2010 року в сумі 5460 грн. 54
коп. за період з 26.10.2009 року по 30.04.2010
року.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 50 цього
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», членам сімей осіб офіцерського
складу, прапорщиків і мічманів,
військовослужбовців надстрокової
служби і військової служби за
контрактом та деяких інших осіб, які
мають право на пенсію за цим Законом, та
пенсіонерів з їх числа, які набули
право на пенсію після смерті
годувальника, пенсії призначаються з
дня виникнення права на пенсію, а
батькам або дружині (чоловікові), які
набули право на пенсію у разі втрати
годувальника, - з дня звернення за
пенсією.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що письмова заява
позивача від 12.05.2008 року не свідчить про
її звернення до Пенсійного фонду з
приводу призначення спірної пенсії,
оскільки вказана заява стосувалася
виплати допомоги по втраті
годувальника та виділення допомоги як
вдові військовослужбовця у розмірі
трьох пенсій.

Відповідно до частин 1, 2 статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала суду
першої інстанції, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що апеляційним адміністративним судом
правомірно вказано на помилкове
тлумачення судом першої інстанції норм
процесуального права з приводу моменту
набрання судовим рішення в
адміністративній справі законної сили.
Постанова Львівського окружного
адміністративного суду від 29 вересня
2008року у справі №2а-1127/08 набрала
законної сили з 26 жовтня 2009 року, дати
постановлення ухвали Львівським
апеляційним адміністративним судом.

Отже, судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає,
що апеляційний адміністративний суд
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенні
апеляційної інстанції, воно
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня
2013року у справі №2а-1777/2010 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: