Справа № 2а-7674/11/1270
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/9810/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Ленінської
міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Луганську (далі -
Ленінська МДПІ)

на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2011

у справі № 2а-7674/11/1270

за позовом приватного підприємства
"ІСТ-ОІЛ ЛУГАНСЬК" (далі - Підприємство)

до Ленінської МДПІ

про скасування наказу та визнання дій
протиправними.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про визнання протиправним
та скасування наказу Ленінської МДПІ
від 09.08.2011 № 1441 «Про призначення
документальної позапланової невиїзної
перевірки Підприємства з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з ПДВ за період з 01.01.2011
по 30.06.2011», а також про визнання
протиправними дій відповідача з
проведення цієї перевірки.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 04.10.2011 у
позові відмовлено з тих мотивів, що
неподання платником відповіді на
обов'язковий запит податкового органу
є підставою для призначення
позапланової податкової перевірки
відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України
(далі - ПК).

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2011
назване рішення суду першої інстанції
скасовано; позовні вимоги задоволено
повністю з тих мотивів, що спірний
запит було направлено Підприємству з
порушенням вимог чинного
законодавства, у зв'язку з чим позивач
цілком правомірно скористався правом
не надавати контролюючому органові
запитувану у цьому запиті інформацію.

Посилаючись на невідповідність
висновків судів вимогам чинного
законодавства та дійсним обставинам
справи, Ленінська МДПІ звернулася до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову суду
апеляційної інстанції та прийняти нове
рішення про відмову в позові,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом
положень підпункту 16.1.5 пункту 16.1
статті 16, підпункту 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 ПК.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення касаційних
вимог з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що 06.07.2011
Ленінської МДПІ направила на адресу
позивача запит № 27583/7/23-223 з вимогою
надати письмові пояснення та їх
документальні підтвердження щодо
здійснення фінансово-господарської
діяльності Підприємства.

Однак у повідомленні, направленому
контролюючому органу у відповідь на
вказаний запит, позивач відмовився
надати відповідну інформацію з мотивів
складення цього запиту з порушенням
вимог ПК.

Наведені обставини стали підставою для
призначення Ленінською МДПІ
позапланової невиїзної перевірки
Підприємства згідно з оспорюваним
наказом.

Згідно з частиною першою пункту 73.3
статті 73 ПК контролюючі органи мають
право звернутися до платників податків
та інших суб'єктів інформаційних
відносин із письмовим запитом про
подання інформації (вичерпний перелік
та підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

В силу вимог частини третьої статті
цього ж пункту письмовий запит про
подання інформації надсилається
платнику податків або іншим суб'єктам
інформаційних відносин за наявності
хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової
інформації, отриманої в установленому
законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок та в інших
випадках, передбачених статтею 39 цього
Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу
про ненадання таким платником податків
податкової накладної покупцю або про
порушення правил заповнення
податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим
Кодексом.

Втім, як встановлено апеляційним судом.
у поданому запиті податковим органом
не наведено підстави його направлення
платникові.

Так, на обґрунтування підстав
надсилання цього запиту Ленінська МДПІ
послалася на підпункт 20.1.6 пункту 20.1
статті 20 (який визначає право
контролюючого органу запитувати та
вивчати під час проведення перевірок
первинні документи платника) та пункт
73.3 статті 73 (що визначає порядок
направлення запиту) ПК без зазначення
будь-яких обставин, що зумовили
звернення до платника з цим запитом.

На підставі цього суд апеляційної
інстанції цілком об'єктивно визнав
розглядуваний запит таким, що не
відповідає вимогам чинного
податкового законодавства.

Відповідно ж до частини шостої пункту
73.3 статті 73 ПК платники податків та
інші суб'єкти інформаційних відносин
зобов'язані подавати інформацію,
визначену у запиті контролюючого
органу, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
запит.

А відтак відмова платника надати
відповідь на спірний запит з причин
незазначення у ньому підстав його
направлення не можна розцінювати як
обставину, з якою підпункт 78.1.4 пункту 78
статті 78 ПК пов'язує можливість
призначення документальної
позапланової перевірки платника, що
свідчить про незаконність
оспорюваного наказу.

У зв'язку з цим апеляційний суд цілком
обґрунтовано задовольнив позов
Підприємства, скасувавши відповідний
наказ та визнавши протиправними дії з
проведення перевірки на підставі цього
наказу.

Доводи податкового органу, викладені у
касаційній скарзі, не спростовують
висновки апеляційного суду, покладені
в основу прийняття оскаржуваної
постанови. Зазначені доводи є
відтворенням правової позиції
Ленінської МДПІ по справі, ці доводи
отримали належну правову оцінку під
час вирішення цього спору по суті в
суді апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного
процесуальних підстав для скасування
оскаржуваної постанови не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Ленінської
міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Луганську відхилити.

2. Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2011 у
справі № 2а-7674/11/1270 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько