Справа № 2а-7248/09/1570
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/49531/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 13.09.2010

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30.03.2011

у справі № 2а-7248/09/1570

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Невада»

до Державної податкової
інспекції у м. Львові, Державної
податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова

третя особа Міністерство
промислової політики України

про визнання дій
протиправними та скасування рішення
про застосування штрафних
санкцій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Невада» (далі по
тексту - позивач, ТОВ «Невада»)
звернулося до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Львові (далі по тексту - відповідач 1,
ДПІ у м. Львові), Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова (далі по тексту - відповідач 2,
ДПІ у Франківському районі м. Львова)
про визнання дій протиправними та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 11.09.2008
№.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 13.09.2010, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 30.03.2011, позовні вимоги задоволено.

В касаційній скарзі ДПІ у
Франківському районі м. Львова просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга ДПІ у
Франківському районі м. Львова
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що в ході проведення
фахівцями ДПІ у м. Львові перевірки
господарської одиниці - належного
позивачеві залу гральних автоматів -
щодо дотримання суб'єктом
господарювання проведення розрахунків
за товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій, оформленої актом
перевірки від 03.09.2008 №0005/13/05/, було
виявлено факт надання позивачем послуг
з гри на гральних автоматах без
використання реєстраторів
розрахункових операцій та без видачі
розрахункового документа. Наведена
обставина стала підставою для
прийняття відповідачем рішення від
11.09.2008 № про застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
в сумі 6120,00 грн.

Задовольняючи позов, суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з того,
що факт не оснащення гральних
автоматів запам'ятовуючими пристроями
(фіскальною пам'яттю) не може бути
підставою для притягнення позивача до
відповідальності, оскільки, Законом
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» не передбачено
відповідальності суб'єктів
підприємницької діяльності за
використання гральних автоматів, які
не оснащені запам'ятовуючими
пристроями (фіскальною пам'яттю), якщо
всі розрахункові операції, пов'язані з
використанням таких автоматів,
проводяться через реєстратор
розрахункових операцій. А також суди
дійшли висновку про недотримання
податковим органом вимог
законодавства при проведенні
перевірки позивача.

Проте, з такими висновками погодитись
не можна, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» визначено, що контроль за
додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством
України. А відповідно до статті 16
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» контролюючі
органи мають право відповідно до
законодавства здійснювати планові або
позапланові перевірки осіб, які
підпадають під дію нього Закону.

Виходячи з наведених правових норм,
податковий орган не позбавлений права
на проведення перевірок, які можуть
носити плановий або позаплановий
характер, щодо контролю за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності
вимог законодавства про патентування
підприємницької діяльності, порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), здійснення розрахункових
операцій У сфері готівкового або
безготівкового обігу, реалізації
напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Згідно із статтею 2 цього Закону
реєстратор розрахункових операцій - це
пристрій або програмно-технічний
комплекс, в якому реалізовані
фіскальні функції і який призначений
для реєстрації розрахункових операцій
при продажу товарів (наданні послуг),
операцій з купівлі-продажу іноземної
валюти та/або реєстрації кількості
проданих товарів (наданих послуг). До
реєстраторів розрахункових операцій
відносяться: електронний
контрольно-касовий апарат, електронний
контрольно-касовий реєстратор,
комп'ютерно-касова система,
електронний таксометр, автомат з
продажу товарів (послуг) тощо.

Статтею 11 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що терміни
переведення суб'єктів господарювання
на облік розрахункових операцій у
готівковій та безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) із
застосуванням реєстраторів
розрахункових операцій встановлюються
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади з питань економічної
політики, Державної податкової
адміністрації України та
Національного банку України.

Пунктом 6 Додатку до постанови Кабінету
Міністрів України від 07.02.2001 №121 «Про
терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій»
(далі - Постанова №121) встановлено
строк переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на
розрахунки із застосуванням
реєстратора розрахункових операцій, а
саме, при використанні гральних
автоматів - з 31 грудня 2006 року.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» на території України у сферах,
визначених цим Законом, дозволяється
реалізовувати та застосовувати лише ті
реєстратори розрахункових операцій
вітчизняного та іноземного
виробництва, які включені до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій та конструкція
і програмне забезпечення яких
відповідає
конструкторсько-технологічній та
програмній документації виробника.

Пунктом 2 Постанови №121 на Міністерство
промислової політики покладено
обов'язок забезпечити організацію
розроблення автоматів з продажу
товарів (послуг), які відповідатимуть
необхідним вимогам, а також
запам'ятовуючих пристроїв (фіскальної
пам'яті) для оснащення автоматів, що вже
діють.

В свою чергу, наказом Державної
податкової адміністрації України від
01.07.2008 №430 «Про затвердження
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій у новій
редакції» (наказ втратив чинність
згідно з наказом Державної податкової
адміністрації України від 10.09.2008 №581) до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій включено
комп'ютерно-касову систему «Фіскал»,
яка призначена для фіскалізації
гральних автоматів, автоматизації
збору, обліку і контролю даних про
функціонування залів гральних
автоматів.

Зазначене свідчить, що держава
виконала взятий на себе обов'язок щодо
забезпечення переведення суб'єктів
господарювання на облік розрахункових
операцій у готівковій формі при
використанні гральних автоматів із
застосуванням реєстратора
розрахункових операцій.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що, оскільки, на момент
проведення перевірки у вересні 2008 року
комп'ютерно-касову систему «Фіскал»
включено до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій,
то вина позивача в порушенні ним вимог
пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» має місце.

Згідно зі статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Виходячи з вищевикладеного, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанцій і
постановлення нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 222, 224, 229, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 13.09.2010 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30.03.2011
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках, встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров