Справа № 548/1640/13-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 р.Справа № 548/1640/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Курило Л.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на постанову Хорольського
районного суду Полтавської області від
19.11.2013р. по справі №
548/1640/13-а

за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

до Новачиської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області третя особа -
фермерське господарство "Фаворит - Агро
плюс",

про визнання рішення сільської ради
недійсним і зобов'язання вчинити певні
дії,

ВСТАНОВИЛА:

22.08.2013 року позивач - ФО-П ОСОБА_1 -
звернувся до суду з позовом до
Новачиської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області, в якому просив визнати рішення
Новачиської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області від 02.04.2013 року про надання в
оренду земельної ділянки фермерському
господарству "Фаворит- Агро плюс"
незаконним, зобов'язати Новачиську
сільську раду Хорольського району
Полтавської області у встановлений
законодавством термін розглянути
заяву щодо надання ФО-П ОСОБА_1 в оренду
земельну ділянку на території
Новачиської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області, загальною площею 48,77 гектарів,
у тому числі ріллі - 43,53 га, пасовищ - 4,82
га на підставі затвердженої технічної
документації.

Ухвалою Хорольського районного суду
Полтавської області від 11.09.2013 року
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
фермерське господарство "Фаворит - Агро
плюс".

Постановою Хорольського районного
суду Полтавської області від 19.11.2013
року у задоволенні адміністративного
позову фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу позивача Новачиська сільська
рада Хорольського району Полтавської
області, посилаючись на законність та
обгрунтованість постанови суду першої
інстанції, просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, про дату,
час і місце судового засідання
повідомлені своєчасно та належним
чином.

Позивач та відповідач до суду
апеляційної інстанції надали
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що згідно розпорядження
голови Хорольської РДА від 12.04.2006 року
№ 172 земельна ділянка площею 48,77 га.
передана в оренду ПП ОСОБА_1 для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва терміном на 5 років згідно
договору оренди №06,
зареєстрованого в ДЗК 16.09.2007 р. Термін
дії договору закінчився 16.09.2012 року. (
а.с.129-130).

Згідно розпорядження голови
Хорольської РДА від 07.05.2012 року № 145
ПП ОСОБА_1 попереджено про припинення
ним користування на умовах оренди
земельною ділянкою площею 43,53 га. ріллі
в зв'язку з закінченням терміну дії
договору оренди.

Вважаючи, що позивач має переважне
право на укладення договору оренди на
новий строк, та оскільки до нього не
надходило повідомлень від орендодавця
про намір припинити договір оренди та
у зв'язку із не укладенням договору на
новий строк, позивач звернувся із
зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач при прийнятті
оскаржуваного рішення діяв на
виконання вимог чинного законодавства.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
апеляційної інстанції зважає на
наступне.

Статтею 14 Конституції України
встановлено, що право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Згідно з частинами першою, другою
статті 2 Земельного кодексу України
(далі - ЗК) земельні відносини - це
суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.
Суб'єктами земельних відносин є
громадяни, юридичні особи, органи
місцевого самоврядування та органи
державної влади.

Носієм суверенітету і єдиним джерелом
влади в Україні є народ. Народ здійснює
владу безпосередньо і через органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування (частина друга статті 5
Конституції України).

Відповідно до частини третьої статті
140, частини першої статті 144 Конституції
України місцеве самоврядування
здійснюється територіальною громадою
в порядку, встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи; органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку
(частина десята статті 59 Закону України
від 21 травня 1997 року N 280/97-ВР "Про
місцеве самоврядування в Україні").

Статтею 80 Земельного кодексу України
визначено, що суб'єктами права
власності на землю є, зокрема,
територіальні громади, які реалізують
це право безпосередньо або через
органи місцевого самоврядування, - на
землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності (частини перша,
друга статті 83 ЗК).

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України до компетенції
адміністративних судів віднесено
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності. Ужитий у цій
процесуальній нормі термін "суб'єкт
владних повноважень" означає орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхню посадову чи
службову особу, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини першої
статті 3 КАС). Таким чином, до
компетенції адміністративних судів
належать спори фізичних чи юридичних
осіб з органом державної влади, органом
місцевого самоврядування, їхньою
посадовою або службовою особою,
предметом яких є перевірка законності
рішень, дій чи бездіяльності цих
органів (осіб), відповідно, прийнятих
або вчинених ними при здійсненні
владних управлінських функцій.

У пунктах "а", "б", "в", "г" і "к" статті 12 ЗК
передбачено, що до повноважень
селищної ради належить: розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування; вилучення їх із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу; викуп
земельних ділянок для суспільних
потреб відповідної територіальної
громади селища; вирішення інших питань
у галузі земельних відносин відповідно
до закону.

Земельні відносини поділяються на
публічні та приватні. Відповідно і
спори в таких відносинах можуть бути як
публічно-правовими, так і
приватноправовими (цивільними,
господарськими).

Згідно з частиною другою статті 2
Цивільного кодексу України (далі - ЦК)
учасниками цивільних відносин є:
держава Україна, Автономна Республіка
Крим, територіальні громади, іноземні
держави та інші суб'єкти публічного
права.

Територіальні громади набувають і
здійснюють цивільні права та обов'язки
через органи місцевого самоврядування
у межах їхньої компетенції,
встановленої законом (стаття 172 ЦК).

За змістом статей 2 та 5 Земельного
кодексу України Новачиська сільська
рада у справі, яка розглядається, є
суб'єктом цивільних правовідносин і
має такий самий правовий статус, що й
інші учасники цих відносин.

У відносинах, які склалися між
сторонами, відповідач як власник землі,
не здійснював владних управлінських
функцій.

Саме така правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
14.02.2012 року у справі за позовом
закритого акціонерного товариства
"Корпорація Ігро Сервіс" до
Алуштинської міської ради Автономної
Республіки Крим про визнання
протиправним та скасування рішення,
постанові Верховного Суду України від
01.10.2013 року у справі за позовом ОСОБА 1
(далі -ФОП) до Тростянецької районної
державної адміністрації Вінницької
області про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії.

Реалізуючи право розпорядження
земельною ділянкою, що перебувала у її
власності, Новачиська сільська рада
відповідно до статті 5 ЗК має рівні
права з громадянами та юридичними
особами, з якими вона вступає у
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження землею. Тобто при
здійсненні повноважень власника землі
відповідач є рівноправним суб'єктом
земельних відносин, дії якого
спрямовані на реалізацію права
розпоряджатися землею. У цьому випадку
відсутня підпорядкованість одного
учасника земельних правовідносин
(Товариство) іншому (сільська рада), яка
має місце під час здійснення органом
місцевого самоврядування владних
управлінських функцій.

При цьому колегія суддів звертає увагу
на те, що згідно з частиною четвертою
статті 41 Конституції України ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право власності є
непорушним. Ці положення Основного
Закону кореспондуються з пунктом "в"
статті 5 ЗК, згідно з яким земельне
законодавство базується на принципі
невтручання держави у здійснення
громадянами, юридичними особами та
територіальними громадами своїх прав
щодо володіння, користування і
розпорядження землею, крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до частини шостої статті 319
ЦК держава не втручається у здійснення
власником права власності. Тобто пряме
адміністрування з боку органів влади є
неприпустимим.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на те, що правовідносини, які склалися
між сторонами, стосуються права та
підстав набуття права власності на
спірну земельну ділянку. Сільська рада
як власник землі вільна у виборі
суб'єкта щодо надання йому цього права
в порядку, встановленому законом.
Водночас, відповідач владних
управлінських функцій не здійснював і
суб'єктом владних повноважень у цих
відносинах не був.

Ураховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про те, що позов, предметом якого є
перевірка правильності формування
волі однієї із сторін стосовно
розпорядження землею та передачі
відповідних прав на неї, може бути
розглянутий за правилами,
встановленими КАС.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції у цій справі підлягає
скасуванню внаслідок неправильного
застосування норм процесуального
закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 157 КАС суд закриває провадження
у справі, якщо її не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

За правилами пункту 4 частини 1 статті
198 КАС України та частини 1 статті 203 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати
постанову суду і залишити позовну
заяву без розгляду або закрити
провадження у справі з підстав,
встановлених статтею 157 КАС України.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196,
197, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Хорольського районного суду
Полтавської області від 19.11.2013р.
по справі № 548/1640/13-а
скасувати.

Провадження у справі за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до Новачиської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області третя особа -
фермерське господарство "Фаворит - Агро
плюс", про визнання рішення
сільської ради недійсним і
зобов'язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.