Справа № К-34597/10-С
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року м.
Київ К-34597/10

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від
29.04.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.10.2010

у справі №2а-3745/10/2670

за позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
м.Києва

до Міжнародної асоціації «Козацтво»

третя особа Шевченківська районна у
м.Києві державна адміністрація

про припинення юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
29.04.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.10.2010, у
задоволенні позову відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про задоволення позову, з
підстав невірного застосування норм
матеріального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 17
КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори за зверненням суб'єктів владних
повноважень у випадках, встановлених
законом.

Статтею 104 цього Кодексу передбачено,
що до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. Суб'єкт
владних повноважень має право
звернутися до адміністративного суду у
випадках, встановлених законом.

Випадки, коли податковий орган вправі
звернутися до суду з адміністративним
позовом, встановлені, зокрема статями
10, 11 і 11-1 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні». Так,
згідно з пунктом 17 ст. 11 вказаного
Закону органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції
та у порядку, встановлених законами
України, мають право звертатися у
передбачених законом випадках до
судових органів із заявою (позовною
заявою) про скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності. Це повноваження з
врахуванням норм Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», який є
спеціальним законом з питань державної
реєстрації, припинення суб'єктів
підприємницької діяльності, слід
розуміти як повноваження на звернення
до адміністративного суду з позовом
про припинення юридичної особи чи
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Згідно з частиною 1 ст. 33 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам у
результаті злиття, приєднання, поділу,
перетворення (реорганізації) або в
результаті ліквідації за рішенням,
прийнятим засновниками (учасниками)
юридичної особи або уповноваженим ними
органом, за судовим рішенням або за
рішенням органу державної влади,
прийнятим у випадках, передбачених
законом.

Підстави для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи, визначені частиною
другою статті 38 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців». Такими
підставами є: визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Зазначений вище перелік підстав для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, є вичерпним.

Аналіз переліку підстав для звернення
суб'єкта владних повноважень до суду
дає можливість дійти висновку, що він
повинен мати достатні адміністративні
можливості для здійснення визначених
йому законом завдань й функцій,
визначених законом України.

Такі звернення мають бути обумовлені
необхідністю виконання покладених на
них завдань та функцій, а
використовувати свої повноваження
вони можуть лише з метою, з якою ці
повноваження надані.

Завданнями органів державної
податкової служби є, зокрема,
здійснення контролю за додержанням
податкового законодавства.

Функції органів державної податкової
служби визначені статтями 8-10 Закону
України «Про державну податкову службу
в України».

Суб'єкт владних повноважень має діяти
виключно в межах та у спосіб, що
встановлені законом, оскільки він
виконує державні функції, і лише
держава шляхом законодавчого
регулювання визначає його завдання,
межі його повноважень та спосіб, у який
він здійснює ці повноваження.
Розширене тлумачення суб'єктом владних
повноважень способів здійснення своїх
повноважень не допускається.

Таким чином, органи державної
податкової служби відповідно до пункту
17 частини 1 статті 11 Закону України «Про
державну податкову службу в України»
мають право звертатися до суду з
позовною заявою про скасування
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності виключно у
випадках, прямо передбачених законом, з
метою виконання покладених на них
завдань і функцій.

Проте, позивачем, всупереч вимогам ст.71
КАС України, не доведено обставин, на
яких ґрунтуються його вимоги, оскільки
звернення до суду з позовом про
припинення юридичної особи є одним із
заходів, спрямованих на запобігання
порушенню податкового законодавства
або його припиненню, а не засобом
забезпечення обліку платників
податків. У той час як позивачем не
доведено, що незнаходження МА
«Козацтво» за вказаною в реєстраційних
документах адресою є доказом його
ухилення від сплати податків, а також
не надано доказів наявності у
відповідача заборгованості перед
бюджетом по сплаті податків та зборів
(обов'язкових платежів).

Вищенаведеним спростовуються доводи
податкового органу, які наведені ним в
касаційній скарзі, як підставу для
скасування постановлених у справі
рішень судів попередніх інстанцій.

З огляду на викладене, судова колегія
доходить висновку, що рішення суду
першої та апеляційної інстанції
постановлене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, підстав для його скасування
з мотивів викладених в касаційній
скарзі немає.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
м.Києва відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
м.Києва від 29.04.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.10.2010 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун