Справа № 437/11297/13-а
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Н.О.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
справа №437/11297/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Чебанова О.О., Гайдара А.В.,
Яковенко М.М., розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Ленінського районного
суду м. Луганська від 09 грудня 2013 р. у
справі № 437/11297/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Луганської
міської ради про визнання
протиправними окремих положень
Положення «Про порядок розміщення,
встановлення та експлуатації
технічних елементів
телекомунікаційних мереж (Інтернету,
кабельного телебачення), супутникових
антен, охоронних засобів інших
приймальних пристроїв на будівлях та
спорудах, що перебувають у комунальній
власності територіальної громади м.
Луганська або на житлових будівлях, які
за рішенням виконавчого комітету
Луганської міської ради передані в
управління виконавця послуг з
утримання будинків та споруд і
прибудинкової території, та плати за
використання вищевказаних об'єктів», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Виконавчого комітету
Луганської міської ради, в якому просив
суд:

- визнати протиправними окрему
положення Положення «Про порядок
розміщення, встановлення та
експлуатації технічних елементів
телекомунікаційних мереж (Інтернету,
кабельного телебачення), супутникових
антен, охоронних засобів інших
приймальних пристроїв на будівлях та
спорудах, що перебувають у комунальній
власності територіальної громади м.
Луганська або на житлових будівлях, які
за рішенням виконавчого комітету
Луганської міської ради передані в
управління виконавця послуг з
утримання будинків та споруд і
прибудинкової території, та плати за
використання вищевказаних об'єктів» в
частині текстів (кабельне телебачення),
… або на житлових будівлях, які за
рішенням виконавчого комітету
Луганської міської ради передані в
управління виконавцям послуг з
утримання будинків та споруд і
прибудинкової території…;

- виключити з тексту Положення
словосполучення: або на житлових
будівлях, які за рішенням виконавчого
комітету Луганської міської ради
передані в управління виконавцям
послуг з утримання будинків та споруд і
прибудинкової території в назві
положення, в п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.1.3.4, 4.1, 4.2, 4.3,
4.4, 4.5, 5, 6, 6.1, 7, 7.9, в назвах додатків 1, 2, 3, 4
в додатку 4;

- виключити з тексу Положення
словосполучення «кабельне
телебачення» в назві положення, п.п. 1.1,
1.2, 1.3, 1.4, 1.6, 2.1, 2.3, 2.4, 3, 4, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6,
4.7, 5, 5.1, 5.2, 5.2.4, 5.2.6, 5.2.8, 5.3, 6, 6.1, 7, 7.1, 7.2, 7.3,
7.4, 7.6, 7.9, в назвах додатків 1, 2, 3, 4, в
додатку 4;

- виключити п. 2.3 з тексту Положення.

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 09 грудня 2013 р. у справі
№ 263/12030/13-а у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначив,
що судом першої інстанції порушені
норми матеріального та процесуального
права, а тому просив скасувати
постанову та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Сторони до судового засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, вважає за необхідне апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач та
члени його родини є власниками на праві
спільної часткової власності квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується фотокопією
свідоцтво про право на житло від 16.08.2005
року (а.с. 93).

Позивач вважає, що своїм рішенням
виконавчий комітет Луганської міської
ради затвердив положення, яке
суперечить низці законодавчих актів,
зокрема базовим правовим нормам про
право власності, чим порушив права
позивача.

20.06.2011 року виконавчим комітетом
Луганської міської ради прийнято
рішення № 210/28 «Про питання щодо
оприлюднення проекту регуляторного
акта, а саме проекту рішення
виконавчого комітету Луганської
міської ради «Про затвердження
положення про порядок розміщення,
встановлення та експлуатації
технічних елементів
телекомунікаційних мереж (Інтернету,
кабельного телебачення), супутникових
антен, охоронних засобів інших
приймальних пристроїв на будівлях та
спорудах, що перебувають у комунальній
власності територіальної громади м.
Луганська або на житлових будівлях, які
за рішенням виконавчого комітету
Луганської міської ради передані в
управління виконавцям послуг з
утримання будинків та споруд і
прибудинкової території, та плати за
використання вищевказаних об'єктів».

У зв'язку з цим у щотижневій міській
громадсько-політичній газеті «Жизнь
Луганска» від 06.07.2011 року № 28 (1100) було
надруковано повідомлення про
оприлюднення зазначеного проекту
регуляторного акта, а також проект
регуляторного акта разом з аналізом
його регуляторного впливу.

Згідно з пунктом 2 рішення виконавчого
комітету Луганської міської ради від
20.06.2011 року за № 210/28 був встановлений
місячний строк з дня оприлюднення
проекту регуляторного акта разом з
аналізом його регуляторного впливу у
щотижневій міській
громадсько-політичній газеті «Жизнь
Луганска», протягом якого від фізичних
та юридичних осіб і їх об'єднань
приймаються зауваження та пропозиції
до регуляторного акта та аналізу його
регуляторного впливу.

За період з 06.07.2011 року до 06.08.2011 року до
Управління комунальним майном
Луганської міської ради не надходили
зауваження або пропозиції до
регуляторного акта та аналізу його
регуляторного впливу від Обласного
об'єднання «Луганське кабельне
телебачення».

10.08.2011 року виконавчим комітетом
Луганської міської ради прийнято
рішення № 252 «Про затвердження
положення про порядок розміщення,
встановлення та експлуатації
технічних елементів
телекомунікаційних мереж (Інтернету,
кабельного телебачення), супутникових
антен, охоронних засобів інших
приймальних пристроїв на будівлях та
спорудах, що перебувають у комунальній
власності територіальної громади м.
Луганська або на житлових будівлях, які
за рішенням виконавчого комітету
Луганської міської ради передані в
управління виконавцям послуг з
утримання будинків та споруд і
прибудинкової території, та плати за
використання вищевказаних об'єктів».

Проект регуляторного акту був
погоджений з Луганським обласним
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України, що
підтвержується листом Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
21.10.2011 року № 06-33/1906.

Згідно за статтею 1 закону «Про
телекомунікації» суб'єктом ринку
телекомунікацій є оператори,
провайдери телекомунікацій, споживачі
телекомунікаційних послуг, виробники
та/або постачальники технічних засобів
телекомунікацій.

Оператор телекомунікацій - суб'єкт
господарювання, який має право на
здійснення діяльності у сфері
телекомунікацій із правом на технічне
обслуговування та експлуатацію
телекомунікаційних мереж.

Провайдер телекомунікацій - суб'єкт
господарювання, який має право на
здійснення діяльності у сфері
телекомунікацій без права на технічне
обслуговування та експлуатацію
телекомунікаційних мереж і надання в
користування каналів електрозв'язку.

Отже, позивач не є суб'єктом ринку
телекомунікацій, що підтверджується і
п. 2 розділу 2 Статуту, в якому серед
інших видів діяльності зазначено
діяльність у сфері телекомунікацій.

Телекомунікації (електрозв'язок),
згідно Закону України «Про
телекомунікації», - передавання,
випромінювання та/або приймання
знаків, сигналів, письмового тексту,
зображень та звуків або повідомлень
будь-якого роду по радіо, проводових,
оптичних або інших електромагнітних
системах. Встановлено, що діяльність
позивача пов'язана з передаванням
сигналів за допомогою проводових
систем.

Серед телекомунікаційних мереж
зазначений вище закон відокремлює і
телемережі - телекомунікаційні мережі
загального користування, що
призначаються для передавання програм
радіо- та телебачення, а також інших
телекомунікаційних і мультимедійних
послуг і можуть інтегруватися з іншими
телекомунікаційними мережами
загального користування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
телебачення і радіомовлення»
трансляція (телерадіотрансляція) -
початкова передача, яка здійснюється
наземними передавачами, за допомогою
кабельного телебачення або
супутниками будь-якого типу в
кодованому або відкритому вигляді
телевізійних чи радіопрограм, що
приймаються населенням.

Стаття 40 Закону України «Про
телебачення і радіомовлення» визначає,
що для організації діяльності
(мовлення) кабельного телебачення і
радіомовлення суб'єкт господарювання
(провайдер або оператор
телекомунікацій чи оператор кабельних
мереж) повинен отримати ліцензію
(дозвіл) у Національній раді.

Відповідно до п. 1.2 оспорюваного
Положення, воно визначає та регулює
порядок розміщення, встановлення та
експлуатацію: технічних елементів
телекомунікаційних мереж (Інтернету,
кабельного телебачення), супутникових
антен, охоронних засобів,інших
приймальних пристроїв на будівлях та
спорудах, що перебувають у комунальній
власності територіальної громади м.
Луганська або на житлових будівлях, які
за рішенням виконавчого комітету
Луганської міської ради передані в
управління виконавцям послуг з
утримання будинків та споруд і
прибудинкової території.

Спірне Положення визначає та регулює
порядок розміщення, встановлення та
експлуатацію технічних елементів
телекомунікаційних мереж кабельного
телебачення, а тому вживання
відповідачем у тексті Положення
словосполучення «кабельне
телебачення» відповідає вимогам
Законів України «Про телебачення і
радіомовлення», «;Про
телекомунікації», а тому доводи
позивача на неправомірність дій
виконавчого комітету Луганської
міської ради з цього приводу є
необґрунтованим.

Щодо доводів позивача про відсутність
у виконавчого комітету Луганської
міської ради повноважень по
розпорядженню об'єктами нерухомості,
про які йдеться в Положенні, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
телекомунікації» органи місцевого
самоврядування зобов'язані створювати
сприятливі умови для функціонування
розвитку телекомунікаційних мереж
загального користування та
повноцінного надання
телекомунікаційних послуг.

Відповідно до пп. 2 п. «б» ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до повноважень виконавчих
органів рад належать здійснення
контролю за належною експлуатацією та
організацією обслуговування населення
підприємствами житлово-комунального
господарства, за технічним станом,
використанням та утриманням об'єктів
нерухомого майна усіх форм власності.

Згідно пп. 5 п. «б» ст. 30 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
до повноважень виконавчих органів рад
належить здійснення контролю за
використанням житлового фонду.

В силу ст. ст. 15, 30 Житлового кодексу
Української РСР виконавчі комітети
міських рад здійснюють державний
контроль за використанням і
схоронністю житлового фонду.

Статті 15 та 154 Житлового кодексу
передбачають, що виконавчі комітети
міських рад здійснюють також контроль
за утриманням будинків (квартир), що
належать громадянам.

Як зазначено ст. 29 цього Кодексу,
державний контроль за використанням і
схоронністю житлового фонду має своїм
завданням забезпечити додержання
всіма підприємствами, установами,
організаціями та громадянами правил
користування житловим фондом і
утримання його в технічно справному
стані.

Положенням врегульовано питання
розміщення, встановлення та
експлуатації охоронних засобів, інших
приймальних пристроїв на будівлях та
спорудах, які побудовані, тобто вже
прийняті в експлуатацію, тому суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про відповідність спірного
Положення нормам чинного
законодавства України.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції спір по суті вирішений вірно,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
зміни або скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Ленінського районного суду м.
Луганська від 09 грудня 2013 р. у справі №
437/11297/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 09 грудня 2013 р. у справі
№ 437/11297/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
рішення законної сили.

Головуючий
О.О. Чебанов

Судді
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко