Справа № 815/6227/13-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 лютого 2014 р.ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа №
815/6227/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді -Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Левицької
З.Срозглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 04.12.2013 р. по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області про скасування
державної реєстрації права власності,
за участю третіх осіб - компанії НОРСОН
ІНВЕСТМЕНТС КОРП., компанії «Avior Shipping
Limited», Київської районної
адміністрації Одеської міської ради в
особі органу опіки та піклування,
ОСОБА_6 в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду із
позовом до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області та просив скасувати
державну реєстрацію права власності
компанії НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС КОРП. на
домоволодіння з надвірними спорудами
під АДРЕСА_1 , житловою площею 251,0 кв.м.,
загальною площею 585,5 кв.м., яке
складається в цілому з: літ. «А» - одного
житлового цегляного будинку; літ. «Б» -
гаражу з терасою; № 1-4 - огорожі; 1 -
басейну; далі «будинок» та/або «Предмет
іпотеки», загальна вартість якого
становить 1 797 218 (Один мільйон сімсот
дев'яносто сім тисяч двісті
вісімнадцять) гривень, розташованого
на земельній ділянці розміром 890
(вісімсот дев'яносто) кв.м. та/або 0,0890
(нуль цілих, вісімсот дев'яносто
десятитисячних) га з кадастровим
номером: : 27 : 011 : 0197.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 04.12.2013 р. у
задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
вважає вказану постанову прийнятою з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, просить її
скасувати та прийняти нову , якою
задовольнити позов.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду були
сповіщені належним чином відповідно до
ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що відповідно до договору позики від
15.12.2010 року компанія НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС
КОРП., Республіка Панама надала
компанії «Avior Shipping Limited», Беліз, позику у
сумі 1350000 доларів США під 18% річних та
повинна бути повернута компанії НОРСОН
ІНВЕСТМЕНТС КОРП. до 15.06.2012 року.

З метою забезпечення виконання умов
договору позики позичальником -
компанією «Avior Shipping Limited» компанія
НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС КОРП.
(іпотекодержатель) уклала з ОСОБА_5
(іпотекодавець) іпотечний договір від
15.12.2010 року, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_10,
зареєстрований у реєстрі за №5382,
відповідного до умов якого ОСОБА_5
передав у іпотеку компанії НОРСОН
ІНВЕСТМЕНТС КОРП. домоволодіння з
надвірними спорудами під АДРЕСА_1
житловою площею 251,0 кв. м, загальною
площею 585.5 кв. м .

Між компанією НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС КОРП.
та компанією «Avior Shipping Limited», Беліз
27.10.2011 року укладено додаткову угоду №1
до договору позики від 15.12.2010 року,
відповідно до якої був збільшений
розмір позики до 1 700 000 доларів США.

Між компанією НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС КОРП.
та компанією «Avior Shipping Limited», Беліз
28.10.2011 року укладено додатковий договір
до іпотечного договору від 15.12.2010 року,
відповідно до якого був збільшений
розмір іпотеки до 1 700 000 доларів США .

21.06.2012 року компанією НОРСОН
ІНВЕСТМЕНТС КОРП. направлено ОСОБА_5
повідомлення про усунення порушення
зобов'язання, у яких компанія НОРСОН
ІНВЕСТМЕНТС КОРП. відповідно до ч.1 ст. 35
Закону України "Про іпотеку" вимагав
усунути порушення зобов'язання за
договором позики у тридцяти денний
термін та попередив, що у разі якщо у
тридцяти денний строк від дати
отримання цієї вимоги порушення за
цими кредитними договорами не будуть
усунені, компанія НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС
КОРП. ініціюватиме звернення стягнення
на вищевказані предмети іпотеки згідно
умов договорів іпотеки та вимог Закону
України "Про іпотеку", зокрема, шляхом
звернення до суду.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 07 березня 2013 року , яке набуло
законної сили згідно ухвали
Апеляційного суду Одеської області від
02.09.2013 року , по цивільній справі
№151211267/2012 позов компанії НОРСОН
ІНВЕСТМЕНТС КОРП. задоволено та
визнано право власності компанії
НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС КОРП. на
домоволодіння з надвірними спорудами
під АДРЕСА_1 загальною площею 585,5 кв.м.,
житловою площею 251,0 кв.м., яке
складається в цілому з: літ. «А»
житлового цегляного будинку, літ. «Б»
гаражу з терасою; № 1-4 огорожі; І -
басейну, розташованим на земельній
ділянці площею 890 кв.м. з кадастровим
номером :27:011:0197.

Вищевказаними судовими рішеннями було
встановлено , що позивач не виконав
вимог НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС КОРП. щодо
усунення порушення основного
зобов'язання за договором позики,
пред'явлених у повідомленні про
порушення основного зобов'язання від
21.06.2012 року, тому у НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС
КОРП. виникло право власності на
предмети іпотеки згідно Договору
іпотеки від 15.10.2010 року, тобто на
наступний день після закінчення
30-денного строку виконання
вищевказаних вимог Іпотекодержателя
про усунення порушень зобов'язань за
вищевказаними кредитними договорами; а
також було встановлено ,що у спірному
домоволодінні були зареєстровані за
місцем проживання тільки
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАСУ «Обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини».

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про
іпотеку" у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Згідно ст.37 Закону України "Про іпотеку"
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання. Рішення про
реєстрацію права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно, що
є предметом іпотеки, може бути
оскаржено іпотекодавцем у суді.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України
від 01.07.2004, № 1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" державна
реєстрація прав проводиться на
підставі, зокрема, договорів, укладених
у порядку, встановленому законом.

Згідно ст.15 Закону України № 1952-IV
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Судами 1-ої та апеляційної інстанцій
було встановлено, що 22.03.2013 року до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області уповноваженою особою -ОСОБА_11
було подано заяву про державну
реєстрацію права власності компанії
НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС КОРП. на
домоволодіння з надвірними спорудами
під АДРЕСА_1 , розташованого на
земельній ділянці площею 890 кв.м. з
кадастровим номером :27:011:0197.

Разом із заявою було подано:
апостилізовані довіреність від 03.08.2010
року та установчі документи компанії
НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС КОРП. ,квитанції
про оплату реєстраційних зборів ,
свідоцтво про право власності від
03.02.2011 року , укладені 15.12.2010 р. в
установленому законом порядку договір,
іпотекі та додатковий договір від
07.10.2011 року предметом якого є нерухоме
майно, права щодо якого підлягають
державній реєстрації, завірені в
установленому порядку копії письмової
вимоги про усунення порушень,
надісланої іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, в якій
зазначається стислий зміст порушеного
зобов'язання, вимога від 21.06.2012 року про
виконання порушеного зобов'язання у не
менше ніж 30-денний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
такої вимоги; документ, що підтверджує
сплив 30-денного строку спроб вручення
компанією ДХЛ Интернєшнл Україна
іпотекодавцу та боржнику; звіт про
оцінку предмета іпотеки від 03.10.2012 року
, складений після спливу строку, що
зазначений у письмовій вимозі
;технічний паспорт на домоволодіння з
надвірними спорудами під АДРЕСА_1 .

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції ,що
документи були надані за переліком,
встановленим п.п. 27, 28, 34 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року №703 та вважає ,що
компанією НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС КОРП.
було вжито усіх заходів щодо вручення
вимоги від 21.06.2012 року про виконання
порушеного зобов'язання у не менше ніж
30-денний строк та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання такої вимоги, а
навмисне уникнення від її вручення з
боку іпотекодавця , обізнаного у її
змісті,що встановлено рішенням
Київського районного суду м. Одеси від
07 березня 2013 року ,не може вважатися
порушенням процедури,що унеможливлює
державну реєстрацію.

27 березня 2013 року згідно з рішенням
№1186052 державним реєстратором
Шинкаренко Ю.В. Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області,прийнятим в порядку
ст.15 Закону України № 1952-IV ,було
зареєстровано право власності на
домоволодіння з надвірними спорудами
під під АДРЕСА_1 за НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС
КОРП.

На дату реєстрації відповідачем права
власності за НОРСОН ІНВЕСТМЕНТС КОРП.
на предмет іпотеки, спірний об'єкт
нерухомого майна не перебував під
арештом чи забороною відчуження, що
підтверджується долученим до
матеріалів справи Витягом з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна про
наявність/відсутність заборони та/або
арешту нерухомого майна станом на
27.03.2013 року .

Крім того, згідно вимог Порядку
,наявність зареєстрованої у Державному
реєстрі прав заборони відчуження
нерухомого майна, накладеної
нотаріусом під час посвідчення
договору іпотеки, на підставі якого
відбувається перехід права власності
на предмет іпотеки від іпотекодавця до
іпотекодержателя, не є підставою для
відмови у проведенні державної
реєстрації права власності за
іпотекодержателем.

Відповідно до ст.24 Закону України №
1952-IV ( в ред.,діючої на момент
виникнення правовідносин) у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа;

4) подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону;

51) заяву про державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно щодо попереднього правонабувача
подано після державної реєстрації
права власності на таке майно за новим
правонабувачем;

52) заяву про державну реєстрацію
речових прав, похідних від права
власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону;

53) під час подання заяви про державну
реєстрацію права власності на
підприємство як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини), що виникло
на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку;

54) після завершення п'ятиденного строку
з дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення;

55) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію;

56) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

2. За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

3. Відмова в державній реєстрації прав
та їх обтяжень з підстав, зазначених у
пунктах 4, 52 - 56 частини першої цієї
статті, не позбавляє заявника права
повторно звернутися із заявою за умови
усунення перешкод для державної
реєстрації прав та їх обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, зазначених у
пункті 2 частини першої цієї статті, не
може здійснюватися у разі, якщо об'єкт
нерухомого майна розміщений у межах
території, на якій діють два і більше
органів державної реєстрації прав,
одним з таких органів на вибір
заявника, а також у разі проведення
державної реєстрації обтяжень речових
прав на нерухоме майно.

Відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, зазначених у
пункті 4 частини першої цієї статті, не
може здійснюватися у разі наявності
помилки в Державному земельному
кадастрі, яка виникла після
перенесення інформації про земельні
ділянки з Державного реєстру земель до
Державного земельного кадастру
(розташування в межах земельної
ділянки частини іншої земельної
ділянки; невідповідність меж земельної
ділянки, вказаних у Державному реєстрі
земель, її дійсним межам;
невідповідність площі земельної
ділянки, вказаної у Державному реєстрі
земель, її дійсній площі у результаті
зміни методів підрахунку (округлення);
присвоєння декільком земельним
ділянкам однакових кадастрових
номерів).

4. Відмова в державній реєстрації прав
та їх обтяжень з підстав, не
передбачених цим Законом, заборонена.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції, щодо
відсутність підстав для задоволення
позову, так як відсутні правові
підстави ,зазначені ст. 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень", для відмови у реєстрації
права власності, яке виникло за
договором іпотеки та відповідно до
судового рішення , яке набуло законної
сили, а ,із врахуванням наявності
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія) , наявність незначного порушення
процедури не вплинула на правомірність
рішення про державну реєстрацію права
власності на нерухому майно.

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка,
постановлене рішення суду першої
інстанції викладена достатньо повно,
висновки обґрунтовані з посиланням на
конкретні норми законів України та
відповідає чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин і норм
матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Згідно з ч.2 ст.200 КАС України (в редакції
на момент вчинення процесуальної дії)
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином , апеляційний суд доходить
до висновку, що не має підстав в межах
доводів апеляційної скарги для
скасування чи зміни постанови суду
1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст.198,
200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254
КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
04.12.2013 р. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення ,
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя пис/

Судді: