Справа № 2а-1822/10/2570
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2014 р. м. Київ
К-42701/10

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Ритм»

на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14.06.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.10.2010

у справі 2а-1822/10/2570

за позовом Державної податкової
інспекції у місті Чернігові

до Публічного акціонерного товариства
«Ритм»

третя особа: Головне управління
державного казначейства у
Чернігівській області

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14.06.2010,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.10.2010, позов задоволено. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«Ритм» податок на додану вартість для
виплати дотацій переробним
підприємствам в сумі 392395,00 грн. за
вересень 2009 року як такий, що
використаний не за цільовим
призначенням, до Державного бюджету
України.

ПАТ «Ритм» подало касаційну скаргу, в
якій просить скасувати вказані судові
рішення та відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ПАТ «Ритм» є платником
податку на додану вартість, є
переробним підприємством, яке
відповідно до вимог п. 11.21 ст. 11 Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР
зобов'язане суму податку на додану
вартість, що повинна сплачуватися до
бюджету переробними підприємствами
всіх форм власності за реалізовані
ними молоко та молочну продукцію, м'ясо
та м'ясопродукти, у повному обсязі
спрямовувати виключно на виплату
дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними
переробним підприємствам молоко і
м'ясо в живій вазі.

Відповідно до абзаців 1, 3, 4, 5 пункту 5
Порядку обліку та використання коштів,
спрямованих на виплату дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 02.04.2009 № 291 (далі Порядок обліку та
використання коштів), перерахування
коштів сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
молоко та м'ясо в живій вазі
здійснюється за платіжними
дорученнями з поточного рахунка
переробного підприємства за цінами
відповідно до укладених договорів, а
сум дотацій - з його небюджетного
рахунка, відкритого в територіальному
органі Державного казначейства (далі -
небюджетний рахунок), на окремі рахунки
сільськогосподарських
товаровиробників (крім тих, що ведуть
особисте селянське господарство), які
вони повинні відкрити в обслуговуючих
банках протягом одного звітного
періоду.

Переробні підприємства у кінці кожного
робочого тижня перераховують половину
зарахованої їм на поточний рахунок
суми податку на додану вартість,
нарахованого на обсяги поставленої
ними готової продукції, на небюджетні
рахунки. Остаточний розрахунок
належної до перерахування на
небюджетний рахунок суми податку на
додану вартість проводиться щомісяця
відповідно до окремої податкової
декларації.

Перераховані безпосередньо з поточних
рахунків переробних підприємств без
зарахування на небюджетні рахунки суми
коштів за рахунок сум податку на додану
вартість, що розраховуються
переробними підприємствами за окремою
податковою декларацією, не
враховуються як дотації.

Не перераховані на небюджетні рахунки
суми податку на додану вартість та
виплати сум коштів, здійснені з
небюджетних рахунків за призначенням з
порушенням цього Порядку, вважаються
такими, що використовуються не за
цільовим призначенням і підлягають
стягненню до державного бюджету.

Зі змісту наведених норм законодавства
випливає, що переробне підприємство,
реалізовуючи молоко та молочну
продукцію, м'ясо та м'ясопродукти не
сплачує податок на додану вартість до
бюджету, а декларує податкові
зобов'язанні за спеціальною податковою
декларацією та спрямовує суму податку
на додану вартість за реалізовані ними
молоко та молочну продукцію, м'ясо та
м'ясопродукти, для виплати дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними
переробним підприємствам молоко і
м'ясо в живій вазі шляхом перерахування
податку на додану вартість на
відповідний небюджетний рахунок.

Для цього переробне підприємство
перераховує зараховані йому на
поточний рахунок за поставлену
продукцію суми податку на додану
вартість на не бюджетний рахунок,
відкритий в територіальному органі
Державного казначейства. Суми податку
на додану вартість перераховані
переробним підприємством на не
бюджетний рахунок враховуються як
дотації. Однак, не перераховані на
небюджетні рахунки суми податку на
додану вартість та виплати сум коштів,
здійснені з небюджетних рахунків за
призначенням з порушенням цього
Порядку, вважаються такими, що
використовуються не за цільовим
призначенням і підлягають стягненню до
державного бюджету.

Відповідно до пункту 7 Порядку обліку
та використання коштів переробні
підприємства проводять щомісяця
розрахунок сум дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за поставку молока та
м'яса в живій вазі згідно з додатком 2 за
фактичними даними про обсяги
закупленого молока та м'яса в живій
вазі і надходження на небюджетний
рахунок сум податку на додану вартість.
На підставі цього розрахунку
переробними підприємствами
проводиться остаточне перерахування
за платіжними дорученнями сум дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені молоко
та м'ясо в живій вазі за звітний період,
крім особистих селянських господарств.

З урахуванням авансового платежу
перерахування дотації проводитися
переробним підприємством не менш як
два рази на місяць.

Не перераховані переробними
підприємствами на окремі рахунки
сільськогосподарських
товаровиробників суми дотацій у
строки, встановлені законодавством для
сплати податку на додану вартість до
бюджету, вважаються такими, що
використовуються не за цільовим
призначенням і підлягають стягненню до
державного бюджету.

Таким чином, перерахування дотацій з не
бюджетного рахунку переробного
підприємства на окремі рахунки
сільськогосподарських
товаровиробників здійснюється у строк,
що встановлено законодавством для
сплати податку на додану вартість.

Своєю чергою, строки погашення
податкових зобов'язань з податків, в
т.ч. з податку на додану вартість,
визначені в п. 5.3 ст. 5 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ. Відповідно до п.п. 5.3.1. п.
5.3 ст. 5 цього Закону платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом десяти календарних днів,
наступних за останнім днем
відповідного граничного строку,
передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1
статті 4 цього Закону для подання
податкової декларації.

Таким чином, за вимогами вищенаведеної
норми Закону граничний строк сплати
податкового зобов'язання, зазначеного
у податковій декларації, обчислюється
залежно від граничного строку для
подання податкової декларації, що
встановлений п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону.

Відповідно до п.п. «а» п.п. 4.1.4. п. 4.1 ст. 4
Закону № 2181-ІІІ податкові декларації
подаються за базовий податковий
(звітний) період, що дорівнює
календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків), -
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Таким чином, граничним строком для
подання податкової декларації з
податку на додану вартість за вересень
2009 року було 20.10.2009, а граничним строк
сплати податкового зобов'язання -
30.10.2009. Відповідно граничним строком
для перерахування суми податку на
додану вартість для виплати дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам, зазначених в рядку 20
цієї декларації, було 30.10.2009.

З позовної заяви вбачається, що
податковий орган просить стягнути до
державного бюджету податок на додану
вартість в сумі 392395,96 грн., який
нарахований в картці особового рахунку
відповідача станом на 01.11.2009,
наголошуючи на тому, що позивач як
переробне підприємство не
перерахувало на окремі рахунки
сільськогосподарських
товаровиробників суми дотацій у
строки, встановлені законодавством для
сплати податку на додану вартість до
бюджету, що задекларовані в рядку 20
декларації, протягом десяти днів,
наступних за 20 календарним днем, що
настає за звітним податковим періодом -
вереснем 2009 року.

З огляду на викладене, суди повинні
були на підставі спеціальної
декларації з податку на додану
вартість за вересень 2009 року
встановити суму задекларованого
відповідачем податку, що підлягав
перерахуванню на окремі рахунки
сільськогосподарських
товаровиробників як суми дотацій у
строки, встановлені законодавством для
сплати податку на додану вартість до
бюджету, витребувати та дослідити дані
особового рахунку позивача на предмет
сплати позивачем таких сум,
розрахункові документи, у разі їх
сплати з'ясувати причини неврахування
податковим органом тощо.

Порушення судами попередніх інстанцій
норм процесуального права, які
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення спору, згідно з
ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
скасування судового рішення і
направлення справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду слід
врахувати викладене, всебічно і повно
перевірити доводи, на яких ґрунтуються
вимоги та заперечення сторін, вирішити,
чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Ритм»
задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14.06.2010 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.10.2010
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до Чернігівського окружного
адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю. І. Цвіркун