Справа № 803/198/14
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року Справа № 803/198/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання
Головатої І.В.,

за участю представника позивача Ревухи
І.В.,

представника відповідача Шибуні С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
прокурора Рожищенського району
Волинської області до Рожищенської
районної ради Волинської області про
визнання протиправним та скасування
рішення Рожищенської районної ради №
29/2 від 28.01.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рожищенського району
Волинської області звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Рожищенської районної ради Волинської
області про визнання протиправним та
скасування рішення Рожищенської
районної ради № 29/2 від 28.01.2014 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні», яким схвалено текст
звернення депутатів Рожищенської
районної ради, щодо
суспільно-політичної ситуації в
Україні, яке додається до рішення ради,
та доручено керівництву районної ради
направити дане звернення в
Адміністрацію Президента України і
народним депутатам України та вирішено
опублікувати його в районній газеті
«Наш край» та на офіційному веб-сайті
районної ради.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що
відповідно до частини першої статті 140
Конституції України місцеве
самоврядування є правом
територіальної громади самостійно
вирішувати питання місцевого значення
в межах Конституції і законів України.
Такі ж вимоги закріплені і у частині
першій статті 2 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".
Однак, приймаючи рішення від 28 січня 2014
року № 29/2 Рожищенська районна рада
діяла не у відповідності до норм
Конституції та законів України та
вийшла за межі повноважень органу
місцевого самоврядування, оскільки
вирішила питання, не віднесені до
компетенції районної ради. Крім того,
визначені статтею 143 Конституції
України, статтями 43, 44 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
повноваження районної ради не дають
право вимагати відставки Президента
України, Кабінету Міністрів України,
голови Верховної ради України та
відміни законів України. З наведених
підстав та в силу повноважень,
визначених статтями 20, 23 Закону України
«Про прокуратуру», прокурор просить
суд визнати протиправними та
скасувати вищевказане рішення.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримує з підстав,
наведених у позовній заяві, та просить
суд визнати протиправним та скасувати
оскаржуване рішення районної ради.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнає та у його
задоволенні просить відмовити з
підстав, викладених у письмовому
запереченні проти позову, в яких вказує
на те, що рішення прийняте з
урахуванням повноважень, визначених
частиною другою статті 43 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», якою передбачено право
районної ради на вирішення інших (не
перерахованих в частині першій цієї
статті) питань. Зазначеним рішенням
лише затверджено звернення депутатів
Рожищенської районної ради, як
представників територіальної громади
з оцінкою суспільно-політичного життя
в Україні з урахуванням їхніх
повноважень, визначених Законом
України «Про статус депутатів місцевих
рад», зокрема, права на депутатське
звернення. Вважає, що рішення від 28
січня 2013 року № 29/2 відповідає вимогам
чинного законодавства. Просить суд
відмовити прокурору в задоволенні його
позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
розглянувши подані документи та
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
підставними та підлягають до
задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 січня 2014 року
Рожищенською районною радою на
пленарному засіданні двадцять дев'ятої
позачергової сесії ради прийнято
рішення № 29/2 «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні» (а.с.10). Зазначеним
рішенням рада схвалила текст
звернення «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні», доручено
керівництву районної ради направити
дане звернення в Адміністрацію
Президента України та народним
депутатам України та оприлюднити дане
звернення в газеті «Наш Край» і на
офіційному веб-сайті районної ради.

Вищевказане рішення прийнято
відповідно до статті 43 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
та Закону України «Про статус
депутатів місцевих рад». Відповідно до
звернення депутатів Рожищенської
районної ради, вбачається, що в ньому
депутатами викладено оцінку
політичної ситуації у країні та
вимогами: до негайної відставки
Президента України Віктора Януковича,
Міністра МВС Віталія Захарченка, уряду
прем'єр-міністра Миколи Азарова, голови
Верховної Ради України Володимира
Рибака; припинення переслідувань
учасників Євромайданів, закриття
кримінальних проваджень проти їх
активістів, відповідно до вимог Закону
України «Про усунення негативних
наслідків та недопущення
переслідування та покарання осіб з
приводу подій, які мали місце під час
проведення мирних зібрань»;
об'єктивного розслідування обставин
застосування сили щодо учасників
мирних акцій протесту, притягнення до
відповідальності посадових осіб, які
віддавали злочинні накази та їх
виконували; невідкладної відміни всіх
«ручних» «диктаторських» законів,
ухвалених у нелегітимний спосіб
Верховною Радою України 16 січня 2014
року; недопущення неправомірних дій
стосовно учасників мирних акцій
протесту в Україні зі сторони
представників органів державної влади,
співробітників МВС, інших силових
структур, та закликали жителів міста
Рожищенського району до безстрокової
(а.с.9).

Пунктом 2 частини 5 статті 23 Закону
України «Про прокуратуру» від 05.11.1991
року № 1789-XII передбачено, що прокурор,
без внесення подання, може звернутися
до суду щодо визнання протиправним
рішення чи окремих його положень і щодо
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень. Таким
чином, звертаючись до суду із позовною
заявою, прокурор діяв як посадова особа
органу державної влади та набував
статусу позивача.

Надаючи правову оцінку вищевказаному
рішенню судом враховано, що відповідно
до статті 140 Конституції України
місцеве самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст, є районні та
обласні ради.

Згідно з частиною другою статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Саме такий принцип гарантує
забезпечення правого порядку в
Україні.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року,
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Повноваження районної ради визначені
статтею 143 Конституції України та
статтею 43 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Відповідно до статті 143 Конституції
України територіальні громади села,
селища, міста безпосередньо або через
утворені ними органи місцевого
самоврядування управляють майном, що є
в комунальній власності; затверджують
програми соціально-економічного та
культурного розвитку і контролюють їх
виконання; затверджують бюджети
відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць і контролюють їх виконання;
встановлюють місцеві податки і збори
відповідно до закону; забезпечують
проведення місцевих референдумів та
реалізацію їх результатів; утворюють,
реорганізовують та ліквідовують
комунальні підприємства, організації і
установи, а також здійснюють контроль
за їх діяльністю; вирішують інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції. Обласні
та районні ради затверджують програми
соціально-економічного та культурного
розвитку відповідних областей і
районів та контролюють їх виконання;
затверджують районні і обласні
бюджети, які формуються з коштів
державного бюджету для їх відповідного
розподілу між територіальними
громадами або для виконання спільних
проектів та з коштів, залучених на
договірних засадах з місцевих бюджетів
для реалізації спільних
соціально-економічних і культурних
програм, та контролюють їх виконання;
вирішують інші питання, віднесені
законом до їхньої компетенції. Органам
місцевого самоврядування можуть
надаватися законом окремі
повноваження органів виконавчої влади.

Виключний перелік питань, які
вирішуються на пленарних засідання
районної ради, визначено частиною 1, та 3
статті 43 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні». Частиною
другою зазначеної статті передбачено
можливість вирішення районною радою і
інших питань, що віднесені до їх
відання цим та іншими законами.

Відповідно до частини першої статті 144
Конституції України, частини другої,
третьої та четвертої статті 10, частина
другої статті 43, частини першої, другої
та третьої статті 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
частини першої статті 20 Закону України
«Про статус депутатів місцевих рад»
районна рада, як орган місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймає нормативні
та інші акти у формі рішень на
пленарних засіданнях на основі
колективного і вільного обговорення та
голосування більшістю депутатів від
загального складу ради; її рішення є
обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Статтею 6 Конституції України
визначено, що державна влада в Україні
здійснюється на засадах її поділу
на законодавчу, виконавчу та судову

Конституційний Суд України у рішенні
від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 в справі
про охорону трудових прав депутатів
місцевих рад визначив політико-правову
природу органів місцевого
самоврядування, які не є органами
державної влади, а є
представницькими органами, через які
здійснюється право територіальної
громади самостійно вирішувати не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних
громад і перелік яких визначено у
Конституції і законах України.

Такі ж положення закріплені у статті 4
Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції
органів місцевого самоврядування
визначаються конституцією або законом;
органи місцевого самоврядування в
межах закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними.

Аналіз норм Конституції України та
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» дозволяє
зробити висновок, про наявність у
районної ради повноважень на прийняття
на її пленарних засіданнях
обов'язкових до виконання рішень не з
будь-яких питань суспільного життя, а з
питань саме місцевого значення, тобто
тих, що пов'язані передусім із
життєдіяльністю територіальної
громади. Іншого чинним законодавством
України не передбачено.

Суд звертає увагу на те, що не заперечує
права депутатів Рожищенської районної
ради на депутатське звернення в
порядку, визначеному Законом України
«Про статус депутатів місцевих рад».
Разом з тим, відповідно до статті 13
даного Закону депутатське звернення -
викладена в письмовій формі вимога
депутата місцевої ради з питань,
пов'язаних з його депутатською
діяльністю, до місцевих органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування та їх посадових осіб, а
також керівників правоохоронних та
контролюючих органів, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності, розташованих на
території відповідної ради, здійснити
певні дії, вжити заходів чи дати
офіційне роз'яснення з питань,
віднесених до їх компетенції.

Разом з тим, Закон України «Про місцеве
самоврядування в Україні», та Закон
України «Про статус депутатів місцевих
рад» не передбачає схвалення
відповідною радою звернення одного чи
групи депутатів. У випадку реалізації
депутатських повноважень шляхом
направлення депутатського звернення,
таке звернення надсилається
безпосередньо адресатам, а не
виноситься на пленарне засідання сесії
ради. Схвалення, затвердження
звернення депутатів не належить до
компетенції районної ради.

Суд вважає помилковим посилання
відповідача на наявність у районної
ради повноважень на прийняття рішення
про схвалення звернення депутатів з
оцінкою політичної ситуації в країні
та їхньої позиції до таких подій і
вирішення питань загальнодержавного
значення, оскільки рішення районної
ради від 28.01.2014 року № 29/2 про схвалення
звернення депутатів ради стосується
депутатської діяльності, а не питань
відповідної територіальної громади,
викладення його у формі рішення ради
та, як наслідок, надання йому ознак
обов'язкового виконання, є виходом за
межі повноважень відповідача.

Відповідно до статей 85, 108, 109
Конституції України повноваження
Президента України припиняються
достроково у разі відставки,
неможливості виконувати свої
повноваження за стоном здоров'я,
усунення з поста в порядку імпічменту
та смерті. Відставка набуває чинності з
моменту проголошення ним особисто
заяви про відставку на засіданні
Верховної ради України.

Таким чином вирішення питання про
усунення Президента України з поста в
порядку особливої процедури
(імпічменту), встановленому ст. 111
Конституції України, є виключною
компетенцією Верховної Ради України.

Суд також зазначає, що відповідно до
статей 87, 106 Конституції України
повноваження по вирішенню питання про
відставку Кабінету Міністрів України
має лише Президент України та Верховна
Рада України, а рішення про дострокове
припинення повноважень народного
депутата України приймається
більшістю від конституційного складу
Верховної Ради України (стаття 81
Конституції України).

Положення звернення районної ради з
вимогою невідкладної відміни всіх
«ручних» «диктаторських» законів,
ухвалених у нелегітимний спосіб
Верховною Радою України 16 січня 2014
року, суперечать ст. ст. 147, 150
Конституції України, ст. ст. 2, 14 Закону
України «Про Конституційний Суд
України», оскільки лише до повноважень
Конституційного Суду України належить
вирішення питань про відповідність
Конституції України законів та інших
правових актів Верховної Ради України.

Разом з тим суд не заперечує права
районної ради приймати рішення,
звернені до не підконтрольних раді
суб'єктів із закликом до певних дій та
ініціатив, однак, не дивлячись на те, в
якій формі воно прийняте, воно повинне
відповідати повноваженням органу
місцевого самоврядування: виходити з
суспільних інтересів відповідної
територіальної громади та стосуватися
питання виключно місцевого значення.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною десятою статті 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» встановлено, що акти органів
та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

На підставі викладеного суд приходить
до переконання, що Рожищенська районна
рада при прийнятті рішення № 29/2 від
28.01.2014 «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні» вирішила питання
які не належать до її компетенції та
вийшла за межі наданих Конституцією
України та Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
повноважень, а тому таке рішення не
може вважатися правомірним.

Керуючись статтями 2,11,17,71,160,162,163
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі статей
19,140,143,144,147,150 Конституції України,
статей 24,43,44 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Рожищенської районної ради №
29/2 від 28.01.2014 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні».

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 10 лютого 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий

Суддя
В.В.Мачульський