Справа № К/9991/5719/12-С
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/5719/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Миргороді Полтавської області

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 грудня 2011 року

у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в
м. Миргороді Полтавської області до
Підрозділу примусового виконання
рішень Відділу Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області, Відділу Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції (далі - ВДВС ГУЮ) у
Полтавській області про скасування
вимог та постанови,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року УПФУ в м. Миргороді
Полтавської області звернулося до суду
з позовом до Підрозділу примусового
виконання рішень ВДВС ГУЮ у
Полтавській області про скасування
вимог та постанови. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначав, що на
виконання виконавчого листа №2-а-3448/11,
виданого 09 червня 2011 року, УПФУ в
м. Миргороді Полтавської області
здійснило перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_4 в межах суми стягнення за
один місяць, оскільки на судове рішення
від 31 травня 2011 року, прийнятого в
порядку скороченого провадження, було
подано апеляційну скаргу. Проте,
постановою старшого державного
виконавця Підрозділу примусового
виконання рішень ВДВС ГУЮ у
Полтавській області від 09 вересня 2011
року ВП №27143758 на Управління накладено
штраф в розмірі 680,00 грн за невиконання
рішення суду в повному обсязі та
надіслано повторну вимогу про
виконання вказаного рішення.
Посилаючись на неправомірність дій
відповідачів, просив скасувати вказану
постанову від 09 вересня 2011 року та
вимогу державного виконавця від 09
вересня 2011 року. Крім того, просив суд
зупинити виконавче провадження щодо
виконання виконавчого листа №2-а-3448/11,
виданого 09 червня 2011 року
Миргородським міськрайонним судом
Полтавської області, а також скасувати
вимогу державного виконавця від 09
вересня 2011 року № 9111 щодо виконання
судового рішення.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року, яку залишено без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 грудня 2011
року, відмовлено у задоволенні позову
про скасування постанови та зупинення
виконавчого провадження. В іншій
частині вимог провадження у справі
закрито.

У касаційній скарзі УПФУ в м. Миргороді
Полтавської області порушує питання
про скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалення
нового судового рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що за приписами частини 1
статті 256 КАС України, перерахунок
пенсії за постановою суду, прийнятою в
порядку скороченого провадження
здійснюється в межах сум стягнення за
один місяць. Вказує, що Управлінням
подано апеляційну скаргу на судове
рішення, за яким відкрито виконавче
провадження, отже в іншій частині воно
не набрало законної сили.

ВДВС ГУЮ у Полтавській області у
запереченнях на касаційну скаргу
посилається на те, що рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
судами правильно встановлені факти,
досліджені докази та наведені
обґрунтовані висновки. Вказує, що
рішення суду боржником не виконано,
отже постанова про накладення штрафу
від 09 вересня 2011 року ВП №27143758 прийнята
у відповідності до Закону України «Про
виконавче провадження» та є законною.
Просить залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Судами встановлено, що 09 червня 2011 року
Миргородським міськрайонним судом
Полтавської області у справі № 2а-3448/11
видано виконавчий лист про
зобов'язання УПФУ у м. Миргороді
Полтавської області з 01 квітня 2010 року
провести перерахунок пенсії
ОСОБА_4 із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
за 2009 рік відповідно до статей 40, 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Постанову
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області допущено до
негайного виконання.

17 червня 2011 року старшим державним
виконавцем Підрозділу примусового
виконання рішень ВДВС ГУЮ у
Полтавській області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа № 2а-3448/11 та зобов'язано боржника
негайно самостійно виконати судове
рішення з моменту отримання цієї
постанови.

24 червня 2011 року УПФУ у м. Миргороді
Полтавської області провело
перерахунок пенсії за вказаним
виконавчим листом в межах сум
стягнення за один місяць, у зв'язку із
оскарженням судового рішення в
апеляційному порядку.

09 вересня 2011 року старшим державним
виконавцем Підрозділу примусового
виконання рішень ВДВС ГУЮ у
Полтавській області винесено
постанову про накладення на позивача
штрафу у розмірі 680,00 грн, яку йому
надіслано разом з вимогою №9111 про
повторне встановлення строку для
виконання судового рішення, як такого,
що не виконано у повному обсязі.

Вирішуючи спір та задовольняючи
позовні вимоги, суди виходили з того, що
позивач не надав суду доказів про
наявність поважних причин невиконання
судового рішення, яке набрало законної
сили.

Проте, з таким висновком погодитись
неможливо.

Умови та порядок притягнення до
відповідальності боржника за
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк судового рішення, визначені
частиною 2 статті 75 та частиною 1 статті
89 Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно із частиною 1 статті 89 вказаного
Закону у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною 2 статті 14 КАС України
встановлено, що обов'язковими до
виконання на всій території України є
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 254 КАС
України постанова або ухвала суду
першої інстанції, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

Судами встановлено, що постанову
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 31 травня 2011
року у справі № 2а-3448/11 прийнято в
порядку скороченого провадження
відповідно до статті 183-2 КАС України та
09 червня 2011 року видано виконавчий
лист.

Як видно із змісту вказаного рішення
предметом спору у справі № 2а-3448/11 є дії
суб'єкта владних повноважень щодо
перерахунку та виплати пенсії.

Статтею 256 КАС України визначені
постанови суду, які виконуються
негайно.

До таких постанов належать, зокрема,
постанови суду про присудження виплати
пенсій, інших періодичних
платежів з Державного бюджету України
або позабюджетних державних фондів - у
межах суми стягнення за один місяць
(пункт 1 частини 1 статті 256 КАС України),
а також постанови суду, прийняті в
порядку скороченого провадження (абзац
2 пункту 9 частини 1 статті 256 КАС
України).

За умовами частини 8 статті 183-2 КАС
України, в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.

Частинами 3, 4 статті 254 вказаного
Кодексу передбачено, що у разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що у разі оскарження в апеляційному
порядку постанови суду про присудження
виплати пенсій чи інших періодичних
платежів з Державного бюджету України,
прийнятої за результатами розгляду в
скороченому проваджені, спеціальним
для цієї категорії справ є пункт 1
частини 1 статті 256 КАС України. Отже, у
цій категорії справ негайно
виконуються постанови про стягнення
періодичних платежів в межах
присуджених платежів за один місяць.

Як видно із матеріалів справи, позивач
оскаржив в апеляційному порядку судове
рішення Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від 31 травня
2011 року та на виконання цього рішення
провів нарахування і виплату пенсії в
межах платежів за один місяць (а.с. 8).

У виконавчому листі від 09 червня 2011
року №2-а-3448/11 не зазначена дата
набрання чинності вказаної постанови
(а.с.32). У постанові старшого виконавця
Підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС ГУЮ у Полтавській області
від 17 червня 2011 року ВП №27143758 така
інформація також відсутня (а.с.11).

Отже, відомості щодо набрання законної
сили судовим рішенням, що підлягало
виконанню, в матеріалах справи
відсутні.

Позивач посилався на те, що постанову
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 31 травня 2011
року УПФУ в м. Миргороді Полтавської
області отримав 14 червня 2011 року та 16
червня 2011 року оскаржив її до
апеляційного суду, про що надав
відповідні докази.

Вирішуючи спір та задовольняючи вимоги
позивача, суд першої інстанції не дав
належної оцінки доводам УПФУ в м.
Миргороді Полтавської області щодо
оскарження ним судового рішення, не
перевірив дату набрання чинності
судовим рішенням та доводи позивача
щодо поважності причин невиконання ним
судового рішення в повному обсязі.

Апеляційний суд не звернув уваги на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвели до
неправильного вирішення справи та не
виправив правової помилки.

Згідно із статтею 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 220
КАС України, суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні.

Підставою для скасування судового
рішення суду апеляційної інстанції і
направлення справи на новий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи
(частина друга статті 227 КАС України).

Враховуючи наведене, ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог з направленням справи
до суду апеляційної інстанції на новий
апеляційний розгляд.

В іншій частині рішення судів не
оскаржуються, а тому суд касаційної
інстанції не переглядає їх в частині
закриття провадження щодо позовних
вимог про скасування вимоги державного
виконавця від 09 вересня 2011 року.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Миргороді
Полтавської області задовольнити
частково.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 грудня 2011
року в частині відмови у задоволенні
позовних вимог скасувати, а справу в
цій частині направити на новий
апеляційний розгляд до суду
апеляційної інстанції.

В решті постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 05
жовтня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський Ю.К. Черпак