Справа № 816/6752/13-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 р.Справа № 816/6752/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.12.2013р. по
справі №
816/6752/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського обласного
військового комісаріату

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Полтавського
обласного військового комісаріату
(далі - відповідач), в якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив суд:

- здійснити розрахунок заробітної
плати позивача за період роботи по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС з 17-18 червня 1986 року
з урахуванням Постанови ЦК КПРС,
Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів
СРСР, ВЦРПС №524-156 від 07.05.1986, постанови
Ради Міністрів СРСР №665-195 від 05.06.1986,
постанови Держкомітету СРСР з праці в
ВЦРПС №153/10-43 від 07.05.1986, Розпорядження
Ради Міністрів СРСР № 1031-рс від 20.05.1986
та видати відповідну довідку про
заробітну плату (грошове утримання) з
урахуванням перерахунку для
пред'явлення до органів Пенсійного
Фонду України для нарахування пенсії;

- включити до довідки про заробітну
плату (грошове утримання) позивача за
роботу в зоні Чорнобильської АЕС - 3
(три), а саме до графи "Фактична
заробітна плата за роботу в зоні
відчуження, з якої визначається пенсія"
розділ - Доплата до денної оплати праці
без процентної надбавки за вислугу
років (у відповідності до постанови
№524-156 від 07.05.1986) в розмірі 17 крб. 66 коп.,
та врахувати дану суму при підрахунку
фактичної заробітної плати за роботу в
зоні відчуження з якої визначається
пенсія;

- видати позивачу довідку про
грошове утримання, з урахуванням
перерахунку, для пред'явлення до
органів Пенсійного фонду України для
нарахування пенсії.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.12.2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
норм матеріального права та
невідповідність висновків суду
обставин справи, просив скасувати
постанову та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов.

Відповідно до вимог ст. 197 КАС України
дана справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що у період проходження
служби позивачем з 17 червня 1986 року по 18
червня 1986 року у складі в/ч 48345 останній
приймав участь у роботі по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно
до роздавальної відомості №39 "на
виплату грошового утримання генералам,
офіцерам і військовослужбовцям
надстрокової служби за перебування в
зоні ЧАЕС було виплачено 104,50 карб.

16 травня 2012 року, на підставі
Розпорядження Ради Міністрів СРСР від
23.05.1986 №1031-е "Про оплату праці
військовослужбовців учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС",
згідно якої оплата праці працівників в
1 зоні проводиться в 3-кратному розмірі,
Полтавським обласним військовим
комісаріатом- позивачу було видано
довідку вих. №ВФЗ/З17 про розмір
грошовою утримання за роботу в
населених пунктах І зони відчуження.

Згідно вказаної довідки
заробітна-плата позивача за час роботи
в І зоні відчуження за період з 17.06.1986
року по 18.06.1986 року була нарахована,
виходячи з посадового окладу позивача
в 125,00 крб., окладу за військовим званням
в розмірі 140 крб. та двократної оплати,
розрахованої виходячи з денної ставки.

01 жовтня 2013 року позивач звернувся до
Полтавського обласного військового
комісаріату із заявою про
перерахування заробітної плати з
урахуванням постанови ЦК КПРС,
Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів
СРСР, ВЦРСП №524-156 від 07.05.1986 року.

Листом від 04.10.2013 року за №ВФСЗ/71691/3039
відповідачем було повідомлено
позивача про розгляд заяви від 01.10.2013
року, а також про те що позивачу раніше
вже було надано довідку з урахуванням
зони небезпеки 1, тобто 3-кратному
розмірі його грошового утримання, а
тому відсутні підстави для надання
іншої довідки про виплату заробітної
плати.

Приймаючи рішення відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з безпідставності
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції на
підставі наступного.

Закон України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визначає основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює єдиний
порядок визначення категорій зон
радіоактивно забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення.

Відповідно до ст. 15 вищевказаного
Закону видача довідок про період
роботи (служби) по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, а також на територіях
радіоактивного забруднення, про
заробітну плату за цей період
здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами).

Згідно вимог абз. 2 п. 1 Постанови ЦК
КПРС, Верховної ради СРСР, Ради
Міністрів СРСР, ВЦРПС №524-156 від 07.05.1986
року (далі - постанова №524-156 від 07.05.1986
року) зобов'язано військовослужбовцям
військових частин та органів Комітету
державної безпеки СРСР, а також особам
начальницького та рядового складу
органів внутрішніх справ виконуючим
службові обов'язки в зоні
Чорнобильської АЕС, посадові оклади та
оклади за військовим чи спеціальним
званням виплачувати у подвійному
розмірі.

Згідно абз.4 п.1 Постанови Ради
Міністрів СРСР та Всесоюзної
Центральної Ради Професійних Союзів
від 05.06.1986 № 665-195, оплату праці
працівників, зайнятих на роботах у
третій, другій та перших зонах
небезпеки, відповідно в чотири-, три-, та
двократному розмірах, понад
середньомісячної заробітної плати,
тарифної ставки (окладу), встановленому
за основним місцем роботи;

Відповідно до розпорядження Ради
Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 у зоні
відчуження і встановленням оплати
праці в 5-, 4-, 3-кратному розмірах
тарифної ставки за роботу у
відповідних зонах небезпеки, оплата
праці на умовах постанови 524-156 від
07.05.1986 року здійснювалась за роботу в
решті населених пунктах зони
відчуження, що не були віднесені до зон
небезпеки.

Колегія суддів зазначає, що оплата
праці працівників підприємств,
розташованих в зоні ЧАЕС, які
виконували роботи пов'язані з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
провадилась в розмірах, передбачених
Розпорядженням РМ СРСР за №964, тобто у
відповідних зонах небезпеки в 5-,4-, 3 -
кратному розмірі.

Оплата праці робітників і службовців
(відряджених у зону ЧАЕС та призваних
на військові збори) за якими відповідно
до чинного законодавства зберігалась
за основним місцем роботи
середньомісячна заробітна плата ,
здійснювалась відповідно до абз. 4 п. 1
Постанови РМ СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986
року за №665-195 у відповідних зонах
небезпеки в 4-, 3-, 2 - кратному розмірі (із
врахуванням 100% тарифної ставки),
виходячи з тарифної ставки,
встановленої за основним місцем
роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме: довідки за №ВФЗ/317 від 16.05.2012 року
про виплачену позивачу заробітну плату
за роботу в І зоні відчуження за період
з 17.06.1986 року по 18.06.1986 року та
розрахунку на час відрядження позивача
за основним місцем роботи була
збережена заробітна плата з
урахуванням посадового окладу (без
урахування 20 крб. пайових) в розмірі 125,
00 крб.

Таким чином колегія суддів, зазначає,
що кратність оплати праці позивача за
роботу в зоні відчуження має бути
зменшеною на одиницю. (3-1=2).

Згідно довідки №ВФЗ/317 від 16.05.2012 року
заробітна плата позивача за час роботи
в зоні відчуження за період з 17.06.1986
року по 18.06.1986 року була нарахована
виходячи з посадового окладу позивача,
окладу за військовим званням та
двократної оплати розрахованої
виходячи з денної ставки.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до вищевказаної довідки середня
збережена заробітна плата за 2 дні
роботи в зоні відчуження склала - 9,56
крб. х 2 дн. = 19, 12 крб., а загальна сума
оплати праці за роботу в зоні
відчуження позивача склала - 35,22 крб.+ 19,
12 крб. = 54, 44 крб.

Щодо доводів позивача про необхідність
застосування коефіцієнту кратності 2
при розрахунку розміру збереженої
заробітної плати за місцем його роботи
на час роботи в зоні відчуження,
колегія суддів зазначає, що зазначений
показник не є оплатою за роботу в зоні
відчуження, а є показником розміру
збереженого заробітку за місцем
роботи.

Колегія суддів зазначає, що у
відповідача відсутні підстави для
включення доплати до денної оплати
праці без процентної надбавки за
вислугу років в розмірі 17 крб. 66 коп. до
довідки про виплачену заробітну плату
позивача по справі за роботу в зоні
відчуження.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що довідка №ВФЗ/317 від 16.05.2012
року, яка була видана відповідачем є
правомірною та складеною у
відповідності до вимог законодавства,
а тому відсутні підстави для видачі
іншої довідки про виплачену заробітну
плату позивача за роботу в зоні
відчуження.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.12.2013 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта - позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.12.2013р. по
справі № 816/6752/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.