Справа № 260/10917/13-а
Суддя: Пронін С. Г.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі № 2-а/260/206/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року Ленінський районний
суд м. Донецька в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

при секретарі Коваленко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління державної
автомобільної інспекції ГУМВС України
в Донецькій області про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом у якому
вказав, що 25 жовтня 2013 року, він керуючи
автомобілем «ВАЗ 21124», номерний знак
НОМЕР_1 був зупинений інспектором ДАЇ,
по вул. Леніна у м. Костянтинівка
Донецької області на виїзді з міста у
напрямку міста Дружківка. Інспектор
ДАЇ повідомив йому, що він порушив п. 12.4
Правил дорожнього руху України, а саме
рухався у населеному пункті зі
швидкістю 88 км/г. Після чого, інспектор
ДАЇ склав відносно нього протокол про
адміністративне правопорушення за ч. 1
ст. 122 КУпАП та постановою інспектора
ДАЇ Дроздова О.В. від 30.10.2013 року на
нього було накладено
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 грн. Вважає вказану
постанову протиправною та просить суд
її скасувати, оскільки не має доказів,
що він порушив правила дорожньому руху
України та скоїв вказане
адміністративне правопорушення.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, надав пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час слухання
справи був повідомлений належним
чином. Відповідно до положень ч. 4 ст. 128
КАС України, у разі неприбуття особи -
суб`єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття, справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129
Конституції України принципу
змагальності та рівноправності сторін
у судочинстві, обов'язок доведення
законності застосування
адміністративного стягнення, лежить на
органі (посадовій особі), який виніс
оскаржуване рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів (ч. 6 ст. 72 КАС
України).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року N 14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також, про
адміністративні правопорушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.
Зокрема, у постанові потрібно наводити
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначати мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 298956 від 25.10.2012 року ОСОБА_1 на
порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього
руху України рухався у населеному
пункті Костянтинівка Донецької
області зі швидкістю 88 км/г. Відповідно
до постанови у справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 626919 від 30.10.2013 року на ОСОБА_1 за
порушення вимог п. 12.4 ПДР України було
накладено адміністративне стягнення
за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу у
розмірі 255 грн. Вказана постанова
винесена за результатами застосування
фіксації порушень ПДР України
вимірювальним приладом «Визир».

Спростувати ствердження позивача про
те, що він рухався з допустимою
швидкістю, та не порушував правил
дорожнього руху, суд не має можливості,
оскільки представник відповідача до
суду не з'явився, доказів
обґрунтованості складення постанови
суду не надав.

При складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
інспектор порушив вимоги ст. 251 КУпАП,
оскільки будь-яких інших доказів, крім
протоколу про адміністративне
правопорушення та інформації приладу,
яким вимірювалась швидкість руху їм
досліджено не було, заходів по
встановленню яких-небудь фактичних
обставин також не приймалось. Більш
того, свідоцтво № 06/03-1235 про повірку
робочого засобу вимірювальної техніки
«Визир» № 07012030, яким вимірювалась
швидкість руху автомобілю позивача
чинне до 14.08.2013 року, а фіксування
вказаним засобом обставин
адміністративного правопорушення
здійснювалось інспектором ДАЇ 25.10.2013
року, у зв'язку із чим суд критично
відноситься до результатів
вимірювання вказаним приладом.

Також, у момент, близький до
вимірювання швидкості та зупинки,
поряд із більшою швидкістю міг
рухатись інший автомобіль. Однак,
жодних об`єктивних даних, які б могли
підтвердити географічну локацію
автомобілю позивача у справі немає, що
також говорить про порушення
нормативних актів МВС при фіксації
порушень.

У зв'язку з вищевикладеним суд вважає
за необхідне адміністративний позов
ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі
та скасувати постанову АА2 № 626919 від
30.10.2013 року, закривши провадження по
справі відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП у
зв`язку з відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 6, 11, 17, 69, 70, 71, 72, 104, 105, 158, 159, 160, 161,162,163
Кодексу Адміністративного судочинства
України, ст.ст. 122, 251, 252 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправною та скасувати
постанову серії АА2 № 626919 від 30.10.2013
року про притягнення до
адміністративної відповідальності та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
гривень у дохід держави на ОСОБА_1 за ч.1
ст. 122 КпАП України, та провадження по
справі відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП
закрити у зв`язку з відсутністю події
та складу адміністративного
правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя: