Справа № 2а-812/09/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
м. Київ К-21318/10

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Борисенко
І.В., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29.04.2010 у справі №2а-812/09/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "МДК"

до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва

про визнання нечинним
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство в судовому порядку
оскаржило рішення від 11.12.2007 № 14432307,
яким Державною податковою інспекцією
до позивача застосовано фінансові
санкції у сумі 30 600,00 грн. за порушення
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.05.2009 у позові відмовлено. Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позову, суд дійшов висновку, що позивач
починаючи з 01.01.2007 року зобов'язаний був
надавати послуги через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи
гральні автомати.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.04.2010
рішення суду першої інстанції
скасовано, позовні вимоги задоволено,
визнано протиправним та скасовано
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 11.12.2007 №14432307.

Не погодившись із судовим рішенням
апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, де посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
зазначене судове рішення скасувати.

Обґрунтовуючи касаційні вимоги,
податкова інспекція зазначила, що
починаючи з 01.01.2007 позивач при наданні
послуг у сфері грального бізнесу
повинен використовувати фіскалізовані
гральні автомати, які працюють у режимі
реєстраторів розрахункових операцій.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу необхідно відхилити з наступних
підстав.

Судами встановлено, що фактичною
підставою для донарахування
Товариству фінансових санкцій
слугував висновок фахівців
податкового органу, викладений у акті
перевірки від 30.11.2007 господарської
одиниці Товариства, що в порушення п. 1
та п.2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №
265/95-ВР "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" позивач при наданні послуг у
сфері грального бізнесу
використовував 90 гральних автоматів,
які перебували у робочому стані проте
не були зареєстровані, опломбовані та
переведені у фіскальний режим роботи у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції, дійшов
обгрунтованого висновку про
неправомірність застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій,
оскільки перевірка позивача
проводилась до моменту включення
фіскального пристрою до Державного
реєстру реєстраторів розрахункових
операцій (до 01.07.2008), а відтак в діях
позивача відсутні порушення
передбачені п.1 та п.2 ст. 3 Закону
України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Так, ст. 12 Закону № 265/95-ВР передбачено,
що на території України дозволяється
реалізовувати та застосовувати лише ті
РРО вітчизняного та іноземного
виробництва, які включені до
Державного реєстру та конструкція і
програмне забезпечення яких
відповідає
конструкторсько-технологічній та
програмній документації виробника.

Терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) із застосуванням РРО
встановлюються Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики, Державної
податкової адміністрації України та
Національного банку України (ст. 11
Закону № 265/95-ВР).

Пунктом 6 додатку до постанови Кабінету
Міністрів України від 07.02.2001 № 121 "Про
терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій"
встановлено, що до 31.12.2006 всі гральні
автомати повинні бути переведені в
режим застосування РРО.

Пунктом 2 постанови № 121 на
Міністерство промислової політики
України було покладено обов'язок
забезпечити організацію розроблення
автоматів з продажу товарів (послуг),
які відповідатимуть зазначеним
вимогам, а також запам'ятовуючих
пристроїв (фіскальної пам'яті) для
оснащення автоматів, що вже діють.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 01.07.2008 № 430
"Про затвердження Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій у
новій редакції" до Державного реєстру
було включено комп'ютерно-касову
систему "Фіскал", яка призначена для
фіскалізації гральних автоматів,
автоматизації збору, обліку і контролю
даних про функціонування залів
гральних автоматів.

Отже, до вказаної дати (01.07.2008) у
державному реєстрі реєстраторів
розрахункових операцій України не було
реєстратора розрахункових операцій,
який би забезпечував технічну
можливість виконувати фіскальні
функції гральним автоматом, а у
суб'єкта господарювання була відсутня
об'єктивна можливість дотримання
приписів Закону № 265/95-ВР.

Оскільки перевірка контролюючим
органом була здійснена 30.11.2007, тобто до
включення вищезазначеної
комп'ютерно-касової системи до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій, вина позивача
у порушенні ним порядку використання
реєстраторів розрахункових операцій
під час надання послуг у сфері
грального бізнесу виключається,
оскаржуване рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій є
безпідставним.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції відхиляє доводи Державної
податкової інспекції, викладені у
касаційній скарзі, і не вбачає підстав
для скасування судового рішення
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.04.2010 у
справі №2а-812/09/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
І.В. Борисенко

А.О. Рибченко