Справа № 728/2835/13-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
728/2835/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Лобода Н.В.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Золотоверх І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Бахмацького
районного суду Чернігівської області
від 21 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Бахмацької районної
державної адміністрації Чернігівської
області про визнання протиправною
вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 21 жовтня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3
був власником автомобіля «Опель
Астра», 1999 року випуску, кузов № НОМЕР_1,
який був одержаний в якості адресної
гуманітарної допомоги.

У зв'язку із смертю ОСОБА_3, позивач
будучи членом сім'ї померлого,
звернувся із заявою до УПСЗН
Бахмацької РДА Чернігівської області
про перереєстрацію вказаного
автомобіля на своє ім'я.

Однак, в результаті розгляду такого
звернення, відповідачем відмовлено у
здійсненні перереєстрації автомобіля,
посилаючись на положення постанови
Кабінету Міністрів України від 19.07.2006
№999 «Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями»
(Порядок №999).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
відповідача та з метою їх відновлення
ОСОБА_2 звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що при врегулюванні даних
правовідносин підлягає застуванню
саме наведена постанова Уряду.

На думку колегії суддів позиція суду
першої інстанції є вірною з огляду на
наступне.

Оскільки права та обов'язки сина
інваліда виникли саме після смерті
інваліда, а не в момент забезпечення
його автомобілем, то застосуванню до
спірних правовідносин підлягає
Порядок забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року за № 999.

Так, пунктом 16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року за № 999,
передбачено, що після смерті інваліда
автомобіль, яким він був забезпечений
головним управлінням соціального
захисту або управлінням виконавчої
дирекції, строк експлуатації якого
більше ніж 10 років, залишається
безоплатно члену сім'ї, який на час
смерті інваліда проживав та був
зареєстрований за місцем постійного
проживання і реєстрації інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого
менше ніж 10 років, після смерті
інваліда залишається у користуванні
його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який:

- має підстави для забезпечення
автомобілем згідно з пунктом 3 цього
Порядку;

- проживав і був зареєстрований на час
смерті інваліда за місцем його
проживання і реєстрації;

- не має іншого автомобіля, у тому числі
отриманого через головне управління
соціального захисту або управління
виконавчої дирекції.

Крім цього, пунктом 41 постанови
Кабінету Міністрів України від 19.07.2006
року № 999 «Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями»
встановлено, що за бажанням інвалідів
головні управління соціального
захисту можуть забезпечувати їх
автомобілями, ввезеними в Україну і
визнаними в установленому порядку
гуманітарною допомогою, без права
продажу, дарування, передачі (в тому
числі за довіреністю) іншій особі.
Автомобілями, отриманими головними
управліннями як гуманітарна допомога,
інваліди (за їх бажанням або за
бажанням законних представників
недієздатних інвалідів), діти-інваліди
(за бажанням їх законних
представників), які перебувають на
обліку, забезпечуються безоплатно в
порядку черговості.

Після смерті інваліда автомобіль,
отриманий як гуманітарна допомога,
повертається (вилучається) головному
управлінню соціального захисту і
здається підприємству, що здійснює
заготівлю та переробку металобрухту,
або видається в порядку черговості
інваліду, який перебуває на обліку.
Такий інвалід знімається з обліку на
десятирічний строк, визначений
починаючи з дати отримання автомобіля
попереднім інвалідом, з урахуванням
строку його експлуатації померлим.

Водночас, згідно п.п. 7 п. 41 вказаної
Постанови Уряду, після смерті інваліда,
дитини-інваліда автомобіль, визнаний
гуманітарною допомогою, яким інвалід
був забезпечений через головне
управління соціального захисту і
користувався менше ніж 10 років, може
бути переданий у власність одному з
членів сім'ї інваліда за рішенням
Мінсоцполітики за умови сплати
податків і зборів за ставками, діючими
на день здійснення митного оформлення
автомобіля, які повинні бути сплачені
членом сім'ї померлого інваліда,
дитини-інваліда протягом шести місяців
з дня смерті інваліда. Контроль за
дотриманням зазначеного строку
здійснюється головним управлінням
соціального захисту чи управлінням
виконавчої дирекції.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач неодноразово повідомляв
позивача про можливість отримання
даного автомобіля у власність за умов
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів) передбачених законодавством
на день митного оформлення автомобіля,
сума яких згідно листа Чернігівської
митниці від 22.06.2012 №04/3027 становить 37112
грн 75 коп.

Відтак, підсумовуючи викладене судова
колегія приходить до переконання, що
оскільки ОСОБА_2 не вчинено жодних дій
щодо розмитнення вказаного автомобіля,
правових підстав для здійснення
перереєстрації автомобіля на його ім'я
немає.

Аналогічну правову позицію викладено в
ухвалах Вищого адміністративного суду
України від 07.11.2012 №К/999/12734/11, №К800/12047/13
від 06.06.13.

Таким чином, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права та ухвалено
законне і обґрунтоване рішення у
відповідності до вимог ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Бахмацького
районного суду Чернігівської області
від 21 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П.Бужак

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.