Справа № 814/3204/13-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3204/13-а

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Мороз А. О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія
О.В.

суддів - Крусяна
А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 14
жовтня 2013 року у справі за позовом ФОП
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 27.07.2013 р. №
, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області,
правонаступником якої є державна
податкова інспекція у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області, в якому просив скасувати
податкове повідомлення-рішення, яким
позивачу визначено грошове
зобов'язання із податку на додану
вартість і застосовано штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновок відповідача про безтоварний
характер правочинів із ТОВ « 1-ша
Компанія», ТОВ «Олс-Вест», ТОВ «Ютек» і
ТОВ «Іліада-Сервіс» не підтверджений
доказами. Вважає, що наявність серед
контрагентів цих підприємств суб'єктів
господарювання із ознаками
фіктивності, не може мати вплив на
оцінку його правовідносин із цими
постачальниками. Вказує на наявність
всіх первинних документів, які надають
йому право на формування податкового
кредиту.

Відповідач позов не визнав, в
запереченнях вказав, що на його думку,
правочини позивача із ТОВ « 1-ша
Компанія», ТОВ «Олс-Вест», ТОВ «Ютек» і
ТОВ «Іліада-Сервіс» носять характер
штучних (безтоварних), так як реального
переміщення товару між сторонами
правочинів не відбулось. На
підтвердження цих висновків,
відповідач посилається на дані акту
перевірки ТОВ «Олс-Вест» та актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки інших підприємств.

Сторонами були подані клопотання про
розгляд справи за їх відсутності, в
порядку письмового провадження.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2013
року позов задоволено. Скасовано
податкове повідомлення-рішення №
, прийняте 27 липня 2013 року
державною податковою інспекцією у
Заводському районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби.

Не погодившись з вказаним рішенням
Державною податковою інспекцією у
Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області звернулось з
апеляційною скаргою на вказану
постанову, просить її скасувати та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання не прибули сторони, які
беруть участь у справі, про те про
розгляд справи були належним чином
повідомлені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що
відповідно до висновків акту перевірки
від 1червня 2013 р. № 1621/17-200/,
складеного в результаті проведеної в
травні 2013 р. документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача з питань взаємовідносин із
ТОВ «Ютек» за червень 2012 р., ПП
«Мета-Ком» за лютий і березень 2012 р., ТОВ
«Іліада-Сервіс» за березень 2012 р., ТОВ
«Олс-Вест» за грудень 2010 р., ТОВ « 1-ша
Компанія» за жовтень 2010 р., податковими
органами зафіксовані порушення ст. 7 п.
7.4. пп. 7.4.1., п. 7.7. пп. 7.7.1. Закону України
«Про податок на додану вартість», ст. 198
п. 198.3., ст. 200 п. 200.1. Податкового кодексу
України, що потягло заниження ПДВ на
загальну суму 11141,0 грн..

В результаті чого ДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким збільшила позивачу суму
грошового зобов'язання із ПДВ на 11141,0
грн. і застосувала штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 5570,50 грн..

Як було встановлено, висновки акту
перевірки від 1червня 2013 р. №
1621/17-200/НОМЕР_2 ґрунтуються на
наступному.

Відповідачем не визнані господарські
операції позивача, проведені ним
відповідно до укладених у формі
окремих письмових договорів, а саме: - 6
січня 2010 р. договір купівлі-продажу із
ТОВ «1-ша Компанія», за яким придбав
канати; - 6 січня 2010 р. договір
купівлі-продажу із ТОВ «Олс-Вест», за
яким придбав різноманітні товари
(тепловентилятор, електрочайник, піч
мікрохвильову, канат, лопату, рукавички
та інше); - 2 квітня 2012 р. договір
поставки із ТОВ «Ютек», за яким придбав
канати; - березень 2012 р. усний договір із
ТОВ «Іліада-Сервіс», за яким придбав
канати.

В своїх запереченнях податкові органи
посилаються на дані акту позапланової
невиїзної перевірки ТОВ «Олс-Вест» та
актів про неможливість проведення
зустрічних звірок інших
постачальників, в яких містяться
висновки про відсутність реального
виконання правочинів, в свою чергу
укладених між ТОВ «1-ша Компанія», ТОВ
«Олс-Вест», ТОВ «Ютек» і ТОВ
«Іліада-Сервіс» та їх постачальниками
в подальшому ланцюгу.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність задоволення
позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до вимог п. 4.4. Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених наказом Державної
податкової адміністрації України 22
квітня 2011 р. № 236, у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання
(додаток 3), реєструє його у Журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від підписання Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) (додаток 4) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

Додаток 3 до вказаних Методичних
рекомендацій містить зразок форми акту
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, згідно якого такий акт
повинен містити тільки загальну
інформацію про платника податків та
фіксувати факт неможливості
проведення звірки із зазначенням
причин.

Судова колегія вважає, що
вищезазначені норми вказують, що у разі
неможливості проведення звірки
платника податків, зокрема у зв'язку із
його відсутністю за зареєстрованим
місцезнаходженням, податковим органом
складається акт про неможливість
проведення зустрічної звірки. Проте,
цим положенням не визначено, що даний
акт має містить висновки про порушення
цим об'єктом податкового
законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що акти про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ « 1-ша
Компанія», ТОВ «Іліада-Сервіс», ТОВ
«Ютек» не є належним доказом порушення
позивачем податкового законодавства.

Колегія суддів також погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що акт перевірки
фактично повторює зміст актів
перевірки контрагентів позивача,
оскільки ніяких додаткових перевірок
органами ДПІ щодо безтоварності
проведених господарських операцій не
проводились. Таким чином, вбачається,
що органами ДПІ порушено вимоги п. 4
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства.

Відповідно до цих вимог акт
документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Посилання відповідача у висновку акту
перевірки від 1червня 2013 р. №
1621/17-200/НОМЕР_2 на відсутність
постачання товарів до ТОВ «Олс-Вест»
від інших підприємств, що вказує на
безтоварність правочинів позивача із
ТОВ «Олс-Вест» за грудень 2010 року,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, виходячи з
наступного.

Порушення контрагентами позивача
податкового законодавства може мати
наслідком визначення податкових
зобов'язань виключно учасникам цих
правовідносин, оскільки діючим
законодавством не передбачено
відповідальності позивача за дії його
контрагентів, так як це порушує принцип
індивідуальної відповідальності.

Крім того, ДПІ не було встановлено
тотожності товару, що переміщувався за
ланцюгом від постачальники до ТОВ « 1-ша
Компанія», ТОВ «Олс-Вест», ТОВ «Ютек» і
ТОВ «Іліада-Сервіс», а потім до
позивача, що вказує на упередженість
зроблених в акті висновків, оскільки
ґрунтуються лише на припущеннях
податкового органу.

Висновок ДПІ про наявність ознак
фіктивності господарських операції
також є необґрунтованим, так як факт
подальшого руху придбаного позивачем
товару у його постачальників,
доведений останнім, згідно доданих до
матеріалів справи накладних.

Колегія суддів вважає наведені
висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2013
року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
надіслання її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.В.Крусян

Суддя:
О.І.Шляхтицький