Справа № 801/10991/13-а
Суддя: Кондрак Наталя Йосифівна
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/10991/13-а

05.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кондрак Н.Й.,

суддів Кукти М.В. ,

Щепанської О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України у м.
Красноперекопськ АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Котарева Г.М.) від 16.12.13 у справі №
801/10991/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Красноперекопському
районі АР Крим (пл. Героїв Перекопа 1 а,
м.Красноперекопськ, Автономна
Республіка Крим, 96000)

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України у м.
Красноперекопськ АР Крим (вул.
Менделєєва, 14-а, м.Красноперекопськ,
Автономна Республіка Крим, 96000)

про стягнення 1164,78,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16.12.13 у справі №
801/10991/13-а позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України в
Красноперекопському районі АР Крим до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України у м.
Красноперекопськ АР Крим про стягнення
1164,78 - задоволено.

Стягнено з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань
України у м. Красноперекопськ АР Крим
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Красноперекопському районі
АР Крим суми не відшкодованих витрат на
виплату і доставку пенсії з
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 за період з серпня по жовтень 2013
року в розмірі 1164,78 грн.

На зазначене судове рішення
від відповідача надійшла апеляційна
скарга, в якій ставиться питання про
його скасування та ухвалення нового
рішення, яким в задоволені
адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання 05.02.2014 сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

До початку судового засідання за
допомогою електронної пошти
відповідачем на адресу суду направлено
клопотання про відкладення
апеляційного розгляду справи на іншу
дату у зв'язку з неможливістю явки
представника в судове засідання з
причин складних погодних умов та
складністю повернення до м.
Красноперекопську після 17-ї години.
Судова колегія зазначає, що у зв'язку з
тим, що явка в судове засідання
представника відповідача не
визначалася обов'язковою, підстав для
відкладення розгляду справи не
вбачається.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо. На підставі
цього, вирішуючи справу стосовно
позовних вимог позивача щодо
зобов'язання відповідача, який є також
суб'єктом владних повноважень,
прийняти до відшкодування витрати на
виплату та доставку пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, суд зобов'язаний
встановити чи діяли позивач та
відповідач на підставі закону, чи
являються їх дії обґрунтованими,
безсторонніми та добросовісними.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач та відповідач в період з
серпня по жовтень 2013 року щомісячно
підписували акти щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. З підстав виникненням
неузгодженості між розрахунками УПФУ у
Красноперекопському районі АР Крим та
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.
Красноперекопськ АР Крим до акту та
списку осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, була складена таблиця
розбіжностей, які не прийняті
відповідачем до заліку.

Розбіжності, що виникли
становлять суму 1164,78грн., в результаті
незгоди відповідача відшкодовувати
виплату пенсії ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів
справи, судом першої інстанції
встановлено, що неприйняті до заліку
витрати на виплату пенсій ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 не були включені
відповідачем до акту щомісячної звірки
у зв'язку з тим, що у відповідача
відсутня особова справа потерпілого,
що є підставою для відмови у розумінні
частини 2 статті 7 Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві й
професійному захворюванні, які
спричинили втрату працездатності».

Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначає обов'язок
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівнику внаслідок ушкодження його
здоров'я.

Частиною 4 статті 26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

З огляду на те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги відповідно до статті
25 Основ, є Фонд соціального страхування
від нещасних випадків.

За змістом частини 2 статті 2
Закону особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону. Відповідно до пункту 3 розділу XI
(Прикінцеві положення) Закону
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
також зазначеним у статті 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Згідно статті 10 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення відповідно до цього
Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України. Призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплати здійснюється органами
Пенсійного фонду України. відповідно
до статті 81 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Колегією суддів встановлено, що,
ухвалюючи оспорювану постанову, судом
першої інстанції враховано, що
обов'язок Фонду відшкодовувати витрати
позивачу, пов'язані з виплатою пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, навіть при
відсутності особових справ в
розпорядженні виконавчої дирекції
фонду - прямо передбачений Законом
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 2272-IIІ від 22.02.01р.

Частиною 2 статті 7 Закону
передбачено, що Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

З матеріалів справи вбачається,
що потерпілі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
документи яких не передані до Фонду,
продовжують отримувати належні
виплати та соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені
потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом у рахунок її
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Аналіз діючого законодавства
свідчить про те, що будь-якими іншими
законодавчими актами не передбачена
необхідність отримання органами
Пенсійного фонду України ще додаткових
документів для виплати пенсії по
інвалідності, крім акту про нещасний
випадок, трудової книжки, довідки МСЕК,
тому всі витрати, які понесені
позивачем у зв'язку з виплатою таких
пенсій являються обґрунтованими та
підлягають відшкодуванню
відповідачем.

Колегія суддів зазначає, що
посилання позивача на Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003р. № 5-4/4,
являється необґрунтованим та
безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до вимог Порядку, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків перераховує кошти Пенсійному
Фонду України на підставі даних, що
зазначені в акті щомісячної звірки.
Відповідно до вимог Закону, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівнику внаслідок ушкодження його
здоров'я.

Судом першої інстанції при
вирішенні даного спору вірно
визначено, що механізм відшкодування
на централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, визначено
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 р. за N 376/7697.

З огляду на зазначене вище, відповідач
повинен відшкодувати позивачу суму
витрат на виплату і доставку основного
розміру пенсії ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
за період з серпня по жовтень 2013 року в
загальному розмірі 1164,78грн., що
підтверджується розрахунком суми
позовних вимог, тому колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно дійшов висновку що
вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Дослідивши матеріали справи і
перевіривши їх доказами, судова
колегія дійшла висновку, що правова
оцінка, яку суд першої інстанції дав
обставинам справи, не суперечить
вимогам процесуального та
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі, внаслідок чого
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195, 197, 199, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань
України у м. Красноперекопськ АР Крим
на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16.12.13 у справі №
801/10991/13-а- залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
16.12.13 у справі № 801/10991/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Н.Й. Кондрак

Судді підпис М.В.
Кукта

підпис О.А.Щепанська

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Н.Й. Кондрак