Справа № 2а-1729/09
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 р.
Справа № 5288/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва
М.В.,

суддів Шавеля Р.М.,
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Департаменту економіки
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради на постанову
Шевченківського районного суду в м.
Чернівці від 24 листопада 2009 року по
справі № 2а-1729/09 за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту економіки виконавчого
комітету Чернівецької міської ради про
визнання рішення органу місцевого
самоврядування нечинним та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Постановою Шевченківського
районного суду в м. Чернівці від 24.11.2009
р. у справі № 2а-1729/09 за позовом ОСОБА_1
до Департаменту економіки виконавчого
комітету Чернівецької міської ради про
визнання незаконною відмови
Департаменту економіки виконавчого
комітету Чернівецької міської ради про
внесення об'єктів дрібно роздрібної
торговельної мережі - авто-лотків по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в базу даних міста
та встановлення зручного для населення
режиму роботи таких об'єктів по продажу
баштанних культур; зобов'язання
відповідача розглянути питання про
внесення об'єктів дрібно роздрібної
торговельної мережі - авто-лотків по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в базу даних міста
та встановлення зручного для населення
режиму роботи таких об'єктів по продажу
баштанних культур згідно з вимогами ч. 3
ст. 24 Закону України «Про місцеве
самоврядування», Порядку провадження
торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування
населення, затверджених ПКМУ від 15.06.2006
р. №833, Правил роботи дрібно-роздрібної
торговельної мережі, затверджених
наказом Міністерства зовнішніх
економічних зв'язків і торгівлі №369 від
08.07.1996 р., позов було задоволено
частково, вирішено зобов'язати
Департамент економіки виконавчого
комітету Чернівецької міської ради
розглянути заяву позивача про внесення
об'єктів дрібно-роздрібної
торгівельної мережі - автолотків по
АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 в базу даних
міста та встановлення зручного для
населення режиму роботи таких об'єктів
по продажу баштанних культур. Щодо
решти позовних вимог суд в
резолютивній частині не визначився
щодо їх вирішення. Сторони не
звертались за винесенням додаткового
рішення і у цій частині рішення не
оскаржували.

В апеляційній скарзі апелянт
просить постанову скасувати та
відмовити у позові. Апеляційна скарга
мотивована тим, що позивач не звертався
до відповідача із заявою встановленого
зразка щодо внесення в базу даних
об'єктів торгівлі та сфери послуг м.
Чернівців, передбаченого Положенням
про порядок внесення об'єктів торгівлі
та сфери послуг в базу даних м. Чернівці
і встановлення зручного для населення
режиму їх роботи, затвердженого
рішенням міської ради №278 від 04.04.2007 р.
Відповідно, відмови йому надано не
було, а такою відмовою позивач
безпідставно трактує лист
департаменту економіки №К-122 від 22.06.2009
р. за результатами розгляду його
звернення на особистому прийомі. Заява
№1 подавалась позивачем суду лише
08.08.2007 р. П. 30 Порядку провадження
торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування
населення, затверджених ПКМУ №833 від
15.06.2006 р. передбачає, що продаж
продовольчих товарів, готових до
вживання, а також тих, що швидко
псуються, інших продовольчих товарів
за межами торговельного приміщення
(виїзна, виносна торгівля) здійснюється
у відведених для цього місцях за
наявності у суб'єкта господарювання
дозволу на розміщення пересувних малих
архітектурних форм. В межах АДРЕСА_1,
Ентузіастів у м. Чернівці визначені
відведені місця для продажу
продовольчих товарів. Вважає себе
неналежним відповідачем.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак, на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд дійшов висновку
про можливість розгляду справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, в 2009 році при зверненні до
Департаменту економіки виконкому
Чернівецької міської ради нею з
відповідною заявою про внесення
об'єкта дрібно-роздрібної торгівельної
мережі в базу даних м. Чернівці та
встановлення зручного для населення
режиму роботи по продажу баштанних
культур їй було відмовлено у внесенні
об'єкту в базу даних міста та
встановлення зручного режиму роботи. В
обґрунтування відмови відповідачем
здійснено посилання на п. 3 рішення
виконкому Чернівецької міської ради №
281/8 «Про дозволи на розміщення об'єктів
мережі послуг» щодо заборони надавати
дозволи (інформації) про внесення
пунктів виносної ( виїзної ) торгівлі на
приринкових територіях в базу даних
міста Чернівці.

Посилання апелянта на те, що
позивач не зверталась у встановленому
порядку про внесення об'єктів виносної
торгівлі баштанними культурами, та,
відповідно, не одержувала і відмови, не
доведено у встановленому порядку
належними доказами. Натомість, з
відповіді власне Департаменту
економіки від 22.06.2009 р. №К-122 вбачається
результат розгляду звернення позивача,
який, за своїм змістом, правильно
визначений судом першої інстанції як
відмова. Зазначеним також
спростовується посилання апелянта на
те, що він є неналежним відповідачем.
Департамент економіки не виніс дану
заяву на розгляд виконкому
Чернівецької міської ради для
прийняття рішення по ній, а обмежився
листом № К-122 від 22.06.2009 року, де
послався на те, що адреси - АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 є приринковими територіями, а
тому надати такий дозвіл немає
можливості і на це є пряма заборона,
встановлена рішенням виконкому
Чернівецької міськради № 281/8 від 15.08.2006
року.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 24 Закону
України «Про місцеве самоврядування»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачений Конституцією України та
законами України, керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України. Згідно з п.
30 Порядку провадження торгівельної
діяльності та правил торгівельного
обслуговування населення - продаж
продовольчих товарів, готових до
вживання, а також тих, що швидко
псуються, інших продовольчих товарів (у
тому числі овочів і фруктів) за межами
торгівельного приміщення (виїзна,
виносна торгівля) здійснюється у
відведених для цього місцях за
наявності у суб'єкта господарювання
дозволу на розміщення пересувних малих
архітектурних форм та за умови
дотримання встановлених для таких
товарів температурного режиму
зберігання і санітарних норм. Згідно з
вимогами п.3 Правил роботи
дрібно-роздрібної торгівельної мережі
- роздрібна торгівля через
дрібно-роздрібну торгівельну мережу є
однією із форм поза магазинного
продажу товарів, при якій приміщення не
мають торгівельного залу для
споживачів. Продаж товарів
здійснюється через: 1) пункти
некапітальної забудови - кіоски,
ларьки, ларі, палатки, павільйони для
сезонного продажу товарів, торгівельні
автомати; 2) засоби пересувної мережі -
автомагазини, автокафе, авто розвозки,
автоцистерни, лавки-автопричепи, візки,
спеціальне технологічне обладнання,
розноски, лотки, столики тощо. Згідно з
п. 8 цих Правил у дрібно-роздрібній
торгівельній мережі не забороняється
продаж продовольчих товарів
нефасованих і не упакованих картоплі,
овочів, фруктів, плодів, ягід, баштанних
культур в період сезонного продажу, а
також морозива , квітів.

В світлі наведеного, а також зі змісту
задоволених позовних вимог, у яких суд
першої інстанції не зобов'язував
прийняти певне рішення за результатами
розгляду звернення позивача, а
зобов'язував лише розглянути таке
звернення по суті, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції у вказаній частині не
вбачається.

За змістом статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Згідно з положенням
частини 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В розумінні ст. 3 КАС України рішення
суб'єктів владних повноважень повинні
прийматися (вчинятися) на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.
Згідно зі ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є: 1) неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; 2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Апелянт у встановленому законом
порядку не довів наявність
передбачених законом підстав для
скасування постанови суду. Враховуючи
наведене, судове рішення відповідає
закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту
економіки виконавчого комітету
Чернівецької міської ради - залишити
без задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду міста
Чернівці від 24 листопада 2009 року по
справі № 2а-1729/09 - без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили, шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Костів М.В.

Судді:
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.