Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року м.
Київ К-11400/10

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м.Одеси та
Заступника прокурора Одеської
областіна постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
20.12.2007 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2009

у справі №2а-984/07

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерсервіс»

до Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м.Одеси

за участю прокурора Суворовського
району м.Одеси

про часткове скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20.12.2007,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 11.12.2009, позов задоволено. Скасовано
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Суворовському районі м.Одеси №/0
від 27.04.2007, №/1 від 21.05.2007, №/2
від 26.06.2007 в частині визначення
податкового зобов?язання по податку на
прибуток в сумі 110508 грн. та штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 44203 грн..

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційними скаргами
відповідача та прокурора. Відповідачем
ставиться питання про скасування
рішення суду першої та апеляційної
інстанції та прийняття нового рішення
про відмову в позові, з підстав
невірного застосування норм
матеріального права. Прокурором
ставиться питання про скасування
рішення суду апеляційної інстанції та
направлення справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції з підстав
порушення норм процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційні скарги
не підлягають задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведена виїзна планова
перевірка з питань дотримання
позивачем вимог податкового, валютного
та іншого законодавства за період з
01.10.2005 по 31.12.2006, за результатами якої
складено акт від 18.04.2007 №1862/23-1017/31689692.

На підставі акта перевірки прийнято,
зокрема, оспорюване податкове
повідомлення-рішення №/0 від
27.04.2007, яким донараховано податкове
зобов?язання з податку на прибуток у
сумі 115074 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції у сумі 46486 грн., у
зв?язку з порушенням вимог пп.4.1.6 п.4.1
ст.4, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

За наслідками адміністративного
оскарження, скарги платника залишені
без задоволення, прийняті податкові
повідомлення-рішення з відповідним
індексом, якими доведено нові граничні
строки сплати податкового
зобов?язання.

Зазначені податкові
повідомлення-рішення оскаржуються
платником в частині визначення
податкових зобов?язань з податку на
прибуток в сумі 110508 грн. основного
платежу та 44203 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» валовий доход - загальна
сума доходу платника податку від усіх
видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі,
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

Валовий доход включає, згідно пп. 4.1.6
цього Закону доходи з інших джерел, у
тому числі, але не виключно, у вигляді
сум безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
періоді, вартості товарів (робіт,
послуг), безоплатно наданих платнику
податку у звітному періоді, крім їх
надання неприбутковим організаціям
згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього
Закону та у межах таких операцій між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи, крім
випадків, визначених у частині
четвертій статті 3 Закону України «Про
списання вартості несплачених обсягів
природного газу».

Згідно п.1.23 ст.1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
безоплатно надані товари (роботи,
послуги) - це товари, що надаються
платником податку згідно з договорами
дарування, іншими договорами, які не
передбачають грошової або іншої
компенсації вартості таких
матеріальних цінностей і
нематеріальних активів чи їх
повернення, або без укладення таких
угод; роботи та послуги, які надаються
платником податку без вимоги про
компенсацію їх вартості; товари,
передані юридичній чи фізичній особі
на відповідальне зберігання і
використані нею в її виробничому або
господарському обороті.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за висновками акта
перевірки позивачем в порушення пп.4.1.6
п.4.1 ст. 4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» у
другому кварталі 2006 року занижено суму
скоригованого валового доходу на 442033,20
грн. за рахунок не включення до складу
валового доходу безоплатно отриманих
товарів від контрагента постачальника
ПП «Юст-А». Висновок про отримання
позивачем безоплатно наданих товарів
зроблений фахівцями податкового
органу виключно на підставі того, що за
даними бухгалтерського обліку
позивача, у періоді, що перевірявся, ним
реалізовано товару певної категорії на
7560 літрів більше ніж отримано від ПП
«Юст-А».

Наявність розбіжності у даних
бухгалтерського обліку позивачем
обґрунтовано тим, що при поставці
товарів у другому кварталі 2006 року мав
місце факт поставки товару зазначеної
у поданих для перевірки накладних, але
з іншими кількісними показниками, у
зв'язку з чим мала місце розбіжність
товарів за кількістю, що відображено в
складених актах розбіжності товарів за
кількістю № 1 від 12.06.2006 і № 2 від 28.12.2006.
При цьому коригування у
бухгалтерському обліку позивачем не
проводилосья, з огляду на те, що
розбіжності, які виникли по різним
одиницям товарів компенсували одна
одну й не потягли за собою збільшення
грошових зобов'язань позивача перед ПП
«Юст-А», крім того, зазначена
розбіжність товарів за кількістю не
порушувала інтересів позивача,
оскільки він здійснює діяльність з
реалізації таких товарів і потребує
постійного їх поповнення.

З огляду на викладене, судова колегія
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що відповідачем
не надано доказів, які б належним чином
підтверджували його висновок про
безкоштовне отримання позивачем 7560
літрів товару за номенклатурою Copon Hycot165
XF, basegrey від ПП «Юст-А».

При цьому, судами правильно
врахованого, що згідно п.2.17 акту
перевірки, податковим органом
інвентаризація товарних запасів з
метою підтвердження свого висновку, не
проводилась.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав суду належних
доказів в підтвердження факту
безоплатного отримання позивачем
товарів від ПП «Юст-А», на який
податковий орган посилається як на
підставу прийняття оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення.

Доводи касаційної скарги
відповідача не дають підстав для
висновку, що при розгляді справи судами
допущено неправильне застосування чи
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Щодо доводів касаційної скарги
прокурора про наявність безумовних
підстав для скасування рішення суду
апеляційної інстанції та направлення
її на новий розгляд до цього суду, то
вони не знаходять свого підтвердження.
В матеріалах справи наявне зворотнє
поштове повідомлення що підтверджує
повідомлення прокурора про дату
здійснення апеляційного перегляду у с
праві.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції, повно та правильно
встановивши обставини справи, дали їм
належну оцінку з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування судових рішень,
з мотивів викладених в касаційних
скаргах, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Суворовському районі
м.Одеси та Заступника прокурора
Одеської області відхилити, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 20.12.2007 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2009
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун