Справа № 2а/0270/2506/12
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2013-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 жовтня 2013 року м. Київ
В/800/4096/13

Вищий адміністративний суд України у
склад колегії суддів:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г., Шипуліної Т.М.,

перевіривши заяву Жмеринської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 02
липня 2013 року

у справі № 2а/0270/2506/12 (К/9991/57291/12)

за позовом Державного підприємства
«Барський спиртовий комбінат»

до 1. Барської міжрайонної державної
податкової інспекції Вінницької
області Державної податкової служби,

2. Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області

про стягнення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Жмеринська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області звернулась до Верховного Суду
України через Вищий адміністративний
суд України із заявою про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 02 липня 2013 року у справі №
2а/0270/2506/12 за позовом Державного
підприємства «Барський спиртовий
комбінат» до Барської міжрайонної
державної податкової інспекції
Вінницької області Державної
податкової служби, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Вінницькій області
про стягнення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість та зобов'язання вчинити дії,
якою постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 11 липня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 серпня 2012 року було залишено без
змін.

Посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, а саме: статті 15
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», Жмеринською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області до заяви про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 02
липня 2013 року додані ухвала Вищого
адміністративного суду України від 12
лютого 2008 року у справі № 41/104-05 (К-9899/06)
та ухвала Вищого адміністративного
суду України від 23 квітня 2013 року у
справі № 2а-4316/08 (К-2845/09).

Дослідивши заяву Жмеринської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області, а
також додані неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що підстави для допуску
справи до провадження Верховного Суду
України відсутні, з огляду на наступне.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від 02
липня 2013 року, про перегляд якої подано
заяву, вбачається, що предметом спору у
даній справі було стягнення суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість, у якій судом
касаційної інстанції були
підтверджені висновки судів
попередніх інстанцій про
обґрунтованість позовних вимог з
огляду на скасування постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2011
року у справі № 2а/0270/4370/11, залишеною без
змін ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2012
року, податкового
повідомлення-рішення, яким позивачу
було зменшено таку суму бюджетного
відшкодування.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від 12
лютого 2008 року у справі № 41/104-05 (К-9899/06),
на яку посилається податковий орган як
на підставу для перегляду справи з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, вбачається,
що у даній справі судом касаційної
інстанції були висновки суду
апеляційної інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог, з огляду на те, що позивач
звернувся до суду з вказаним позовом
після спливу строку, визначеного
підпунктом 15.3.1 пункту 15.3 статті 15
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», оскільки право на бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість виникло у товариства 01 лютого
2000 року, тоді як з вказаним позовом
товариство звернулось до суду 05 жовтня
2004 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Колегія суддів відзначає, що
подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм.

Таким чином, мова йде про застосування
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» до різних за змістом
правовідносин і не може розцінюватись
як неоднакове застосування касаційною
інстанцією норм матеріального права,
що потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту доданої до
заяви про судового рішення копії
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 23 квітня 2013 року у справі №
2а-4316/08 (К-2845/09), на яку заявник також
посилається як на підтвердження
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, суд
касаційної інстанції скасував судові
рішення попередніх інстанцій та
направив справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Колегія суддів відзначає, що
направлення справи на новий розгляд до
суду першої інстанції не розв'язує спір
по-суті та свідчить про неповноту
встановлення судами попередніх
інстанцій обставин справи для
правильного вирішення спору та про не
дослідження всіх доказів, належить до
порушення процесуального права, що не є
підставою для перегляду ухвали в
порядку Глави 3 Розділу IV Кодексу
адміністративного суду України.

Відсутність повно встановлених
обставин у певній справі та ухвалення
судового рішення в іншій справі,
виходячи з конкретних встановлених
обставин у справі, виключає висновок
про ухвалення судових рішень у таких
справах з неоднаковим застосуванням
норм матеріального права саме у
подібних правовідносинах.

В зв'язку з наведеним, підстави для
допуску справи до перегляду Верховним
Судом України відсутні.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Жмеринській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області в допуску справи до
провадження по перегляду Верховним
Судом України справи Вінницького
окружного адміністративного суду
№2а/0270/2506/12 за позовом Державного
підприємства «Барський спиртовий
комбінат» до Барської міжрайонної
державної податкової інспекції
Вінницької області Державної
податкової служби, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Вінницькій області
про стягнення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ Л.В. Ланченко

_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Н.Г. Пилипчук

_____________________ Т.М. Шипуліна