Справа № 801/153/14
Суддя: Алексєєва Т.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2014 року (12:59) Справа №801/153/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Алексєєвої Т.В., при
секретарі судового засідання
Могильної А.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду
України в Сімферопольському районі АРК

про спонукання до виконання певних дій

за участі:

представника позивача - ОСОБА_2,
паспорт;

представника відповідача - не з'явився;

Обставини справи: ОСОБА_1 звернулась до
Окружного адміністративного суду АР
Крим з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК про
спонукання відповідача надати
предметну відповідь на три
інформаційних запита від 26.06.2013 року,
від 05.07.2013 року, від 06.12.2013 року.

В ході розгляду справи позивачка
змінила позовні вимоги та просить суд
визнати протиправним розгляд
відповідачем інформаційних запитів
від 26.06.2013 року, від 05.07.2013 року, від
06.12.2013 року не в порядку, встановленому
Законом України "Про доступ до
публічної інформації", зобов'язання
надати предметну (повну) відповідь на
запити від 26.06.2013 року, від 05.07.2013 року,
від 06.12.2013 року та стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі
5000,00 грн.

У судовому засіданні 10.02.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги.

Представник відповідача у судове
засідання 10.02.2014 року не з'явився, про
дату та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, а саме:
направленням тексту повістки на адресу
електронної пошти, яка містяться у
Єдиній базі даних електронних адрес,
номерів факсів (телефаксів) суб'єктів
владних повноважень (а.с. 47).

Раніше відповідач надав письмові
заперечення на позовні вимоги.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутності представника
відповідача, керуючись ст. 128 КАС
України, на підставі наявних доказів
відповідно до ч.6 ст. 71 КАС України.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК, їй
призначена пенсія за вислугу років з
24.01.2013 року на підставі рішення
Сімферопольського районного суду АР
Крим від 05.09.2013 року по справі № 116/5132/13-а
та ухвали Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28.10.2013 року по справі № 116/5132/13-а.

ОСОБА_1 звернулась до Управління
Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК з
інформаційним запитом від 26.06.2013 року, в
якому просить надати засвідчені
фотокопії запиту № 1964/06-4 від 26.03.2013 року
до Позабюджетного Пенсійного фонду при
Міністерстві фінансів Республіки
Узбекистан та № 1965/06-4 від 26.03.2013 року до
міського відділу Чирчикського
обласного управління Позабюджетного
Пенсійного фонду при Міністерстві
фінансів Республіки Узбекистан, у разі
надходження відповідей на ці запити -
надати їх засвідчені фотокопії (а.с. 6).

Листом від 01.07.2013 року № 163/М-01-6
Управління Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК надало
відповідь ОСОБА_1, в якому міститься
лише інформація про те, що вона може
ознайомитися з матеріалами пенсійної
справи на особистому прийомі у
начальника управління.

Даний лист не містить обґрунтованої та
повної відповіді на запит від 26.06.2013
року. (а.с. 7).

05.07.2013 року ОСОБА_1 звернулась з
інформаційним запитом до Управління
Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК, в якому
просить: надати їй засвідчену
фотокопію аркуша "про рух справи",
письмово повідомити ким було
відмовлено ОСОБА_1 у можливості зняття
фотокопій з матеріалів пенсійної
справи, а саме, документів вказаних у
запиті ОСОБА_1 від 26.06.2013 року, письмово
повідомити про підстави відмови у
можливості зняття фотокопій з
матеріалів пенсійної справи, а саме,
документів вказаних у запиті ОСОБА_1
від 26.06.2013 року, письмово повідомити про
підстави для відмови в наданні
оригіналу заяви ОСОБА_1 від 23.05.2013 року
для виконання на вільних частках
аркушу записи (розписки) про факт та
результати ознайомлення із вказівкою
щодо зроблених фотокопій документів
(а.с. 8).

Управління Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК листом
від 08.07.2013 року № 168/М-01-6 повідомило
ОСОБА_1 про те, що вона може
ознайомитися з матеріалами пенсійної
справи зі зняттям фотокопій з
матеріалів пенсійної справи на
особистому прийомі у начальника
управління. Даний лист не містить
обґрунтованої та повної відповіді на
запит від 05.07.2013 року (а.с. 9).

06.12.2013 року ОСОБА_1 звернулась з
інформаційним запитом до Управління
Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК, в якому
просить: повідомити її про підстави
чергової вимоги про надання нею
чергової заяви про призначення пенсії,
після судового рішення з цього приводу;
надати засвідчену фотокопію документу
про виконання судового рішення, яке
долучено до документів пенсійної
справи ОСОБА_1; повідомити про розмір
нарахованої пенсії та розрахунок
вказаної у листі суми 10119,71 грн. із
зазначенням розміру щомісячної
компенсації затриманих до виплати
платежів; у разі, якщо до розрахунку
суми 10119,71 не включена компенсація
затриманих до виплати платежів -
повідомити про підстави не нарахування
компенсації; повідомити причину та
підстави продовження затримки виплати
нарахованої пенсії до січня 2014 року;
повідомити спосіб, місце, дату та час
можливого отримання нарахованої
ОСОБА_1 суми 10119,71 грн. та щомісячної
пенсії.

Відповідь на вказаний запит була
надана позивачу листом від 20.12.2013 року
№300/М-01-6 Управлінням Пенсійного Фонду
України в Сімферопольському районі
АРК. Проте, на думку суду інформація у
листі від 20.12.2013 року №300/М-01-6 не
містить повної і обгрунтованої
відповіді на запит ОСОБА_1 від 06.12.2013
року та стосується лише визначення
суми призначеної пенсії та дати
виплати суми боргу по призначенню
пенсії за період з 24.01.2013 року по 31.12.2013
року та поточної суми пенсії за січень
2014 року.

Не погодившись з вказаними відповідями
Управління Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК , та
вважаючи їх неповними та такими, що не
відповідають предмету запиту, ОСОБА_1
звернулась до Окружного
адміністративного суду АР Крим.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
"Про інформацію" № 2657-XII від 02.10.1992 року,
із змінами і доповненнями (далі - Закон
№ 2657) кожен має право на інформацію, що
передбачає можливість вільного
одержання, використання, поширення,
зберігання та захисту інформації,
необхідної для реалізації своїх прав,
свобод і законних інтересів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Законом України "Про
доступ до публічної інформації" №2939-VI
від 13.01.2011 року, із змінами і
доповненнями (далі - Закон № 2939)
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визначаються суб'єкти
владних повноважень органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Закон № 2939-VI визначає порядок
здійснення та забезпечення права
кожного на доступ до інформації, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес.

Частиною 1 ст. 1 Закону N 2939-VI визначено,
що публічна інформація це відображена
та задокументована будь-якими засобами
та на будь-яких носіях інформація, що
була отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації та
інформації, що становить суспільний
інтерес визначені Законом № 2939.

Відповідно до ст.1 Закону № 2939
публічною інформацією є відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана, або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім
випадків, встановлених законом.

Статтею 5 Закону № 2939 передбачено, що
доступ до інформації забезпечується
шляхом:

систематичного та оперативного
оприлюднення інформації: в офіційних
друкованих виданнях; на офіційних
веб-сайтах в мережі Інтернет; на
інформаційних стендах; будь-яким іншим
способом;

надання інформації за запитами на
інформацію.

Відповідно до ст.19 Закону № 2939
реалізація права на доступ до
інформації забезпечується шляхом
оформлення та направлення
інформаційного запиту, яким є прохання
особи до розпорядника інформації
надати публічну інформацію, що
знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до
розпорядника інформації із запитом на
інформацію незалежно від того,
стосується ця інформація його особисто
чи ні, без пояснення причини подання
запиту.

Запит на інформацію може бути
індивідуальним або колективним. Запити
можуть подаватися в усній, письмовій чи
іншій формі (поштою, факсом, телефоном,
електронною поштою) на вибір
запитувача.

Письмовий запит подається в довільній
формі.

Запит на інформацію має містити:

1) ім'я (найменування) запитувача,
поштову адресу або адресу електронної
пошти, а також номер засобу зв'язку,
якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид,
назву, реквізити чи зміст документа,
щодо якого зроблено запит, якщо
запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту
в письмовій формі.

У статті 20 Закону № 2939 зазначено, що
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Вищезазначеними нормами чинного
законодавства встановлений обов'язок
розпорядника інформації, своєчасно та
у повному обсязі надати відповідь за
інформаційними запитами.

У частині 1 статті 6 Закону №2939 та у
частині 1 статті 21 Закону № 2657,
визначено, що інформацією з обмеженим
доступом є: конфіденційна інформація;
таємна інформація; службова
інформація.

Конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень. Конфіденційна
інформація може поширюватися за
бажанням (згодою) відповідної особи у
визначеному нею порядку відповідно до
передбачених нею умов, а також в інших
випадках, визначених законом (частини
перша, друга статті 21 Закону № 2657).

До конфіденційної інформації про
фізичну особу належать, зокрема, дані
про її національність, освіту, сімейний
стан, релігійні переконання, стан
здоров'я, а також адреса, дата і місце
народження (частина друга статті 11
Закону № 2657).

Конституційний Суд України в абзаці
першому пункту 1 резолютивної частини
Рішення від 30 жовтня 1997 року № 5-зп
відніс до конфіденційної інформації
про фізичну особу, крім вказаної, ще й
відомості про її майновий стан та інші
персональні дані.

Таким чином, Конституційний Суд
України вважає, що перелік даних про
особу, які визнаються як конфіденційна
інформація, не є вичерпним.

Згідно статті 10 Закону 2657-XII кожна
особа має право:

1) знати у період збирання інформації,
але до початку її використання, які
відомості про неї та з якою метою
збираються, як, ким і з якою метою вони
використовуються, передаються чи
поширюються, крім випадків,
встановлених законом;

2) доступу до інформації про неї, яка
збирається та зберігається;

3) вимагати виправлення неточної,
неповної, застарілої інформації про
себе, знищення інформації про себе,
збирання, використання чи зберігання
якої здійснюється з порушенням вимог
закону;

4) на ознайомлення за рішенням суду з
інформацією про інших осіб, якщо це
необхідно для реалізації та захисту
прав та законних інтересів;

5) на відшкодування шкоди у разі
розкриття інформації про цю особу з
порушенням вимог, визначених законом.

Обсяг інформації про особу, що
збирається, зберігається і
використовується розпорядниками
інформації, має бути максимально
обмеженим і використовуватися лише з
метою та у спосіб, визначений законом.

Розпорядники інформації, які володіють
інформацією про особу, зобов'язані:

- надавати її безперешкодно і
безкоштовно на вимогу осіб, яких вона
стосується, крім випадків,
передбачених законом;

- використовувати її лише з метою та у
спосіб, визначений законом;

- вживати заходів щодо унеможливлення
несанкціонованого доступу до неї інших
осіб;

- виправляти неточну та застарілу
інформацію про особу самостійно або на
вимогу осіб, яких вона стосується.

Зберігання інформації про особу не
повинно тривати довше, ніж це необхідно
для досягнення мети, задля якої ця
інформація збиралася.

Відмова особі в доступі до інформації
про неї, приховування, незаконне
збирання, використання, зберігання чи
поширення інформації можуть бути
оскаржені.

Суд вважає, що інформація, яка
знаходиться у пенсійних справах та
стосується виключно особи, якій
призначено пенсію, є конфіденційною.

Проте, у даному випадку, за отриманням
інформації стосовно себе звернулась
саме особа, якій призначено пенсію за
отриманням інформації, яка знаходиться
у матеріалах її пенсійної справи, тобто
особа, яка має законне право отримати
всю необхідну їй інформацію, яка
зібрана відносно неї Управлінням
Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК.

Крім того, частиною 3 ст. 32 Конституції
України встановлено, що кожний
громадянин має право знайомитися в
органах державної влади, органах
місцевого самоврядування, установах і
організаціях з відомостями про себе,
які не є державною або іншою захищеною
законом таємницею.

Стаття 40 Конституції України
передбачає, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1
стосуються визнання протиправним
розгляду відповідачем інформаційних
запитів від 26.06.2013 року, від 05.07.2013 року,
від 06.12.2013 року не в порядку,
встановленому Законом України "Про
доступ до публічної інформації". Проте,
приймаючи до уваги, що відповідачем
порушено конституційне право
позивачки на отримання обґрунтованої
відповіді на її запити та отримання
відомостей про себе, суд вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог
для належного захисту прав та законних
інтересів позивача та вирішити питання
щодо зобов'язання відповідача надати
повні та обґрунтовані відповіді на
звернення ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК від
26.06.2013 року, від 05.07.2013 року, від 06.12.2013
року.

Стосовно вимог позивача про стягнення
моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. суд
зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків. Також у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

З пояснень позивача не вбачається
чіткого обґрунтування заподіяння
відповідачем ОСОБА_1 моральної шкоди та
таке твердження позивача не
підтверджується належними доказами, у
зв'язку з чим, суд приходить до висновку
про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1
в цій частині.

Законом України "Про судовий збір"
встановлено, що ставка судового збору
за подання до суду позовної заяви про
відшкодування моральної шкоди з ціною
позову до 5 розмірів мінімальної
заробітної плати встановлюється у
визначена у розмірі 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати.

Приймаючи до уваги, що ухвалою від
21.01.2014 року суд відстрочив ОСОБА_1
сплату судового збору за подачу позову
щодо відшкодування моральної шкоди,
пов'язаного з розглядом справи №801/153/14
до прийняття рішення по суті, у зв'язку
з відмовою ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог стосовно стягнення
моральної шкоди у сумі 5000,00 грн., суд
вважає за необхідне стягнути з
позивача суму судового збору у розмірі
243,60 грн.

У судовому засіданні 10.02.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови складено 14.02.2014 року.

Керуючись ст.ст. 11, 158, 160-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Сімферопольському
районі АРК надати ОСОБА_1 повні
відповіді на її запити:

- від 26.06.2013 року з приводу надання
належним чином засвідчених копій
запитів № 1964/06-4 від 26.03.2013 року та №
1965/06-4 від 26.03.2013 року та документів, які
підтверджують направлення цих запитів
та отримання їх адресатом;

- від 05.07.2013 року з приводу надання
належним чином засвідченої копії
листка з пенсійної справи № 172965 "про
рух справи", з приводу підстав відмови
у можливості зняти фотокопій з
матеріалів пенсійної справи № 172965, з
приводу відмови надання оригіналу
заяви від 23.05.2013 року та стосовно
надання для ознайомлення пенсійної
справи № 172965 зі зняттям фотокопій;

- від 06.12.2013 року стосовно вимоги
надання чергової заяви про
призначення пенсії, надання
засвідченої фотокопії документу про
виконання судового рішення,
повідомлення про розмір нарахованої
пенсії та розрахунку суми 10119,71 грн. зі
вказівкою щомісячної компенсації
затриманих до виплати платежів, у разі,
як що у розрахунок суми 10119,71 грн. не
включена компенсація - повідомлення
про підстави не нарахування
компенсаційних виплат, повідомлення
про причину та підстави продовження
затримки виплати нарахованої пенсії до
січня 2014 року, повідомлення про спосіб,
місце дату та час можливого отримання
нарахованої суми у розмірі 10119,71 грн. та
щомісячної пенсії.

3.У задоволенні іншої частини позову
відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 243,60 грн. на рахунок: 4002;
Одержувач: УДКСУ у м. Сімферополі АР
Крим, 22030001; ; МФО: 824026; Банк
одержувача: Головне управління
державної казначейської служби
України в АР Крим, м. Сімферополь;
призначення платежу: "Код 35174235, судовий
збір, пункт 3.1".

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя підпис Алексєєва Т.В.