Справа № 809/304/14
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р.
Справа №
809/304/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Біньковської Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі
Івано-Франківської області до ОСОБА_1
про стягнення 7842,56 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі
Івано-Франківської області звернулося
в суд з адміністративним позовом до
ОСОБА_1 про стягнення суми надміру
виплаченої пенсії в розмірі 7842,56 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у
відповідача заборгованості у зв'язку з
переплатою пенсії в загальному розмірі
7842,56 грн. з підстав неправильного
обрахунку суми заробітної плати за
довідкою про заробіток за № 7272/17 від
15.06.2006 року.

Представник позивача в судове
засіданні не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи позивач
судом повідомлений належним чином,
проте подав на адресу суду клопотання
про розгляд справи за його відсутності,
зазначивши, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча відповідач був
повідомлений належним чином про дату,
час та місце судового розгляду, проте
подав на адресу суду заперечення
згідно якого просив суд в задоволенні
позову відмовити та розгляд справи
здійснювати за його відсутності.

За таких обставин суд вважає, що, із
врахуванням положень частини 4 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд справи
можливий за відсутності позивача і
відповідача та розглянув справу в
порядку письмового провадження на
підставі частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За визначенням, наведеним у пункті 1
частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Згідно приписів пункту 5 частини 2
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 року №
384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра соціальної
політики України. Пенсійний фонд
України входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
пенсійного забезпечення та ведення
персоніфікованого обліку надходжень
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Одним із
основних завдань Пенсійного фонду є
призначення (перерахунок) пенсій,
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці та
підготовки документів для їх виплати;
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування і виплати пенсій,
допомоги на поховання, інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України та інших
джерел, визначених законодавством.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
відносини, які виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
регулюються виключно зазначеним
Законом, яким також визначаються
порядок здійснення пенсійних виплат за
загальнообов'язковим державним
пенсійним страхуванням, організація та
порядок здійснення управління в
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування.

Відповідно до статті 23 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" спори, що
виникають із правовідносин за цим
Законом, вирішуються органами
Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Отже, орган Пенсійного фонду має право
звертатися до суду у випадку
виникнення спору з правовідносин за
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

За змістом статті 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" саме територіальним
органам Пенсійного фонду України
надано право приймати рішення про
стягнення в судовому порядку сум
надміру виплачених пенсій.

В даному випадку суб'єкт владних
повноважень - управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області
звертається до фізичної особи, яка
виступає відповідачем в силу статті 50
Кодексу адміністративного судочинства
України (у випадках встановлених
законодавством), так як таке право
надано відповідним спеціальним
Законом.

Таким чином, у справі виник спір за
зверненням суб'єкта владних
повноважень з приводу реалізації
наданих йому законом функцій у сфері
публічно-правових відносин та у
випадку, який встановлений законом,
тому позовна заява повинна
розглядатися за правилами Кодексу
адміністративного судочинства.

З зазначених підстав, спір, що виникає
між органами Пенсійного фонду України
та фізичними, юридичними особами, у
тому числі стосовно стягнення сум
переплат пенсій, являється
публічно-правовим та розглядається в
порядку адміністративного
судочинства.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши в сукупності письмові
докази, якими сторони обґрунтовують
позовні вимоги та заперечення на позов,
суд вважає, що в задоволені позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 25.10.1993 року,
ОСОБА_1 була призначена пенсія по
інвалідності.

22.05.2006 року ОСОБА_1 звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м. Коломия Івано-Франківської області
із заявою про переведення на пенсію за
віком, при цьому подав довідку про суму
заробітку за № 7272/17 від 15.06.2006 року за
період роботи з жовтня 1988 року по
червень1994 року у якій сума заробітку
вказана у російських рублях (а.с.8-9). На
підставі вказаної довідки, позивачем
проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі
Івано-Франківської області проведено
перевірку правильності та повноти
нарахування пенсії відповідачу та
виведено суму надміру виплаченої
пенсії ОСОБА_1 за період з травня 2006
року по вересень 2013 року, що
підтверджується протоколом
індивідуального перерахунку від 06.11.2013
року (а.с.12-14).

Судом встановлено, що надмірна виплата
суми пенсій відповідачу в розмірі 7842,56
грн. виникла по причині неправильного
розрахунку позивачем розміру
заробітної плати за довідкою про
заробіток № 7272/17 від 15.06.2006 року по
грудень 1992 року, у зв'язку з
переведенням заробітку з російських
рублів на українську гривню, виходячи з
офіційно встановленого курсу валюти.

Відповідно до статті 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Держава, у відповідності до вимог
Конституції України, гарантує всім
непрацездатним громадянам України
право на матеріальне забезпечення за
рахунок суспільних фондів споживання
шляхом надання трудових і соціальних
пенсій.

Соціальну захищеність пенсіонерів
гарантує також Закон України "Про
пенсійне забезпечення".

Згідно статті 1 даного Закону,
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом, яке
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

Відповідно до статті 103 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", суми
пенсії, надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Частиною 1 статті 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання органами Пенсійного фонду
України сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, визначає Порядок
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, затверджений Постановою
правління Пенсійного фонду України від
21.03.2003 року № 6-4 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 15.05.2003
року за № 374/7695.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку,
повернення коштів проводиться
відповідно до статті 103 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміну у складі сім'ї
тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Порядку відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення слідує,
що повернення виплаченої надміру суми
пенсії можливе лише за умови
встановлення зловживань з боку
пенсіонера. Зловживання - це умисні
протиправні дії особи, що вчиняються у
будь-якій формі, спрямовані на
безпідставне отримання пенсії у
більшому, ніж визначено законом,
розмірі. Таких дій з боку пенсіонера
ОСОБА_1 позивач не довів. Більше того, як
вбачається зі змісту позовної заяви,
помилку, яка призвела до нарахування
пенсії ОСОБА_1 в більшому розмірі,
допущено відповідальними працівниками
позивача.

Суд вважає безпідставним посилання
позивача на статтю 1212 Цивільного
кодексу України, оскільки пунктом 1
частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу
України встановлено, що не підлягає
поверненню безпідставно набуті
заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, зокрема пенсії,
якщо їх виплата проведена фізичною або
юридичною особою добровільно, за
відсутності рахункової помилки з її
боку і недобросовісності з боку
набувача.

Управлінням Пенсійного фонду в м.
Коломиї та Коломийському районі
Івано-Франківської області не надано
будь-яких належних та допустимих
доказів на підтвердження обставин
зловживання з боку відповідача, а судом
таких зловживань не встановлено, тоді
як позивачем пенсія за віком ОСОБА_1
була виплачена добровільно.

Таким чином, оскільки, будь-яких
зловживань з боку ОСОБА_1 щодо
отримання надміру виплаченої
позивачем пенсії судом не встановлено,
суд приходить до переконання про
відсутність правових підстав для
стягненню з відповідача надміру
виплаченої пенсії за період з травня 2006
року по вересень 2013 року в сумі 7842,56 грн.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає
позовні вимоги необґрунтованими та
такими, що не підлягають до
задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя

Біньковська Н.В.