Справа № 826/18395/13-а
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2014 року 18:13 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання Хилі
І.В. та за участю представників:
позивача - Каратаєвої Л.О., відповідача -
Чеха А.С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справуза позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Цеппелін
Україна ТОВ»доКиївської митниці
Міндоходівпровизнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості від 05 вересня 2013 року №
125000004/2013/111035/2, -
На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 05 лютого 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ»
(далі - ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ»,
позивач) звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом про
скасування рішення Київської митниці
Міндоходів (далі - відповідач) про
коригування митної вартості від 05
вересня 2013 року № 125000004/2013/111035/2.
В обґрунтування позовних вимог
ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ»
зазначає, що відповідачем було
помилково застосовано метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів та
необґрунтовано винесено рішення про
коригування митної вартості товарів,
оскільки позивачем були надані всі
наявні документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товару.
Окрім цього, позивач зазначає, що
при прийнятті оскаржуваного рішення
про коригування митної вартості
товарів Київською митницею Міндоходів
не було надано жодного обґрунтування
неможливості застосування основного
(за ціною договору) методу визначення
А тому, на думку позивача, рішення
про коригування митної вартості
товарів від 05 вересня 2013 року №
125000004/2013/111035/2 підлягає скасуванню, та до
товару має бути застосований перший
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач - Київська митниця
Міндоходів в своїх запереченнях просив
суд в задоволенні адміністративного
позову ТОВ з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ»
повністю відмовити, оскільки при
винесенні рішення діяв в рамках
чинного законодавства України.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх представників, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
01 лютого 2013 року між ТОВ з ІІ «Цеппелін
Україна ТОВ» та юридичною особою
Компанія «Zeppelin International AG» було укладено
договір купівлі-продажу № ZIAG-ZUK-2013,
згідно умов якого юридична особа
Компанія «Zeppelin International AG» (за договором
- продавець) зобов'язується продавати
та поставляти, а позивач (за договором -
покупець) зобов'язується прийняти та
оплатити товари, кількість, асортимент
і технічні умови яких зазначені у
інвойсах, які є додатком до цього
05 вересня 2013 року позивачем було подано
до Київської митниці Міндоходів ВМД №
125130000/2013/566406, з метою митного оформлення
товару - дорожня техніка «Caterpillar»,
колісний екскаватор-навантажувач,
новий, модель 428F, в комплекті з двома
ковшами, з фронтальним об'ємом: 1,03 м3,
екскаваційним ковшем об'ємом: 0,233 м3, 2013
виробництва - Великобританія, код
купівлі-продажу від 01 лютого 2013 року №
Одночасно, з ВМД позивачем було подано
до органу доходів і зборів перелік
документів, що підтверджує заявлену
митну вартість товарів, передбачених ч.
2 ст. 53 МК України, а саме:
- зовнішньоекономічний договір
купівлі-продажу від 01 лютого 2013 року №
- інвойс та пакувальний лист № 204458/101
- CMR № 180779 від 14.05.2013р.
Товар поставляється на умовах СІР м.
Київ, у зв'язку з чим додаткові
транспортні та страхові витрати
За наслідками опрацювання наданих ТОВ
з ІІ «Цеппелін Україна ТОВ» документів
Київською митницею Міндоходів на
виконанням вимог ч. 3 ст. 53 Митного
кодексу України декларанту було
запропоновано надати додаткові
документи для її підтвердження, а саме:
- зовнішньоекономічний договір;
- рахунки на користь третіх осіб;
- договір з третіми особами;
- прайс-лист виробника;
- копію митної декларації
- платіжні доручення (оплата за
попередні поставки);
- виписка з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосується відчуження оцінюваних
товарів на території України;
- висновок експертної організації;
- довідкова інформація щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
- розрахунок ціни (калькуляція).
На момент здійснення митного
оформлення товару позивач не надав всі
додаткові документи (розрахунки на
користь третіх осіб; договір з третіми
особами; розрахунок ціни (калькуляція);
довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
оцінюваним товарам), про що був
зроблений відповідний запис.
На виконання вимог пункту шостого
статті 54 Митного кодексу України від
13.03.2012 № 4495-VI Київською митницею
Міндоходів було відмовлено позивачу у
митному оформленні задекларованого
товару, у зв'язку з чим оформлено картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №
Підставою для відмови у митному
оформленні було прийняте рішення про
коригування митної вартості товарів
від 05.09.2013 року № 125000004/2013/111035/2.
Зокрема, відповідно до рішення №
125000004/2013/111035/2 митна вартість товару
визначена 77 131,60 USD/одиницю.
Незгода з рішенням про коригування
митної вартості товарів обумовила
позивача звернутися з
адміністративним позовом до суду.
Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд погоджується з
доводами ТОВ з ІІ ««Цеппелін Україна
ТОВ», виходячи з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до підпункту 41.1.2 пункту 41.1
статті 41 Податкового кодексу України
органи доходів і зборів є
контролюючими органами стосовно
акцизного збору та податку на додану
вартість (з урахуванням випадків, коли
законом обов'язок з їх стягнення або
контролю покладається на податкові
органи), ввізного та вивізного мита,
інших податків і зборів (обов'язкових
платежів), які відповідно до законів
справляються при ввезенні
(пересиланні) товарів і предметів на
митну територію України або вивезенні
(пересиланні) товарів і предметів з
митної території України.
Відповідно до статті 49 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною першою статті 51 МК
України передбачено, що митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Згідно із частиною першою статті
52 МК України заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним
особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані:
1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації (частина друга
статті 52 МК України).
У випадках, визначених цим
Кодексом, для заявлення митної
вартості товарів, що переміщуються
через митний кордон України відповідно
до митного режиму імпорту, органу
доходів і зборів, який проводить митне
оформлення цих товарів, разом з митною
декларацією та іншими необхідними для
митного оформлення зазначених товарів
документами в установленому порядку
подається декларація митної вартості
(частина четверта статті 52 МК України).
У декларації митної вартості
наводяться відомості про метод
визначення митної вартості товарів,
числове значення митної вартості
товарів та її складових, умови
зовнішньоекономічного договору, що
мають відношення до визначення митної
вартості товарів, та надані документи,
що підтверджують зазначене. Відомості,
зазначені у частині восьмій цієї
статті, є відомостями, необхідними для
митних цілей (частини восьма, дев'ята
статті 52 МК України).
Відповідно до частини першої
статті 53 МК України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК
України передбачено, що документами,
які підтверджують митну вартість
- декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
- зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
- рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);
- якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
- за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;
- якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
Відповідно до частини третьої
вказаної статті МК України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:
- договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
- рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
- виписку з бухгалтерської
- ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
- каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
- копію митної декларації країни
- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів
має обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
- виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
- довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
- розрахунок ціни (калькуляцію) (частина
четверта статті 53 МК України).
Частиною першою та другою статті
54 МК України передбачено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу
(частина третя статті 54 МК України).
Частиною п'ятою статті 54 МК
України передбачено, що орган доходів і
зборів з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право:
- упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;
- у випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;
- у випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів;
- проводити в порядку, визначеному
статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;
- звертатися до митних органів інших
країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
- застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.
Зокрема, орган доходів і зборів
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:
- невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
- неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;
- невідповідності обраного декларантом
або уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
- надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості (частина шоста вказаної
Відповідно до частини першої
статті 55 МК України рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
органом доходів і зборів у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
Приписами статті 57 МК України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, здійснюється за такими
1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);
- а) за ціною договору щодо ідентичних
- б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;
- в) на основі віднімання вартості;
- г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);
Основним є метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).
Основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод - за ціною договору (вартість
Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Відповідно до частини першої
статті 58 МК України метод визначення
митної вартості за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.
Частиною другою статті 58 МК
України передбачено, що метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
Ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.
Платежі можуть бути здійснені прямо чи
опосередковано. Прикладом
опосередкованого платежу може бути
врегулювання покупцем повністю чи
частково боргу продавця. Платежі
необов'язково повинні бути здійснені у
вигляді переказу грошей (зокрема, але
не виключно). Такі платежі можуть бути
здійснені шляхом акредитива,
інкасування або за допомогою інших
розрахунків (вексель, передача цінних
документів тощо). Термін «ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті»
стосується лише ціни оцінюваних
товарів. Дивіденди або інші платежі
покупця на користь продавця, не
пов'язані з оцінюваними товарами, не є
частиною митної вартості. Додавання,
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
згідно з цією статтею робляться лише на
основі об'єктивних даних, що
підтверджуються документально та
піддаються обчисленню (частини
п'ята-восьма статті 58 МК України).
Відповідно до частини десятої
статті 58 МК України при визначенні
митної вартості до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за оцінювані товари, додаються такі
витрати (складові митної вартості),
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем: а)
комісійні та брокерська винагорода, за
винятком комісійних за закупівлю, що є
платою покупця своєму агентові за
надання послуг, пов'язаних із
представництвом його інтересів за
кордоном для закупівлі оцінюваних
товарів; б) вартість ящиків тари
(контейнерів), в яку упаковано товар,
або іншої упаковки, що для митних цілей
вважаються єдиним цілим з відповідними
товарами; в) вартість упаковки або
вартість пакувальних матеріалів та
робіт, пов'язаних із пакуванням;
2) належним чином розподілена вартість
нижчезазначених товарів та послуг,
якщо вони поставляються прямо чи
опосередковано покупцем безоплатно
або за зниженими цінами для
використання у зв'язку з виробництвом
та продажем на експорт в Україну
оцінюваних товарів, якщо така вартість
не включена до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті: а)
сировини, матеріалів, деталей,
напівфабрикатів, комплектувальних
виробів тощо, які увійшли до складу
оцінюваних товарів; б) інструментів,
штампів, шаблонів та аналогічних
предметів, використаних у процесі
виробництва оцінюваних товарів; в)
матеріалів, витрачених у процесі
виробництва оцінюваних товарів
(мастильні матеріали, паливо тощо); г)
дослідно-конструкторських робіт,
дизайну, художнього оформлення,
ескізів та креслень, виконаних за
межами України і безпосередньо
необхідних для виробництва оцінюваних
3) роялті та інші ліцензійні платежі, що
стосуються оцінюваних товарів та які
покупець повинен сплачувати прямо чи
опосередковано як умову продажу
оцінюваних товарів, якщо такі платежі
не включаються до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті.
Зазначені платежі можуть включати
платежі, які стосуються прав на
літературні та художні твори, винаходи,
корисні моделі, промислові зразки,
торговельні марки та інші об'єкти права
інтелектуальної власності. Витрати на
право відтворення (тиражування)
оцінюваних товарів в Україні не
повинні додаватися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за оцінювані товари. Порядок включення
до ціни розрахунку роялті та
ліцензійних платежів визначається
Кабінетом Міністрів України;
4) відповідна частина виручки від
будь-якого подальшого перепродажу
товарів, що оцінюються, їх використання
або розпорядження ними на митній
території України, яка прямо чи
опосередковано йде на користь
5) витрати на транспортування
оцінюваних товарів до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
6) витрати на навантаження,
вивантаження та обробку оцінюваних
товарів, пов'язані з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
7) витрати на страхування цих товарів.
Правила заповнення декларації
митної вартості, затверджені наказом
Міністерства фінансів України 24.05.2012 №
599, визначають порядок заповнення
декларації митної вартості (далі - ДМВ),
яка використовується:
- декларантом або уповноваженою ним
особою - при визначенні та заявлені
митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
- органом доходів і зборів - при
здійсненні контролю за правильністю
визначення декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів, що переміщуються
через митний кордон України відповідно
до митного режиму імпорту.
Відповідно до пункту 1.3 вказаних
правил ДМВ подається в установленому
порядку органу доходів і зборів, що
здійснює митне оформлення товарів,
разом з митною декларацією на
Пунктом 1.14 Правил передбачено, що метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
Посадовою особою органу доходів і
зборів заповнюється графа ДМВ "Для
відміток митного органу". На основному
аркуші, крім реєстраційного номера ДМВ,
повинно бути зазначене рішення, яке
прийняте посадовою особою митного
органу за результатами контролю
правильності визначення митної
вартості товарів (п. 2.1, 2.2 вказаних
Під час розгляду справи судом
встановлено, що підставою для
витребування додаткових документів у
позивача і подальшого коригування
митної вартості стало спрацювання
системи аналізу ризиків за напрямом
митної вартості (АСАУР) відповідача
щодо невідповідності рівня заявленої
митної вартості декларантом, митним
вартостям, які використовувалися
Київською митницею Міндоходів при
оформленні аналогічних товарів.
При цьому, суд звертає увагу на той
факт, що ст. 53 МК України визначено
вичерпний перелік підстав, за яких
орган доходів і зборів може
витребовувати додаткові відомості та
документи. Невідповідність поданих
документів даним системи АСАУР до них
У той же час, відповідачем було
проведено процедуру консультацій та за
наслідками ненадання декларантом
додаткових документів прийнято
оскаржуване рішення від 05.09.2013 р. №
125000004/2013/111035/2, яким митну вартість
визначено із застосуванням методу
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів.
Відповідно до вказаного рішення митна
вартість імпортованого товару не могла
бути визначена за ціною товару, у
зв'язку з тим, що використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
Метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних товарів
не використовувався у зв'язку з не
виконанням декларантом вимог статті 59
Митного кодексу України.
Таким чином, щодо товару, імпортованого
позивачем, митницею був застосований
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів,
відповідно до статті 60 Митного кодексу
України, з урахуванням рішень про
коригування митної вартості товарів,
які приймалися раніше.
Під час розгляду справи, судом було
досліджено всі надані позивачем
документи відповідачу для здійснення
митного оформлення товарів із
застосуванням методу визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) та
встановлено, що в них відсутні
розбіжності, ознаки підробки та наявні
всі відомості, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомості щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари у
документах, що подаються декларантом
для підтвердження заявленої митної
При цьому, суд зазначає, що
відповідачем не надано жодних належних
та допустимих доказів, які б свідчили
про те, що надані позивачем документи,
які підтверджують митну вартість
товару за ВМД № 125130000/2013/566406 від 05.09.2013р.
є недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів у їх
достовірності, на підставі чого були
витребувані додаткові документи.
Крім того, в рішенні про коригування
митної вартості товарів від 05.09.2013р.
125000004/2013/111035/2 митну вартість визначено
із застосуванням методу визначення
митної вартості товарів за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів, з урахуванням Рішення про
коригування митної вартості товарів
від 25.04.2013р. № 125000004/2013/110499/1, МД від
02.07.2013р., № 125130000/2013/215847, від 16.08.2013 р. №
125130000/2013/565181, від 15.08.2013р. № 125130000/2013/565133.
Відповідно до п. 1а ст. 3 «Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року»
якщо митна вартість імпортних товарів
не може бути визначена згідно з
положеннями статей 1 та 2, митна
вартість є контрактною вартістю
подібних товарів, що йдуть на експорт
до тієї ж країни імпорту та
експортуються в той же час (або близько
до нього), що і товари, які оцінюються.
Відповідно до п. 1b ст. 3 «Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року» при
застосуванні цієї статті для
визначення митної вартості товарів, що
оцінюються, повинна використовуватися
контрактна вартість подібних товарів
при їх продажі на тому ж комерційному
рівні та майже в такій же кількості.
Якщо такого продажу не виявлено,
використовується контрактна вартість
подібних товарів, що продаються на
іншому комерційному рівні та/або в
інших кількостях, скоригована з
урахуванням різниць, які можна
віднести на рахунок комерційного рівня
та/або кількості, за умови, що такі
коригування можуть робитися на основі
продемонстрованих доказів, які чітко
встановлюють обґрунтованість та
точність коригування незалежно від
того, чи це коригування веде до
підвищення, чи до зниження вартості.
Частиною сьомою ст. 60 МК України
передбачено, що у разі якщо для цілей
застосування цього методу виявляється
більш як одна вартість договору щодо
подібних (аналогічних) товарів, для
визначення митної вартості оцінюваних
товарів використовується найменша
При цьому, суд звертає увагу, що 24.04.2013
року позивач за МД № 125130000/2013/211061
здійснив митне оформлення
екскаватора-навантажувача, нового,
контрактною вартістю, а саме: 69 127, 58
Доларів США. Вказана інформація була
доступна митному органу, втім в
порушення зазначених вище вимог
законодавства, відповідач не прийняв
до уваги цю інформацію, а використав
вартість товару, що була відкоригована
із застосуванням методу визначення
митної вартості товарів за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
Таким чином, суд приходить до
переконання про те, що вимога митниці
щодо витребування від позивача
додаткових документів, які
підтверджують митну вартість товару
була необґрунтованою та безпідставною,
а надані позивачем до митної
декларації документами такими, що
підтверджують визначення митної
вартості за першим методом (за ціною
Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що рішення
відповідача про коригування митної
вартості товарів від 05 вересня 2013 року
№ 125000004/2013/111035/2 не відповідає вимогам
чинного законодавства, а тому підлягає
За правилами частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, відповідач в
обґрунтування правомірності своїх
висновків не надав достатніх доказів
порушень закону позивачем, а тому
суб'єктом владних повноважень не
доведено своєї правоти.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд прийшов
до переконання про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України суд присуджує на користь
позивача всі здійснені ним
документально підтверджені витрати по
сплаті судового збору у розмірі 172, 50
грн. з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. 128, ст. ст.
158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Цеппелін
Україна ТОВ» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення Київської митниці Міндоходів
про коригування митної вартості
товарів від 05 вересня 2013 року №
125000004/2013/111035/2.

3. Присудити з Державного бюджету
України за рахунок бюджетних
асигнувань за зобов'язаннями Київської
митниці Міндоходів на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ»
понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 172, 50 грн. (сто
сімдесят дві гривні, 50 коп.).

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 10.02.2014р.