Справа № 2а-6254/12/2670
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/39050/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,
секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю представників:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Коваленко Н. В.,
довіреність №7/27-1 від 08.01.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Севастополі

на постанову окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 березня 2013року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року

у справі №2а-6254/12/2670

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничої

фірми «Реле»

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Севастополі

про визнання протиправними та
скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробнича
фірма «Реле» (далі по тексту ТОВ НВФ
«Реле») звернулась до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Севастополі (далі по тексту Інспекція
ДАБК у м.Севастополі), яким просила
визнати протиправним та скасувати
припис відповідача від 03.04.2012 року про
зупинення будівельних робіт на об'єкті
будівництва оздоровчого комплексу в
урочищі «Ласпі» (II черга будівництва) у
м.Севастополі та приведення об'єкта
будівництва у відповідність із
затвердженим проектом, визнати
протиправною та скасувати постанову
Інспекції ДАБК у м.Севастополі №14/ю від
18.04.2012 року про визнання позивача
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого п.8 ч.3 ст.2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», та накладення на ТОВ НВФ
«Реле» штрафу у сумі 49230,00 грн. за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Постановою окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 березня 2013року у справі №2а-6254/12/2670,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2013року у зазначеній
справі, позовні вимоги задоволено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
окружний та апеляційний
адміністративні суди виходили з
доведеності позивачем своїх вимог,
оскільки будівництво основних
конструктивних елементів
берегоукріплюючих споруд (набережної з
молом) ТОВ НВФ «Реле» здійснено ще
станом на 2009 рік, а тому збудовані на
дату проведення обстеження
конструкції оздоровчого комплексу та
берегоукріплюючих споруд відповідають
проектній документації (проекту
будівництва) і вимогам державних
будівельних норм (ДБН).

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Інспекція ДАБК у
м.Севастополі звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
права, просить вищезазначені судові
рішення скасувати, прийняти нове
рішення.

ТОВ НВФ «Реле» подала до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувала на відповідність
судових рішень обставинам справи та
вимогам законодавства України. Позивач
просив залишити касаційну скаргу без
задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутнього в судовому засіданні
представника відповідача, розглянувши
і обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
наданої ними правової оцінки обставин
у справі, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 02.04.2012 року Інспекцією
ДАБК у м.Севастополі проведено
позапланову перевірку дотримання ТОВ
НВФ «Реле» вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
при будівництві оздоровчого комплексу
в урочищі «Ласпі» (II черга будівництва)
у м. Севастополі.

За результатами перевірки
відповідачем складено акт перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
№69 від 02.04.2012 року, згідно якого на
будівельному майданчику оздоровчого
комплексу в урочищі «Ласпі» (II черга
будівництва) у м.Севастополі позивачем
виконуються будівельні роботи з
оздоблення будівель, благоустрою
території та монтажу
берегоукріплювальних споруд з
відхиленням від проектної
документації та виконується
будівництво частини II черги за межами
земельної ділянки
(берегоукріплювальні споруди та устрій
набережної), яка передбачена проектною
документацією, що є порушенням статті 9
Закону України «Про архітектурну
діяльність».

На підставі вказаного вище акту
складено Протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності та
видано припис від 03.04.2012 року про
зупинення будівельних робіт на об'єкті
будівництва оздоровчого комплексу в
урочищі «Ласпі» (II черга будівництва) у
м. Севастополі.

18.04.2012 року позивачем розглянуто справу
про адміністративне правопорушення та
ухвалено постанову №14/ю про визнання
позивача винним у вчинені
правопорушення, передбаченого п.8 ч.3
ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», якою
накладено штраф у розмірі 49 230,00 грн.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

ТОВ НВФ «Реле» здійснюється
будівництво оздоровчого комплексу у
м.Севастополі в урочищі «Ласпі» на
земельній ділянці, наданій в оренду на
підставі Договору оренди земельної
ділянки від 18.07.2003 p., зареєстрованого
Севастопольським міським головним
управлінням земельних ресурсів 23.07.2003
р. під № 56 в Книзі реєстрації договорів
оренди землі (номенклатурний № 4-М-01),
укладеного на підставі рішень
Севастопольської міської ради № 498 від
25.12.2002 р. «Про надання ТОВ НВФ «Реле»
дозволу на підготовку матеріалів
погодження місця розташування
оздоровчого комплексу в районі урочища
Ласпі», № 687 від 05.03.2003 р. «Про
погодження ТОВ НВФ «Реле» місця
розташування об'єкта будівництва
оздоровчого комплексу в районі урочища
Ласпі та дання дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки»,
№ 688 від 05.03.2003 р. «Про передачу в оренду
ТОВ НВФ «Реле» земельної ділянки в
урочищі Ласпі для будівництва та
обслуговування оздоровчого
комплексу», та земельній ділянці,
наданій позивачу в оренду на підставі
Договору оренди земельної ділянки від
27.08.2007 p., зареєстрованого у
Севастопольській міській філії ДП
«Центр Державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельних ресурсах», про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 30.01. 2008 р. за № 03,
укладеного відповідно до рішень
Севастопольської міської ради № 732 від
13.09.2006 р. «Про погодження ТОВ НВФ «Реле»
місця розташування оздоровчого
комплексу в урочищі «Ласпі» та надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою з відведення земельної
ділянки», № 1440 від 24.01.2007 р. «Про
передачу в оренду земельної ділянки в
районі урочища Ласпі ТОВ НВФ «Реле», №
2667 від 14.08.2007 р. «Про внесення змін до
рішення міської Ради від 24.01.2007 року №
1440 «Про передачу в оренду земельної
ділянки в районі урочища Ласпі ТОВ НВФ
«Реле».

Відповідно до статті 24 Закону України
«Про планування і забудову територій»
від 20.04.2000 року № 1699-ІІІ (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 1699-ІІІ),
замовник, що має намір забудови
належної йому на праві власності або
користуванні земельної ділянки, або
уповноважена ним особа звертається до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування із
заявою (клопотанням) щодо намірів
забудови земельної ділянки, в якій
зазначаються призначення будівлі,
споруди та орієнтовні характеристики
забудови.

Орган місцевого самоврядування
визначає відповідність намірів
забудови земельної ділянки місцевим
правилам забудови населеного пункту,
містобудівній документації.

У разі якщо зазначені в заяві
(клопотанні) наміри належать до
переважного чи допустимих видів
забудови відповідної території, орган
місцевого самоврядування у
двотижневий строк з дня реєстрації
заяви (клопотання) надає заявнику
містобудівні умови і обмеження
забудови земельної ділянки,
встановлені місцевими правилами
забудови населеного пункту.

У разі якщо наміри забудови земельної
ділянки не відповідають вимогам
містобудівної документації та видам
використання території, встановленим
місцевими правилами забудови,
державними нормами, орган місцевого
самоврядування протягом місяця з дня
реєстрації заяви (клопотання) надає
заявнику висновок щодо цієї
невідповідності та рекомендації
стосовно можливої зміни намірів
забудови земельної ділянки.

Статтею 30-1 Закону №1699-ІІІ визначено, що
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів здійснюється на
підставі сертифіката відповідності,
який видається інспекціями державного
архітектурно-будівельного.

Обов'язковою умовою та підставою для
звернення замовника або уповноваженої
ним особи до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
для одержання сертифіката
відповідності є наявність у замовника
дозволу на виконання будівельних
робіт, виданого інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
установленому законом порядку.

За нормою п. 1.1. розділу 1 Положення про
порядок надання дозволу на виконання
будівельних робіт, затвердженого
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 05.12.2000 року № 273,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.12.2000 року за № 945/5166 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), дозвіл на
виконання будівельних робіт з нового
будівництва, реконструкції,
реставрації та капітального ремонту
будинків, споруд та інших об'єктів,
розширення і технічного переоснащення
є документом, що посвідчує право
забудовника (замовника) та
генерального підрядника на виконання
будівельних робіт, у відповідності до
затвердженої проектної документації,
підключення до інженерних мереж та
споруд та надає право відповідним
службам на видачу ордера на проведення
земляних робіт.

Виконання будівельних робіт без
дозволу забороняється.

Як вірно встановлено судами попередніх
інстанцій, ТОВ НВФ «Реле» для виконання
будівельних робіт частини II черги
оздоровчого комплексу «Мрія» в урочищі
«Ласпі» у м. Севастополі звернулась до
Балаклавської районної державної
адміністрації м. Севастополя із заявою
про погодження матеріалів актів вибору
додаткової земельної ділянки площею 4,3
в урочищі Ласпі для будівництва та
обслуговування комплексу
берегоукріплювальних споруд.

Надання вказаної вище земельної
ділянки погоджено Балаклавською
районною державною адміністрацією м.
Севастополя, Севастопольською міською
санепідемстанцією, Департаментом
підводної спадщини України, Відділом
державної служби охорони культурної
спадщини, Управлінням містобудування
та архітектури Севастопольської
міської державної адміністрації.

Крім того, з Висновку Головного
управління Держкомзему в м.
Севастополі №226/МВ від 30.04.2009 р.
встановлено, що за матеріалами вибору
місця розташування земельних ділянок
загальною орієнтовною площею 4,3 га,
розташованих в районі урочища Ласпі та
розміщених на землях водного фонду, для
будівництва і обслуговування
берегозахисних споруд - набережної і
молу з причалом ТОВ НВФ «Реле»,
матеріали вибору місця розташування
земельної ділянки погоджені у
встановленому порядку та можуть бути
підставою для прийняття Кабінетом
Міністрів України відповідного
рішення.

Згідно Висновку судової комісійної
будівельно-технічної експертизи № 1256
від 01.02.2013 р. Севастопольського
відділення Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса,
необхідність будівництва
берегоукріплювальних споруд зумовлена
насамперед необхідністю захисту
будівель і споруд ОК «Мрія» від
руйнівної дії штормових хвиль, які
розмивають берег та створюють постійну
загрозу руйнування будівель і споруд
оздоровчого комплексу.

Матеріали вибору земельної ділянки
Севастопольською міською державною
адміністрацією направлялись до
Кабінету Міністрів України для
прийняття відповідного рішення.

З огляду на наведене, Інспекцією ДАБК у
м.Севастополі не доведено порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального права, які б стали
підставою для скасування судових
рішень.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Отже, доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
рішеннях судів попередніх інстанцій,
зазначені судові рішення ґрунтуються
на вимогах норм матеріального та
процесуального законодавства, а тому
підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Севастополі - залишити без
задоволення.

Постанову окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 березня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року у справі №2а-6254/12/2670 - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: