Справа № 809/3963/13-а
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"07" лютого 2014 р.
Справа № 809/3963/13-a

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Микитюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання
Котик Д.М.,

представників позивача - Блищак О.В.,
Дідика П.В.,

представника відповідача - Павлюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: виконувача обов'язків
прокурора Богородчанського району

до відповідача: Богородчанської
районної ради

про визнання незаконними та скасування
пунктів 2, 5, 6, 8 рішення від 26.11.2013 року
№462-23/2013 "Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні та перспективи
євроінтеграції",-

ВСТАНОВИВ:

16.12.2013 року виконувач обов`язків
прокурора Богородчанського району
Івано-Франківської області звернувся в
суд з адміністративним позовом до
Богородчанської районної ради про
визнання протиправним та скасування
рішення Богородчанської районної ради
№ 462-23/2013 від 26.11.2013 року "Про
суспільно-політичну ситуацію в Україні
та перспективи євроінтеграції" в
частині встановлення прапора
Європейського Союзу в селищі
Богородчани на площі перед
адмінбудинком районної ради (п.8).

22.01.2014 р. позивач подав до суду заяву про
збільшення позовних вимог в якій
просив визнати незаконними та
скасувати ще пункти 2, 5, 6 рішення
двадцять третьої сесії шостого
демократичного скликання
Богородчанської районної ради від 26
листопада 2013 року № 462-23/2013 "Про
суспільно-політичну ситуацію в Україні
та перспективи євроінтеграції".

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Богородчанською районною радою 26.11.2013
року на двадцять третій сесії шостого
демократичного скликання прийнято
пункти 2, 5, 6, 8 рішення "Про
суспільно-політичну ситуацію в Україні
та перспективи євроінтеграції", які за
своїм змістом суперечать Конституції
України та Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", оскільки
врегулювання таких правовідносин не
входить до компетенції органів
місцевого самоврядування, в тому числі,
шляхом оформлення його у формі рішення
районної ради.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі з підстав, викладених в
позовній заяві, просили
адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги визнала. Хоча
суду пояснила, що оскаржувані пункти
рішення є результатом волевиявлення
територіальної громади району, в особі
депутатів районної ради.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представників сторін, судом
встановлено наступне.

26.11.2013 року Богородчанською районною
радою шостого демократичного
скликання (двадцять третьої сесії)
прийнято рішення № 462-23/2013 "Про
суспільно-політичну ситуацію в Україні
та перспективи євроінтеграції".

Згідно з рішенням шостого
демократичного скликання (двадцять
третьої сесії) від 26.11.2013 року, "Про
суспільно-політичну ситуацію в Україні
та перспективи євроінтеграції"
вирішено:

1. Визнати, що національні інтереси
України полягають у входженні її у
європейський цивілізаційний простір, а
Європейський напрямок розвитку нашої
держави є таким, що відповідає
інтересам територіальних громад
району.

2. Вимагати від Президента України В.
Януковича визнати протиправним та
скасувати розпорядження Кабінету
Міністрів України № 905-р від 21
листопада 2013 р., невідкладно припинити
повноваження Прем`єр-міністра України
М. Азарова та прийняти рішення про його
відставку.

3. Вимагати від Президента України В.
Януковича та Верховної Ради України
терміново вчинити всі необхідні дії
для підписання на саміті у Вільнюсі 28-29
листопада 2013 року Угоди про асоціацію
між Україною та Європейським Союзом.

4. Вимагати від Верховної Ради України
провести 27 листопада 2013 року
позачергову сесію, на якій прийняти
закони України про заборону
вибіркового правосуддя, про можливість
лікування за кордоном осіб, засуджених
до позбавлення волі, про прокуратуру,
про імпічмент Президента України.

5. У разі не підписання Президентом
України В. Януковичем Угоди про
асоціацію між Україною та Європейським
Союзом залишаємо за собою право
організовувати акції громадянської
непокори.

6. Богородчанському районному відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в області, прокуратурі
району, відділу Служби безпеки України,
органам виконавчої влади, керівникам
підприємств, установ, організацій
району не перешкоджати проведенню в
населених пунктах району масових акцій
на підтримку євроінтеграції, в тому
числі й акції "Євромайдан", не
перешкоджати мешканцям краю в
реалізації їх конституційного права на
свободу зібрань, права на мирний
протест на всій території України.

7. Рекомендувати органам місцевого
самоврядування району на сесіях
місцевих рад висловити свою позицію
щодо суспільно-політичної ситуації в
Україні.

8. В знак підтримки євроінтеграційних
процесів встановити прапор
Європейського Союзу в селищі
Богородчани на площі перед
адмінбудинком районної ради.

9. Дане рішення надіслати до Президента
України та Верховної Ради України.

10. Рішення опублікувати в газеті "Слово
народу" та оприлюднити в інших засобах
масової інформації району.

Однак позивачем оскаржено до
адміністративного суду пункти 2,5,6,8
зазначеного рішення.

Статтею 5 Конституції України
визначено, що народ здійснює владу
безпосередньо і через органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 140 Конституції
України місцеве самоврядування є
правом територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища та міста -
самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Згідно з частиною другою статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Повноваження районної ради визначені
ст. 143 Конституції України, у
відповідності до якої обласні та
районні ради затверджують програми
соціально-економічного та культурного
розвитку відповідних областей і
районів та контролюють їх виконання;
затверджують районні і обласні
бюджети, які формуються з коштів
державного бюджету для їх відповідного
розподілу між територіальними
громадами або для виконання спільних
проектів та з коштів, залучених на
договірних засадах з місцевих бюджетів
для реалізації спільних
соціально-економічних і культурних
програм, та контролюють їх виконання;
вирішують інші питання, віднесені
законом до їхньої компетенції.

Виключний перелік питань, які
вирішуються на пленарних засіданнях
районної ради, визначено ст. 43 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

Районна рада в межах повноважень,
визначених законом, приймає нормативні
та інші акти у формі рішень на
пленарних засіданнях на основі
колективного і вільного обговорення та
голосування більшістю депутатів від
загального складу ради; її рішення є
обов'язковими до виконання на
відповідній території (ст. 144
Конституції України та ст. 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні").

Конституційний Суд України рішенням
від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 у справі
за конституційним поданням
Міністерства внутрішніх справ України
щодо офіційного тлумачення положення
частини другої статті 28 Закону України
"Про статус депутатів місцевих Рад
народних депутатів" звернув увагу на
політико-правову природу органів
місцевого самоврядування, зазначивши,
що такі є представницькими органами,
через які здійснюється право
територіальної громади самостійно
вирішувати не будь-які питання
суспільного життя, а питання саме
місцевого значення, тобто такі, які
пов'язані передусім з життєдіяльністю
територіальних громад і перелік яких
визначено у Конституції України
і законах України. Таким чином,
призначення місцевого самоврядування
є одним із проявів здійснення народом
влади, та правом територіальних громад
як самостійно, так і через органи
місцевого самоврядування вирішувати
питання місцевого значення в межах
законів.

Органи місцевого самоврядування,
здійснюючи владні управлінській
функції і самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Стаття 4 Європейської хартії місцевого
самоврядування встановлює, що головні
повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними. Така ж правова
позиція і висвітлена в рішенні
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування).

Виходячи із викладеного, до
повноважень Богородчанської районної
ради належить вирішення питань
місцевого значення, тобто тих, що
пов'язані, передусім, із
життєдіяльністю територіальної
громади Богородчанського району
Івано-Франківської області.

Вимагати від Президента України В.
Януковича визнати протиправним та
скасувати розпорядження Кабінету
Міністрів України № 905-р від 21
листопада 2013 р., невідкладно припинити
повноваження Прем`єр-міністра України
М. Азарова та прийняти рішення про його
відставку та у разі не підписання
Президентом України В. Януковичем
Угоди про асоціацію між Україною та
Європейським Союзом залишаємо за собою
право організовувати акції
громадянської непокори свідчить про
порушення питання загальнодержавного
значення, а не питання місцевого
значення.

Пунктом 6 рішення № 462-23/2013 від 26.11.2013
року "Про суспільно-політичну ситуацію
в Україні та перспективи
євроінтеграції", вирішено
"Богородчанському районному відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в області, прокуратурі
району, відділу Служби безпеки України,
органам виконавчої влади, керівникам
підприємств, установ, організацій
району не перешкоджати проведенню в
населених пунктах району масових акцій
на підтримку євроінтеграції, в тому
числі й акції "Євромайдан", не
перешкоджати мешканцям краю в
реалізації їх конституційного права на
свободу зібрань, права на мирний
протест на всій території України". Суд
з цього приводу зазначає, що
Богородчанська районна рада не
наділена компетенцією на звернення до
правоохоронних органів із
застереженнями певного змісту
(правового характеру), які мають бути
враховані останніми при виконанні
своїх завдань і функцій, визначених
законодавчими актами і посадовими
обов'язками.

Крім цього, Конституцією України та
законами України Богородчанська
районна рада не наділена
повноваженнями вимагати від
Президента України визнання
протиправними та скасування
розпоряджень Кабінету Міністрів
України, а також не передбачена
компетенція на звернення до
правоохоронних органів із
застереженнями певного змісту
(правового характеру), які мають бути
враховані првоохоронними органами при
виконанні своїх завдань і функцій,
визначених законодавчими актами і
посадовими обов'язками.

Таким чином, приймаючи пункти 2, 5, 6
рішення від 26.11.2013 р. "Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні та перспективи
євроінтеграції", Богородчанською
районною радою вирішено питання, які
не віднесено до відання органів
місцевого самоврядування, та не
стосується питань місцевого значення.

При цьому, суд зазначає, що відповідач,
як представницький орган
територіальної громади згідно статті 34
Конституції України має право на
свободу думки і слова, на вільне
вираження своїх поглядів і переконань.
Однак, це право може реалізовуватися у
формі рішення лише щодо питань
життєдіяльності місцевої громади. У
питаннях, які не стосуються
життєдіяльності місцевої громади таке
вираження поглядів та переконань
органу місцевого самоврядування
здійснюється у формі відповідних
листів, звернень, які не є правовими
актами і не несуть юридичних наслідків,
статей у засобах масової інформації
тощо.

Оскільки, при прийнятті рішень на
пленарних засіданнях органи місцевого
самоврядування діють, як суб'єкти
владних повноважень, вимоги статті 19
Конституції України та статті 25 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" унеможливлюють прийняття
відповідачем звернень до
непідконтрольних суб'єктів у формі
рішень, прийнятих на сесії ради з
питань, які не стосуються питань
життєдіяльності місцевої громади.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги в
цій частині є обґрунтованими та такими,
що підлягають до задоволення

Щодо відповідності пункту 8 рішення
від 26.11.2013 р. "Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні та перспективи
євроінтеграції" вимогам законодавства
України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8 оскаржуваного
рішення відповідачем було вирішено в
знак підтримки євроінтеграційних
процесів встановити прапор
Європейського Союзу в селищі
Богородчани на площі перед
адмінбудинком районної ради.

Статтею 20 Конституції України,
визначено, що державними символами
України є Державний Прапор України,
Державний Герб України і Державний
Гімн України.

Державний Прапор України - стяг із двох
рівновеликих горизонтальних смуг
синього і жовтого кольорів.

Великий Державний Герб України
встановлюється з урахуванням малого
Державного Герба України та герба
Війська Запорізького законом, що
приймається не менш як двома третинами
від конституційного складу Верховної
Ради України.

Головним елементом великого
Державного Герба України є Знак Княжої
Держави Володимира Великого (малий
Державний Герб України).

Державний Гімн України - національний
гімн на музику М. Вербицького із
словами, затвердженими законом, що
приймається не менш як двома третинами
від конституційного складу Верховної
Ради України.

Опис державних символів України та
порядок їх використання
встановлюються законом, що приймається
не менш як двома третинами від
конституційного складу Верховної Ради
України.

Стаття 22 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" встановлює,
що територіальні громади сіл, селищ,
міст можуть мати власну символіку
(герб, прапор тощо), яка відображає їх
історичні, культурні,
соціально-економічні та інші місцеві
особливості і традиції. З урахуванням
пропозицій органів місцевого
самоврядування сіл, селищ, міст
районними, обласними радами може бути
затверджена символіка відповідно
району, області. Зміст, опис та порядок
використання символіки територіальних
громад сіл, селищ, міст, районів і
областей визначаються відповідною
радою згідно з законом.

Статтею 23 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" передбачено,
що на будинках, де працюють ради та їх
виконавчі комітети, піднімається
Державний Прапор України.

В селищі Богородчани на площі перед
адміністративним будинком районної
ради постійно піднімається Державний
Прапор України, що не заперечувалося
сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 4 частини другої
статті 92 Конституції України виключно
законами України встановлюється
порядок використання і захисту
державних символів. Шанування
державних символів України є
обов'язком усіх її громадян (частина
перша статті 65 Конституції України).

Судом встановлено, що оскаржуваним
рішенням Богородчанської районної
ради Івано-Франківської області не
вирішувалося питання використання
державних символів України. Також не
вирішувалось відповідачем в
оскаржуваному рішенні питання
використання символіки району.

Суд зазначає, що Закон України "Про
місцеве самоврядування в Україні" не
передбачає на будинках та на площах
перед адмінбудинками, де працюють ради
та їх виконавчі комітети, підняття
іншої символіки, ніж Державний Прапор
України та символіки територіальних
громад сіл, селищ, міст, районів і
областей.

Оскільки, прапор Європейського Союзу
не належить до державних символів
України, не є символікою
територіальної громади
Богородчанського району, а також
символікою територіальних громад сіл,
селищ Богородчанського району,
вирішення питання щодо його розміщення
на площі перед адміністративною
будівлею Богородчанської районної
ради, є таким, що суперечить вимогам
ст.ст. 22, 23 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Як наслідок, з урахуванням зазначеного
судом та передбаченого статтею 19
Конституції України обов'язку
відповідача діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, суд дійшов висновку про
протиправність п. 8 рішення
Богородчанської районної ради
Івано-Франківської області №462-23/2013 від
26.11.2013 р. та обґрунтованість заявлених
позовних вимог в цій частині.

Зважаючи на те, що оскаржуване рішення
Богородчанської районної ради не є
нормативно-правовим актом, оскільки не
є правоутворюючим актом, не встановлює
чи закріплює нові норми права або
змінює (доповнює, скасовує) діючі з
метою регулювання суспільних відносин,
то у відповідності до частини 2 статті
161 Кодексу адміністративного
судочинства пункти 2, 5, 6 та 8 рішення
Богородчанської районної ради
Івано-Франківської області №462-23/2013 від
26.11.2013 року "Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні та перспективи
євроінтеграції" підлягають визнанню
протиправними та скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки, згідно ст. 5 Закону України
"Про судовий збір" сторони звільнені
від сплати судового збору, а також за
відсутності витрат пов'язаних із
залученням свідків та проведенням
судових експертиз, суд не вирішує
питання про розподіл судових витрат.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
пункти 2, 5, 6, 8 рішення Богородчанської
районної ради шостого демократичного
скликання двадцять третьої сесії від
26.11.2013 року №462-23/2013 "Про
суспільно-політичну ситуацію в Україні
та перспективи євроінтеграції".

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя:
Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному обсязі
12.02.2014 року.