Справа № 812/8183/13-а
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Агевич К.В.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
справа №812/8183/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Васильєвої І.А., Яманко В.Г.,
Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Державної екологічної
інспекції в Луганській області на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 07
листопада 2013 року у справі № 812/8183/13-а
за позовом Державної екологічної
інспекції в Луганській області до
Публічного акціонерного товариства
"Лисичанськвугілля" в особі
відокремленного підрозділу
"Шахтобудівельне управління" про
застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства
"Лисичанськвугілля" в особі
відокремленного підрозділу
"Шахтобудівельне управління", в якому
просив винести постанову щодо
застосування заходів реагування до
Публічного акціонерного товариства
"Лисичанськвугілля" в особі
відокремленного підрозділу
"Шахтобудівельне управління", а саме:
тимчасово заборонити (зупинити)
експлуатацію стаціонарного джерела
викиду забруднюючих речовин в
атмосферне повітря - пилорами (джерело
№3) до отримання відповідного дозволу;
тимчасово заборонити (зупинити)
експлуатацію стаціонарного джерела
викиду забруднюючих речовин в
атмосферне повітря - газового котлу
КГБ-100 (джерело №16) до отримання
відповідного дозволу (а.с. 2-3).

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 07
листопада 2013 року у задоволенні
адміністративного позову Державної
екологічної інспекції у Луганській
області до публічного акціонерного
товариства «Лисичанськвугілля» в
особі відокремленого підрозділу
«Шахтобудівельне управління» про
застосування заходів реагування
відмовлено повністю (а.с. 89-91).

Позивач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі (а.с. 96-99).

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що Інспекція як
суб'єкт владних повноважень,
звертається до суду щодо застосування
заходів реагування до ПАТ
«Лисичанськвугілля» в особі ВП
«Шахтобудівельне управління», на
підставі встановлених, зафіксованих та
підтверджених фактів порушень вимог
чинного природоохоронного
законодавства.

Апелянт вказує на те, підставою для
звернення до суду є результати
позапланової перевірки (акт від 28
серпня 2013 року -10 вересня 2013 року) -
перевірки виконання припису від 16
травня 2013 року, наданого Інспекцією ПАТ
«Лисичанськвугілля». Інспекція, в
межах повноважень, звернулась до
Луганського окружного
адміністративного суду 24 вересня 2013
року.

Також, апелянт посилається на те, що у
зв'язку з тим, що ПАТ
«Лисичанськвугілля» в особі ВП
«Шахтобудівельне управління» здійснює
діяльність, пов'язану з викидами
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря від стаціонарних джерел
викидів: пилорама (джерело №3), газовий
котел КГБ-100 (джерело №1б) без
відповідного дозволу, тому, на думку
апелянта, відповідачем порушено
законодавство щодо охорони
атмосферного повітря.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

ПАТ «Лисичанськвугілля» зареєстровано
Виконавчим комітетом Лисичанської
міської ради Луганської області 30
січня 2003 року, включені відомості до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців за №
8000049 (а.с. 38).

На підставі наказу від 29 березня 2013
року № 152 щодо здійснення планових
заходів та направлення на проведення
планової перевірки від 02 квітня 2013 року
№ 09/1336 Державною екологічною
інспекцією у Луганській області була
проведена перевірка ПАТ
«Лисичанськвугілля», за результатами
якої складено акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами №200 (а.с. 4-8, 10, 12-18).

За результатами планової перевірки
встановлено, що діяльність ВП
«Шахтобудівельне управління»
пов'язана з викидами забруднюючих
речовин в атмосферне повітря. Виявлено
організовані джерела викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря: пилорама (джерело №3), газовий
котел КГБ-100 (джерело №1б).
Інвентаризацію джерел викидів не
проведено.

Як вбачається з матеріалів справи,
дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря відсутній, що є
порушенням, ст. ст. 10,11 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря».

У зв'язку з виявленими порушеннями
Державною екологічною інспекцією в
Луганській області складений протокол
про адміністративне правопорушення
від 26 квітня 2013 року № 001769 та винесена
постанова про накладення
адміністративного стягнення від 26
квітня 2013 року № 001769 у розмірі 136,00 грн.,
яке було сплачено відповідно до
квитанції №48833857 від 30 травня 2013 року
(а.с. 19-21).

Крім того, 16 травня 2013 року Державною
екологічною інспекцією у Луганській
області винесено припис щодо усунення
порушень природоохоронного
законодавства, виявлених під час
планової перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
проведеної в період 18 квітня 2013 року - 16
травня 2013 року, відповідно до якого
Публічному акціонерному товариству
"Лисичанськвугілля" в особі
відокремленного підрозділу
"Шахтобудівельне управління"
необхідно усунути виявлені порушення
(а.с. 22-25).

21 серпня 2013 року Державною екологічною
інспекцією у Луганській області видано
наказ № 480 про здійснення
позапланового заходу та направлення на
перевірку, на підставі чого проведена
перевірка дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, а саме, виконання
припису від 16 травня 2013 року, за
результатами якої складено акт від 10
вересня 2013 року №354 (а.с. 28-33).

Відповідно до акту перевірки від 10
вересня 2013 року №354 встановлено
невиконання припису від 16 травня 2013
року в частині отримання дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря від стаціонарних
джерел ВП «Шахтобудівельне
управління». Попередній дозвіл №90095
закінчив дію 30 грудня 2007 року. Акт
перевірки №354 було підписано суб'єктом
господарювання без зауважень.

Державною екологічною інспекцією у
Луганській області складено протокол
про адміністративне правопорушення
від 28 серпня 2013 року № 004127 та винесена
постанова про накладення
адміністративного стягнення від 28
серпня 2013 року № 004127 на суму 340,00 грн.,
яке було сплачено відповідно до
квитанції №к11/Т/154 від 29 серпня 2013 року
(а.с. 34-36).

Як вбачається з матеріалів справи,
накази про проведення перевірки від 29
березня 2013 року № 152, від 21 серпня 2013
року № 480, протоколи про
адміністративне правопорушення від 26
квітня 2013 року № 001769, від 28 серпня 2013
року № 004127 та постанови про накладення
адміністративного стягнення від 26
квітня 2013 року № 001769, від 28 серпня 2013
року № 004127 відповідачем не
оскаржувались.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Згідно до п. 1 Положення про Державну
екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13 квітня 2011 року № 454/2011,
Державна екологічна інспекція України
(Держекоінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра екології та
природних ресурсів України (далі -
Міністр). Держекоінспекція України
входить до системи органів виконавчої
влади та утворюється для забезпечення
реалізації державної політики із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Відповідно до п.7 даного Положення
Держекоінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, морські
екологічні інспекції (Азовська,
Азово-Чорноморська, Північно-Західного
регіону Чорного моря).

Відповідно до підпункту 4.2 п.4 Положення
про Державну екологічну інспекцію в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
екології та природних ресурсів України
04 листопада 2011 року № 429,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 листопада 2011 року за
№ 1347/20085, Держекоінспекція відповідно
до покладених на неї завдань, зокрема,
здійснює державний нагляд (контроль) за
додержанням територіальними органами
центральних органів виконавчої влади,
місцевими органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування в
частині здійснення делегованих їм
повноважень органів виконавчої влади,
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форми
власності і господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами - нерезидентами
вимог: законодавства про охорону
атмосферного повітря щодо:

- виконання запланованих і
затверджених загальнодержавних,
галузевих або регіональних
природоохоронних програм;

- наявності та додержання дозволів на
викиди забруднюючих речовин;

- забезпечення безперебійної
ефективної роботи і підтримання у
справному стані споруд, устаткування
та апаратури для очищення викидів і
зменшення рівнів впливу фізичних та
біологічних факторів;

- додержання нормативів у галузі
охорони атмосферного повітря;

- додержання екологічних показників
нафтопродуктів (бензину
автомобільного та дизельного палива),
які реалізуються шляхом оптової та
роздрібної торгівлі суб'єктами
господарювання;

- порядку здійснення діяльності,
спрямованої на штучні зміни стану
атмосфери і атмосферних явищ у
господарських цілях;

- надання своєчасної, повної та
достовірної інформації про стан
атмосферного повітря, визначення видів
і обсягів забруднюючих речовин, що
викидаються в атмосферне повітря.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 05 квітня
2007 року № 877-V (надалі - Закон України
№877) державний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища. Заходи
державного нагляду (контролю) - планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Згідно п.5 ст.4 зазначеного Закону, повне
або часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.

«Порядок обмеження, тимчасової
заборони (зупинення) чи припинення
діяльності підприємств, установ,
організацій і об'єктів у разі порушення
ними законодавства про охорону
навколишнього природного середовища»,
затверджений постановою Верховної
Ради України від 29.10.92 № 2751-ХІІ,
визначає правові основи прийняття
рішень про обмеження, тимчасову
заборону (зупинення) чи припинення
діяльності підприємств, установ,
організацій і об'єктів незалежно від
форм власності у разі порушення ними
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Згідно п.4 п.п «в» цього Порядку
діяльність підприємств, обмежується
або тимчасово забороняється
(зупиняється) у разі використання
природних ресурсів, викидів і скидів
забруднюючих речовин у навколишнє
природне середовище, складування,
захоронення, зберігання або розміщення
виробничих, побутових та інших
відходів без відповідних дозволів.

Відповідно до Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», припис - обов'язкова для
виконання у визначені строки письмова
вимога посадової особи органу
державного нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»
підприємства, установи, організації та
громадяни - суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та діяльність яких пов'язана з
впливом фізичних та біологічних
факторів на його стан, зобов'язані:
здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо.

Стаття 11 зазначеного Закону
передбачає, що викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами можуть
здійснюватися на підставі дозволу,
виданого суб'єкту господарювання,
об'єкт якого належить до першої групи,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення.

Відповідно до «Порядку проведення та
оплати робіт, пов'язаних з видачею
дозволів на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами, обліку
підприємств, установ, організацій та
громадян - підприємців, які отримали
такі дозволи», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 березня 2002 року № 302, дозвіл на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний
документ, який дає право підприємствам,
установам, організаціям та громадянам -
підприємцям (далі - суб'єкт
господарювання) експлуатувати об'єкти,
з яких надходять в атмосферне повітря
забруднюючі речовини або їх суміші, за
умови дотримання встановлених
відповідних нормативів
граничнодопустимих викидів та вимог до
технологічних процесів у частині
обмеження викидів забруднюючих
речовин протягом визначеного в дозволі
терміну. Дозвіл видається суб'єкту
господарювання - власнику
стаціонарного джерела викиду, з якого
надходять в атмосферне повітря
забруднюючі речовини або їх суміші.
Установа державної
санітарно-епідеміологічної служби
розглядає заяву та документи на
отримання дозволу протягом 30
календарних днів з дати надходження
документів та у разі відсутності
зауважень готує висновок щодо видачі
дозволу, який надається суб'єкту
господарювання. У разі наявності
зауважень документи повертаються
суб'єкту господарювання з викладом їх
змісту та зазначенням терміну
повторного подання.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно договору на виконання робіт від
15 лютого 2013 року 347/114 між ТОВ ЛПЄФ
«Зефір» та ПАТ «Лисичанськвугілля» в
особі ВП «Шахтобудівельне управління»
проведена інвентаризація джерел
викидів забруднюючих речовин в
атмосферу, розроблені документи по
обґрунтуванню об'ємів викидів для
отримання дозволу на викид
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
підприємства, які пройшли узгодження з
міською СЕС та отримані висновки
державної санітарно - епідеміологічної
експертизи від 11 вересня 2013 року
№05.03.02.-07/82438 (а.с. 58-59) та від 19 вересня 2013
року №05.03.02-07/85238 (а.с. 60-61), відповідно до
яких зазначено, що надані заявником
зразки відповідають вимогам діючого
санітарного законодавства України.

Крім того, в матеріалах справи наявні
дозволи № -18 на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
виданий 15.10.2013 року (а.с. 68) та дозвіл №
-222 від 15.10.2013 року на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами (а.с.
74), отже на час ухвалення судового
рішення, вимоги припису в частині
отримання дозволів усунуті.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позовних вимог,
оскільки Публічним акціонерним
товариством "Лисичанськвугілля" в
особі відокремленного підрозділу
"Шахтобудівельне управління" усунуто
порушення вимог природоохоронного
законодавства, тому підстави для
застосування заходів реагування у
вигляді тимчасової заборони
(зупинення) експлуатації джерел
викидів відсутні.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції в Луганській
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
07 листопада 2013 року у справі № 812/8183/13-а
-залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 07
листопада 2013 року у справі № 812/8183/13-а -
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили. Ухвала прийнята за
наслідками розгляду в письмовому
проваджені набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

В.Г. Яманко

Е.Г. Казначеєв