Справа № К/9991/5968/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/5968/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Державної
інспекції з контролю за цінами в
Луганській області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2009
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 листопада
2009 року у справі за позовом
комунального підприємства
"Сєвєродонецьктеплокомуненерго" до
Державної інспекції з контролю за
цінами в Луганській області про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2009
року залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 листопада
2009 року позов комунального
підприємства
"Сєвєродонецьктеплокомуненерго"
задоволено та скасовано рішення
відповідача №21 від 02 лютого 2009 року.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, відповідач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, згідно рішення виконкому
Сєвєродонецької міської ради № 1972 від
14.10.2008 року затверджено сезонні тарифи
на централізоване опалення для
населення Сєвєродонецької міської
ради з 01.12.2008 року: на теплоенергію 274,08
грн., на опалення 6,85 грн.

Згідно акту перевірки № 32 від 30.01.2009
року, проведеної відповідачем за
період з 20.01.2009 року по 30.01.2009 року,
рішенням виконавчого комітету
Сєвєродонецької міської ради від 14.10.2008
року на період з 15.10.2008 року
затверджений тариф 256,8 грн., на період з
01.11.2008 року 262,5 грн., на період з 01.12.2008
року 274,08 грн.

За результатами перевірки встановлено,
що надлишково нарахована сума за
період з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року та
складає 34505,43 грн. Необґрунтовано
отримана підприємством сума виручки за
послуги централізованого опалення у
розмірі 23118,64 грн. підлягає вилученню в
бюджет із застосуванням економічних
санкцій.

Згідно рішення № 21 від 02.02.2009 року про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін
відповідач відносно позивача прийнято
рішення про вилучення в доход
Державного бюджету 23118,64 грн., стягнення
штрафу у сумі 46237,28 грн.

Згідно висновку № 306 щодо розрахунку
економічно обґрунтованих планових
витрат, пов'язаних з виробництвом,
транспортуванням, постачанням
теплової енергії та наданням послуг з
централізованого опалення і
постачання гарячої води від 19 вересня
2008 року, винесеного Державною
інспекцією з контролю за цінами в
Луганській області, розрахунок
планових витрат, пов'язаних з
виробництвом, транспортуванням,
постачанням теплової енергії та
наданням послуг з централізованого
опалення і постачання гарячої води для
населення, визначений у розмірі 196,12
грн. за 1 Гкал є економічно
обґрунтованим.

Згідно висновку № 526 щодо розрахунку
економічно обґрунтованих планових
витрат, пов'язаних з виробництвом,
транспортуванням, постачанням
теплової енергії та наданням послуг з
централізованого опалення і
постачання гарячої води, визначеного
висновком від 19.09.2008 року № 306,
представлених КП
«Сєвєродонецьктеплокомуненерго» від 29
грудня 2008 року, винесеного Державною
інспекцією з контролю за цінами в
Луганській області, розрахунок
планових витрат, пов'язаних з
виробництвом, транспортуванням,
постачанням теплової енергії та
наданням послуг з централізованого
опалення і постачання гарячої води для
населення, визначений у розмірі 198,41
грн. за 1 Гкал є економічно
обґрунтованим.

Так, предметом спору є застосування
позивачем при розрахунку тарифу на
теплоенергію за період з 01.12.2008 року по
31.12.2008 року одиниці планових витрат. При
цьому позивач наполягає на законності
розрахунку тарифу на теплоенергію з
урахуванням показника планових витрат
у розмірі 197,72 грн./Гкал , відповідач
наполягає на застосуванні показника
планових витрат у розмірі 196,12 грн./Гкал.
та на порушенні позивачем процедури
зміни планових показників.

Статтею 6 Закону України від 3 грудня 1990
року № 507-ХІІ "Про ціни та
ціноутворення" (далі - Закон № 507-ХІІ)
передбачено, що крім вільних цін і
тарифів у народному господарстві
застосовуються також державні
фіксовані та регульовані ціни. При
цьому застережено, що вільні ціни і
тарифи встановлюються на всі види
продукції, товарів, послуг, за винятком
тих, щодо яких здійснюється державне
регулювання цін і тарифів (стаття 7
зазначеного Закону).

Стаття 9 Закону № 507-ХІІ визначає, що
державні фіксовані та регульовані ціни
і тарифи встановлюються державними
органами.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 28 Закону № 280/97-ВР до власних
(самоврядних) повноважень виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належить встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів на побутові, комунальні,
транспортні та інші послуги, які
надаються підприємствами та
організаціями комунальної власності
відповідної територіальної громади,
установами та організаціями, які не
належать до комунальної власності.

Послуги з централізованого опалення та
постачання гарячої води відповідно до
статті 13 Закону № 1875-ІV відносяться до
комунальних послуг.

Частиною другою статті 31 цього Закону
визначено, що виконавці/виробники
здійснюють розрахунки економічно
обґрунтованих витрат на виробництво
житлово-комунальних послуг і подають
їх на затвердження органам місцевого
самоврядування в установленому
законодавством порядку.

Порядок формування тарифів на кожний
вид житлово-комунальних послуг, які
затверджують органи місцевого
самоврядування, визначає Кабінет
Міністрів України.

Так, механізм формування тарифів на
надання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води
визначено Порядком, згідно з пунктом 95
якого висновок щодо розрахунків
економічно обґрунтованих планових
витрат, пов'язаних із наданням
зазначених послуг, надається
Держінспекцією або її територіальними
органами у порядку, встановленому
Міністерством економіки України (далі -
Мінекономіки).

Порядком надання висновків щодо
розрахунків економічно обґрунтованих
планових витрат на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, виробництва,
транспортування, постачання теплової
енергії, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
послуги з вивезення побутових
відходів, а також технічного
обслуговування ліфтів, затвердженим
наказом Мінекономіки від 7 березня 2007
року № 67 (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 14 березня 2007 року за №
222/13489), встановлена процедура надання
Держінспекцією або її територіальними
органами висновків, що подаються до
розгляду відповідному вповноваженому
органу із затвердження тарифів на
зазначені послуги.

Отже, на час виникнення спірних
відносин регульовані тарифи на послуги
з теплопостачання встановлювались
органами місцевого самоврядування і
отримання підприємством (виконавцем)
висновку щодо розрахунків економічно
обґрунтованих планових витрат
належало до процедури прийняття
відповідного рішення органом
місцевого самоврядування.

Частиною десятою статті 59 Закону №
280/97-ВР визначено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку. Якщо
рішення не визнане незаконним, то
прийняте в межах наданих повноважень
рішення виконавчого комітету
сільської, селищної, міської ради
відповідно до частини першої статті 73
цього Закону є обов'язковим для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Аналіз наведених нормативно-правових
актів дає підстави дійти висновку про
те, що у випадку виконання чинного
рішення виконавчого комітету міської
ради про встановлення (погодження,
корегування) тарифів на комунальні
послуги, прийнятого в межах визначених
законом повноважень, підприємство не
може вважатися таким, що порушує
державну дисципліну цін щодо
застосування встановлених тарифів.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
попередніх інстанцій вірно
встановлені обставини справи, судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної інспекції з
контролю за цінами в Луганській
області залишити без задоволення, а
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2009
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 листопада
2009 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: