Справа № 826/20249/13-а
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1Вн. № 1/356
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку письмового провадження)

м. Київ

30 січня 2014 року 11:30
№ 826/20249/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № , №
від 13.09.2012, ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_2) звернулася до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач,
ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у
м. Києві) про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 13.09.2012 №
та № (далі - ППР № , ППР №
).

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24.12.2013 відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/20249/13-а.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24.12.2013 закінчено
підготовче провадження в
адміністративній справі № 826/20249/13-а та
призначено справу до судового
розгляду.

В судове засідання 28.01.2014 прибула
представник позивача. Представник
відповідача в судове засідання 28.01.2014
не прибув, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду.

Згідно частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) якщо немає перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, визначених цією статтею, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення частини 6 статті
128 КАС України, беручи до уваги
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта, в судовому засіданні 28.01.2014
суд ухвалив перейти до розгляду справи
в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва встановив наступне.

ДПІ у Печерському р-ні м. Києва ДПС у
період з 16.07.2012 по 03.08.2012 було проведено
документальну планову виїзну
перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_2
(реєстраційний номер НОМЕР_3) за період
з 08.07.2009 по 31.12.2011, за результатами якої
складено акт від 08.08.2012 № 21/1702-НОМЕР_3
(далі - Акт перевірки).

Відповідач дійшов до висновку про
порушення позивачем п. 177.2 ст. 177
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), внаслідок чого згідно з пп.
54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України та відповідно
до п. 167.1 ст. 167, п. 123.1 ст. 123 ПК України на
підставі Акта перевірки відповідачем
прийнято ППР № , відповідно до
якого позивачу було збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на суму 16 320,83 грн.
(за основним платежем - 13 056,66 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 3
264,17 грн.).

Підставою для збільшення позивачу суми
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб згідно ППР №
було, за твердженням відповідача,
донарахування позивачем податку на
доходи фізичних осіб за 2011 рік в сумі 13
056,66 грн.

Крім цього, відповідач дійшов до
висновку про порушення позивачем пп.
168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України,
внаслідок чого згідно з пп. 54.3.5 п. 54.3 ст.
54 ПК України та відповідно до п. 127.1 ст.
127 ПК України на підставі Акта
перевірки відповідачем прийнято ППР №
, відповідно до якого позивачу
було збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на суму 59 692,30 грн. (за
основним платежем - 48 735,40 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 10
956,90 грн.).

Підставою для збільшення позивачу суми
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб згідно ППР №
було, за твердженням відповідача,
неперерахування та неутримання
податку з доходів фізичних осіб за 2011
рік на загальну суму 48 735,40 грн.

Позивач не погодився з висновками Акта
перевірки та прийнятими на його
підставі податковими
повідомленнями-рішеннями, тому
звернувся до суду.

Стосовно правомірності прийнятого
податковим органом ППР № суд
зазначає наступне.

Згідно підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті
14 ПК України дохід з джерелом їх
походження з України - будь-який дохід,
отриманий резидентами або
нерезидентами, у тому числі від
будь-яких видів їх діяльності на
території України (включаючи виплату
(нарахування) винагороди іноземними
роботодавцями), її континентальному
шельфі, у виключній (морській)
економічній зоні.

Відповідно до підпунктів 168.1.1 пункту
168.1 статті 168 ПК України податковий
агент, який нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу.

Підпунктом "а" пункту 171.2 статті 171 ПК
України передбачено, що особою,
відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів, є
податковий агент - для оподатковуваних
доходів з джерела їх походження в
Україні.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_2 та
фізичною особою ОСОБА_1 було укладено
акт виконаних робіт № 31-09-11 щодо
проведених робіт з упаковки та
наклейки етикеток на вироби,
призначені на відвантаження.

Позивачем за період з 01.01.2011 по 05.09.2011
було виплачено на користь ОСОБА_1 290 000,00
грн., а саме: згідно видаткового
касового ордеру від 21.01.2011 - 30 000,00 грн.,
згідно видаткового касового ордеру від
01.07.2011 - 25 000,00 грн., згідно видаткового
касового ордеру від 04.07.2011 - 25 000,00 грн.,
згідно видаткового касового ордеру від
06.07.2011 - 15 000,00 грн., згідно видаткового
касового ордеру від 08.07.2011 - 15 000,00 грн.,
згідно видаткового касового ордеру від
11.07.2011 - 25 000,00 грн., згідно видаткового
касового ордеру від 12.07.2011 - 25 000,00 грн.,
згідно видаткового касового ордеру від
13.07.2011 - 25 000,00 грн., згідно видаткового
касового ордеру від 14.07.2011 - 15 000,00 грн.,
згідно видаткового касового ордеру від
15.07.2011 - 25 000,00 грн., згідно видаткового
касового ордеру від 19.07.2011 - 30 000,00 грн.,
згідно видаткового касового ордеру від
20.07.2011 - 25 000,00 грн., згідно видаткового
касового ордеру від 05.09.2011 - 10 000,00 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що ФОП
ОСОБА_1 зареєстрований Печерською
районною державною адміністрацією м.
Києва 22.09.2011 за № НОМЕР_4. На податковому
обліку в ДПІ у Печерському р-ні м. Києва
перебуває з 23.09.2011 за № НОМЕР_5.

З наведеного вбачається, що фізична
особа ОСОБА_1 на момент отримання
грошових коштів в розмірі 290 000,00 грн. не
був зареєстрованим, як фізична особа -
підприємець.

При цьому, ФОП ОСОБА_2 податок з доходів
фізичних осіб не утримувався та не
перераховувався.

Відтак, сума неперерахованого та
неутриманого податку з доходів
фізичних осіб склала 48 735,40 грн. згідно
придбаних послуг у фізичної особи на
суму 290 000,00 грн. (січень 2011 року - 30 000,00
грн. (9 410,00 х 15% + 20 590,00 х 17%) = 4 911,80 грн.;
липень 2011 року - 250 000,00 грн. (9 410,00 х 15% + 240
590,00 х 17%) = 42 311,80 грн.; вересень 2011 року - 10
000,00 грн. (9 410,00 х 15% + 590,00 х 17%) = 12 183,85 грн.).

Відтак, висновки відповідача про
порушення позивачем підпункту 168.1.1, пп.
168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України є
обґрунтованими, а оскаржуване ППР №
прийнятим в межах повноважень і в
спосіб, передбачений діючим
законодавством України.

Стосовно правомірності прийнятого
податковим органом ППР № суд
зазначає наступне.

Згідно пункту 177.2 статті 177 ПК України
об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 ПК
України до переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом III цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем до
складу валових витрат за 2011 рік було
протиправно віднесено витрати в
розмірі 45 648,00 грн. на придбання товару.

Так, згідно книги обліку доходів та
витрат позивача № 1982 від 07.10.2009, яка, за
твердженням представника відповідача,
була пронумерована, прошнурована та
зареєстрована в ДПІ у Печерському р-ні
м. Києва, в графі 3 стор. 3 ("витрати на
виробництво продукції") було зазначено
витрати в розмірі 6 954,00 грн., в графі 3
стор. 6 ("витрати на виробництво
продукції") було зазначено витрати в
розмірі 5 928,00 грн., в графі 3 стор. 11
("витрати на виробництво продукції")
було зазначено витрати в розмірі 32 766,00
грн., які не були підтверджені
розрахунковими документами, що є
порушенням вимог пункту 177.4 статті 177 ПК
України, чим, в свою чергу, порушено
вимоги пункту 177.2 статті 177 ПК України.

Крім того, судом встановлено, що
позивачем до складу валових витрат за
2011 рік було протиправно віднесено
витрати в розмірі 18 894,00 грн.

Так, позивачем в IV кварталі 2011 року
відповідно до книги обліку доходів та
витрат № 1982 від 07.10.2009, яка, за
твердженням представника відповідача,
була пронумерована, прошнурована та
зареєстрована в ДПІ у Печерському р-ні
м. Києва, в графі 3 стор. 11 ("витрати на
виробництво продукції") було зазначено
витрати в розмірі 18 894,00 грн., які не були
підтверджені первинними та
розрахунковими документами, при цьому
позивачем не було зазначено в книзі
реквізити понесених витрат, що є
порушенням вимог пункту 177.2 статті 177 ПК
України.

Пунктом 138.4 ст. 138 ПК України
передбачено, що витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
не розподільчих постійних витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в період ії
виникнення, визначаються витратами
того звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Судом встановлено, що позивачем до
складу валових витрат в І кварталі 2011
року було протиправно віднесено
витрати в розмірі 6 150,00 грн.

Так, позивачем в I кварталі 2011 року
відповідно до книги обліку доходів та
витрат № 1982 від 07.10.2009 в графі 3 стор. 4
("витрати на виробництво продукції")
було зазначено витрати на придбання
товарів на загальну суму 6 150,00 грн.: у
видатковій накладній № 105 від 24.02.2011 на
суму - 4 686,00 грн., у видатковій накладній
№ 139 від 09.03.2011 на суму 1 464,00 грн., оплата
яких відбулась 07.06.2012 згідно платіжного
доручення № 56 на суму 1 464,00 грн.
платіжного доручення № 55 на суму 4 686,00
грн. та відповідно банківських виписок,
наданих позивачем на перевірку, що є
порушенням вимог пункту 138.4 статті 138 ПК
України.

Відтак, висновки відповідача про
порушення позивачем пункту 177.2 статті
177 ПК України є обґрунтованими, а
оскаржуване ППР № прийнятим в
межах повноважень і в спосіб,
передбачений діючим законодавством
України.

Враховуючи все вищевикладене у своїй
сукупності, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у задоволенні позову
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
повністю.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 решту суми судового
збору у розмірі 1 520,95 грн. (одна тисяча
п'ятсот двадцять грн. 95 коп.) на
розрахунковий рахунок № 4007 у ГУ
ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019,
код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова