Справа № П/805/73/14
Суддя: Мальцева Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 р.
Справа №П/805/73/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 15:10 год.

Донецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мальцевої Н.Г.

за участю секретаря судового засідання
Ростова Я.С.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2, діє за договором б/н про
надання правової допомоги від 19.12.2013
року на підставі свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю №2279

представника відповідача
Пантіної М.В., діє за дов. №1245/10/10-013-4
від 28.08.2013 року

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, яка мешкає в м.Донецьк,

до Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, м.Донецьк

про визнання протиправною та
скасування вимоги №Ф-14У від 02.12.2013 року

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Кіровському районі
м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
вимоги №Ф-14У від 02.12.2013 року.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на
невідповідність дій відповідача
діючому законодавству України, а саме
на ті обставини, що Державною податковю
інспекцією у Кіровському районі
м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
позивачу неправомірно, на думку
останнього, здійснено нарахування
доплати до мінімального страхового
внеску та виставлено вимогу про сплату
боргу №Ф-14У від 02.12.2013 року на суму 8324,51
грн., зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Підставами
неправомірності прийняття вказаної
вимоги позивач вважає те, що він з 08.05.1996
року займається підприємницькою
діяльністю, зареєстрований як фізична
особа-підприємець в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців №0020891, з 01.01.2012
року знаходиться на спрощеній системі
оподаткування як платник єдиного
податку, та з 26.05.1992 року є пенсіонером
за віком, з 03.04.2008 року отримує пенсію по
втраті годувальника, внаслідок чого,
вважає, що в період його знаходження на
спрощеній системі оподаткування, з
01.01.2012 року по теперішній час, на час
формування вимоги, він був звільнений
від сплати єдиного соціального внеску
відповідно до ст.4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування".

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
навів обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, 03.02.2014 року
надав заперечення, згідно з яким,
відповідно до ч.4 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування», особи, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Позивач з
03.04.2008 року отримує пенсію в разі втрати
годувальника, а оскільки відповідно до
ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
не є пенсією за віком, просить позов
залишити без задоволення.

Заслухавши позивача, представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, згідно з свідоцтвом серії
НОМЕР_2 про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця,
зареєстрована Виконавчим комітетом
Донецької міської ради як фізична
особа-підприємець 08.05.1996 року за
№0020891 за адресою: 83117, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер фізичної
особи-платника податків та інших
обов'язкових платежів НОМЕР_1 (а.с.11).

З свідоцтва серії НОМЕР_3 платника
єдиного податку, наданого позивачем,
суб'єкт господарювання ОСОБА_1 з 01 січня
2012 року знаходиться на спрощеній
системі оподаткування зі ставкою
єдиного податку I-ої групи (а.с.13).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є
пенсіонером за віком, що
підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_4, виданим Пенсійним
фондом України 21.07.1992 року (а.с.8).

Згідно з довідкою №11213/05 від 18.12.2013 року,
наданою позивачем, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 знаходиться
на обліку в УПФУ в Кіровському районі
м.Донецька і отримує пенсію в разі
втрати годувальника, померлого
внаслідок загального захворювання з
03.04.2008 року (а.с.9).

З 01.01.2013 року по 31.12.2013 року система
оподаткування фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 не
змінювалась, що підтверджується
довідкою Державної податкової
інспекції у Кіровському районі
м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області №51 від
30.01.2014 року (а.с.36).

02.12.2013 року Державною податковою
інспекцією у Кіровському районі
м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області було
сформовано вимогу про сплату боргу
форми №Ф-14У, згідно з якою станом на
02.12.2013 року сума недоїмки зі сплати
єдиного внеску фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) становить 8324,51 грн.
(а.с.7).

З зазначеної вище вимоги форми №Ф-14У
від 02.12.2013 року вбачається, що Державна
податкова інспекція у Кіровському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
зобов'язує позивача сплатити суму
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 8324,51
грн. (а.с.7).

Державна податкова інспекція в
Кіровському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області є суб'єктом владних
повноважень - органом виконавчої влади,
який в цих правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», п. 41.1
ст. 41 Податкового кодексу України,
зокрема, забезпечує реалізацію
державної політики з адміністрування
єдиного внеску.

Відповідно до ст. 19-1 Податкового
кодексу України контролюючі органи
виконують такі функції, зокрема,
контролюють своєчасність подання
платниками податків та платниками
єдиного внеску передбаченої законом
звітності (декларацій, розрахунків та
інших документів, пов'язаних з
обчисленням і сплатою податків, зборів,
платежів), своєчасність, достовірність,
повноту нарахування та сплати
податків, зборів, платежів; здійснюють
погашення податкового боргу, стягнення
своєчасно ненарахованих та/або
несплачених сум єдиного внеску та
інших платежів.

Статтею 307 Податкового кодексу України
передбачено, що податки і збори, не
зазначені у пункті 307.1 цієї статті,
сплачуються платником податку в
порядку і розмірах, установлених цим
Кодексом, а єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - в порядку,
визначеному Законом України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" №2464-VІ
платником єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 4 статті 4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VІ
визначено, що особи, зазначені у пункті
4 частини 1 цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

Тобто, закон визначає два основних
критерії звільнення від сплати єдиного
внеску, а саме, обрання фізичною
особою-підприємцем спрощеної системи
оподаткування та наявність у вказаної
особи статусу пенсіонера за віком або
інваліда.

При цьому, Закон визначає, що особа
повинна бути пенсіонером за віком,
однак не ставить у залежність
звільнення від сплати єдиного внеску
від виду пенсії, яку отримує особа, а
саме пенсії за віком, пенсії у разі
втрати годувальника, по інвалідності
чи за вислугу років.

Згідно з п.3 ст.11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий пакет),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності є
застрахованими особами.

Відповідно до п.5 ст.1 ст.15 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
зазначені вище особи є
страхувальниками та платниками
страхових внесків до Пенсійного фонду.

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено поняття
«пенсія» - як, щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку: 55 років - які
народилися до 30 вересня 1956 року
включно; 55 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1956 року по 31
березня 1957 року; 56 років - які
народилися з 1 квітня 1957 року по 30
вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1957 року по 31
березня 1958 року; 57 років - які
народилися з 1 квітня 1958 року по 30
вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1958 року по 31
березня 1959 року; 58 років - які
народилися з 1 квітня 1959 року по 30
вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1959 року по 31
березня 1960 року; 59 років - які
народилися з 1 квітня 1960 року по 30
вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1960 року по 31
березня 1961 року; 60 років - які
народилися з 1 квітня 1961 року по 31
грудня 1961 року.

З пенсійного посвідчення НОМЕР_4,
виданого 21.07.1992 року, вбачається, що
ОСОБА_1 з 1992 року є пенсіонером за віком
(а.с.8).

Як зазначалося вище, позивач є фізичною
особою - підприємцем, з 01.01.2012 року
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування як платник єдиного
податку, досягла пенсійного віку та є
пенсіонером за віком (а.с.8), отримує
пенсію в разі втрати годувальника з
03.04.2008 року (а.с.9).

Оскільки отримання пенсії по втраті
годувальника не позбавляє позивача
статусу пенсіонера за віком, позивач
повністю відповідає критеріям, які
визначені частиною 4 статті 4 Закону
України № 2464-VІ, внаслідок чого, він
звільняється від сплати єдиного
внеску.

Крім цього, за приписом частини 4 статті
4 Закону України № 2464-VІ особи, які
звільнені від сплати єдиного внеску,
можуть бути платниками єдиного внеску
виключно за умови їх добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Стаття 12 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі Закон України № 1058-IV)
зазначає, що право на добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
мають особи, які досягли 16-річного віку
та не належать до кола осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
відповідно до статті 11 цього закону, у
тому числі іноземці та особи без
громадянства, які постійно проживають
або працюють на території України,
громадяни України, які постійно
проживають або працюють за межами
України, якщо інше не встановлено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Судом встановлено та не заперечувалось
сторонами в судовому засіданні, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у
відповідності до вказаної статті
Закону України № 1058-IV, договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування з Пенсійним
фондом не уладала, внаслідок чого,
позивач, як пенсіонер за віком, не є
платником єдиного внеску.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про протиправність вимоги
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про сплату недоїмки
№Ф-14У від 02.12.2013 року на суму 8324,51 грн., в
зв'язку з чим, зазначена вимога
підлягає скасуванню.

Згідно з ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до квитанції №251625 від 19.12.2013
року ОСОБА_1 сплачений судовий збір у
сумі 172,05 грн., який підлягає поверненню
позивачеві.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 2, 8 -
11, 94, 158 - 163, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
вимоги №Ф-14У від 02.12.2013 року -
задовольнити.

Визнати вимогу про сплату недоїмки
№Ф-14У від 02.12.2013 року в розмірі 8324 (вісім
тисяч триста двадцять чотири) грн. 51
(п'ятдесят дна) коп. протиправною та
скасувати.

Стягнути з коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний податковий номер
НОМЕР_1, місцезнаходження: 83117, АДРЕСА_1)
по сплаті судового збору у сумі 172 (сто
сімдесят дві) грн. 05 (п'ять) коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті в нарадчій кімнаті
05 лютого 2014 року, та проголошені в
присутності позивача та представників
сторін.

Повний текст постанови виготовлений 10
лютого 2014 року.

Суддя
Мальцева Н.Г.