Справа № 9101/191403/2012
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ У КРАЇНИ

12 грудня 2013 р.справа № 429/6392/12
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 05.07.2012 р.
у справі № 429/6392/12 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області про
визнання протиправними дії,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області про
визнання протиправними дії,
зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано незгодою з
відмовою відповідача зарахувати до
загального стажу період роб з 01.06.1982р.
по 31.05.1983р. - час відбуття покарання у
вигляді виправних робіт, з посиланням
на норми законодавства та Конституцію
України та про зобов'язання вчинити
певні дії щодо призначення пільгової
пенсії.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05.07.2012 р. у задоволенні
позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, прийшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідач відмовляючи у призначенні
пенсії на пільгових умовах прийшов до
висновку, що період відбування
виправних робіт, за відсутності
відповідного судового рішення, до
загального стажу не зараховується.
Крім того відсутня у трудовій книжці
позивача інформація щодо характеру
виконуваних робіт та роботи повний
робочий день.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову погодився з
доводами відповідача щодо відсутності
підстав зарахування до загального
стажу період відбування виправних
робіт, за відсутності відповідного
судового рішення.

Колегія суду не погоджується з
доводами суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 05.09.1978р.
по 27.07.1984р. працював зварювальником на
Павлоградській меблевій фабриці (яка
реорганізована була у ЗАТ
«Павлоградська меблева фабрика»).

Зарахований на роботу позивач був
зварювальником 4 розряду, з 04.04.1979 -
присвоєно 5 розряд
електрозварювальника, з 01.02.1982р. - 6
розряд електрозварювальника, та
вказаний період працював та отримував
заробітну плату, що підтверджується
архівними довідками (а.с. 14-16).

Вироком народного суду м. Павлограда
Дніпропетровської області від 22
квітня 1982р. позивача було засуджено за
ст. 17-82 ч. 1 КК УРСР та призначено
покарання 1 рік виправних робіт по
місцю роботи з утриманням 20% заробітку
на користь держави.

Під час відбуття означеного покарання
з 01.06.1982р. по 31.05.1983р. позивач працював на
Павлоградській меблевій фабриці
електрозварником 6-го розряду.
Відповідно запису трудової книжки
позивача від 01.07.1982р. вказаний час
роботи до загального трудового стажу
не зараховано.

Позивач відбув виправні роботи у
1982-1983р.р. і умови відбуття ним цього
покарання передбачалися ВТК України
від 23.12.1970 року.

Відповідно до вимог ст. 103 ВТК України,
час відбування виправних робіт без
позбавлення волі до загального і
безперервного трудового стажу
засудженого не зараховується, про що
робиться запис у його трудовій книжці.

При умові сумлінної роботи і зразкової
поведінки в період відбування
виправних робіт без позбавлення волі
цей час може бути включений в загальний
трудовий стаж особи, яка відбула
покарання, на підставі рішення суду в
порядку, встановленому
кримінально-процесуальним
законодавством України.

Означене свідчить про те, що не
включення автоматично часу відбуття
покарання у вигляді виправних робіт до
загального трудового стажу і
можливість такого зарахування за
рішенням суду являлося для позивача
умовами відбуття покарання.

Відповідно до ст. 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії у часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують чи
відміняють відповідальність особи.

Статтею 414-1 КПК України /в редакції 1960р./
була передбачена можливість включення
до загального трудового стажу часу
відбування виправних робіт.

Зазначена стаття діяла до 28 січня 2005
року і була виключена Законом України
від 20.01.2005 № 2377-ІV як раз у зв'язку з
прийняттям Кримінально-виконавчого
кодексу України.

Частиною третьою статті 42 КВК України
передбачено, що час відбування
засудженим покарання у виді виправних
робіт зараховується в загальний стаж
роботи.

Таким чином, з часу набрання КВК
України чинності відсутня
необхідність в судовому порядку
включення часу виправних робіт до
загального трудового стажу. Цей час
підлягає включенню до стажу роботи в
силу прямої вказівки закону.

Таким чином, під час звернення позивача
із заявою про призначення пенсії
відповідно до частини третьої статті 42
КВК України відповідач повинен був
зарахувати час відбуття покарання у
вигляді виправних робіт до загального
трудового стажу. Тобто, вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги дають
підстави для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
було допущено неправильне
застосування норм матеріального права.

Одночасно з викладеним слід зазначити,
що відповідно до статті 62 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з пунктом 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Так в трудовій книжці позивача
зазначено, що працювала на посаді з
05.09.1978р. по 27.07.1984р. на Павлоградській
меблевій фабриці (яка реорганізована
була у ЗАТ «Павлоградська меблева
фабрика») працював зварювальником з
05.09.1978р. 4 розряду, з 04.04.1979 - присвоєно 5
розряд електрозварювальника, з 01.02.1982р.
- 6 розряд електрозварювальника, та
вказаний період працював та отримував
заробітну плату, що підтверджується
архівними довідками.

Поте, суд не може брати на себе
повноваження відповідача у питанні
призначення пенсії, тому вимоги
позивача задовольняє частково,
зобов'язавши Управління повторно
розглянути заяву позивача про
призначення пенсії.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
скасуванню з прийняттям нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05.07.2012 р. у справі № 429/6392/12
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дії,
зобов'язання вчинити певні дії -
скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області щодо
відмови у зарахуванні до загального
стажу період роботи (виправні роботи) з
01.06.1982р. по 31.05.1983р. на Павлоградській
меблевій фабриці.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області розглянути
питання (заяву) щодо призначення пенсії
ОСОБА_1 на пільгових умовах з 15 березня
2012р. з урахуванням стажу роботи з
01.06.1982р. по 31.05.1983р. на Павлоградській
меблевій фабриці.

В іншій частині у задоволенні позову
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення. Відповідно до ст.
254 КАС України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник