Справа № 815/932/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/932/14
УХВАЛА

10 лютого 2014 року
м.Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Аракелян М.М.,
розглянувши матеріали
адміністративної позовної заяви
ОСОБА_1 до Першого Малиновського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
за участю третьої особи: ОСОБА_2 про
закриття виконавчого провадження та
зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява ОСОБА_1 до Першого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції за участю третьої
особи: ОСОБА_2, в якій позивачка просить
суд закрити виконавче провадження за
виконавчим листом №2-1362/2008 від 20.07.2009р.
та знати арешт з майна ОСОБА_1

Відповідно до п.6 ч.1 ст.107 КАС
України суддя після одержання позовної
заяви з'ясовує, чи немає інших підстав
для повернення позовної заяви,
залишення її без розгляду або відмови у
відкритті провадження в
адміністративній справі, встановлених
цим Кодексом.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

З позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до
неї матеріалів убачається, що
позивачка фактично оскаржує дії
державного виконавця щодо незняття
накладеного арешту на її майно, при
цьому у виконавчому провадженні з
виконання виконавчого листа
Малиновського районного суду м.Одеси
ОСОБА_1 виступає боржником.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЗУ «Про виконавче
провадження» рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Згідно із п.2 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13.12.2010р. №3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» відповідно до частини першої
статті 181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду з позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб. Отже,
суди при визначенні юрисдикції повинні
виходити з того, що до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною
другою статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження", крім тих,
відносно яких законом установлено
інший, виключний порядок їх оскарження.
Частиною четвертою статті 82 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом. Отже,
критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень дій чи бездіяльності
органів державної виконавчої служби
щодо виконання судового рішення є
юрисдикційна належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача як сторони у виконавчому
провадженні. У розумінні статті 8
Закону України "Про виконавче
провадження" сторонами у виконавчому
провадженні є стягувач і боржник. При
цьому судам слід ураховувати, що до
сторін, які можуть оскаржити рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби, належать
також їх представники за законом чи
договором. Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників. Справи за
позовами про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень інших органів (посадових осіб)
належать до справ адміністративної
юрисдикції незалежно від суб'єкта
звернення до суду (частина п'ята статті
82 Закону України "Про виконавче
провадження").

Згідно ст.383 Цивільного
процесуального кодексу України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Порядок оскарження рішень, дій
(бездіяльності) державного виконавця
встановлений нормами розділу VII ЦПК
України (ст.ст.384-389).

Позивачка оскаржує дії
державного виконавця, пов'язані із
незняттям арешту з її майна після
повернення виконавчого документа
стягувачу (третя особа) згідно
постанови державного виконавця від
11.10.2011р., якою припинено чинність арешту
майна боржника.

Виконавчий лист №2-1362/2008 від 20.07.2009р.
виданий Малиновським районним судом
м.Одеси на виконання рішення цього ж
суду від 12.12.2008р., отже у позовній заяві
ОСОБА_1 йдеться про виконання
виконавчого документа, щодо якого
законом (Цивільний процесуальний
кодекс України) установлено виключний
порядок оскарження дій та рішень
державного виконавця.

Отже справа за позовною заявою ОСОБА_1
не належить до юрисдикції
адміністративного суду та підлягає
розгляду в порядку, встановленому
ст.ст.383-389 ЦПК України, загальним судом
за правилами цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до Першого
Малиновського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109, ст.ст.160, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до Першого Малиновського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
за участю третьої особи: ОСОБА_2 про
закриття виконавчого провадження та
зняття арешту з майна

Копію ухвали невідкладно надіслати
ОСОБА_1 разом із позовною заявою та
усіма доданими до неї документами.

Згідно ч.ч.4,5 ст.109 КАС України ухвала
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі може бути
оскаржена особою, яка подала позовну
заяву. Повторне звернення тієї ж особи
до адміністративного суду з таким
самим адміністративним позовом, щодо
якого постановлено ухвалу про відмову
у відкритті провадження, не
допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали
через суд першої інстанції. У разі якщо
ухвалу було постановлено в письмовому
провадженні або згідно з частиною
третьою статті 160 цього Кодексу, або без
виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше
не встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
М.М. Аракелян