Справа № 821/2873/13-а
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

06 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2873/13-а

Категорія: 9.3 Головуючий в 1 інстанції:
Варняк С.О.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду, у
складі:

головуючого судді - Запорожана
Д.В.,

судді - Яковлева
Ю.В,

судді - Жука С.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 16
грудня 2013 року у справі за позовом
Державної екологічної інспекції у
Херсонській області до Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області про визнання нечинною та
скасування вимоги про усунення
порушень,

ВСТАНОВИЛА:

ДЕІ у Херсонській області
звернулась до суду з позовом до ДФІ в
Херсонській області про визнання
нечинною та скасування вимоги про
усунення порушень від 27.06.2013 року №
21-07-14-14/3819 начальника ДФІ у Херсонській
області.

Свої позовні вимоги ДЕІ у
Херсонській області обґрунтувала
незаконністю спірного рішення.

Постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від 16
грудня 2013 року вищезазначений позов
було задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ДФІ в
Херсонській області просить скасувати
вищенаведену постанову як таку, що
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права і прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд
першої інстанції виходив з
обґрунтованості даного позову та
наявності підстав для його
задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається,
що з 16.04.2013 по 17.05.2013 року, відповідно до
п. 1.1.5.2. Плану роботи Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області на ІІ квартал 2013 року
ревізійною групою на підставі
направлення на проведення ревізії від
15.04.2013 №268 проведено ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Державної екологічної
інспекції у Херсонській області (далі -
Держекоінспекція) за період з 01.04.2010
року по 01.04.2013 року.

Ревізію проведено у відповідності до
питань програми ревізії та робочого
плану з відома в.о. начальника
Держекоінспекції Суворова Сергія
Олеговича та у присутності начальника
відділу бухгалтерського обліку,
фінансів та матеріально-технічного
забезпечення - головного бухгалтера
Державної екологічної інспекції у
Херсонській області Вознюк Світлани
Олексіївни.

За наслідками ревізії відповідачем
було складено акт від 23.05.2013 р. № 07-17/05,
який був підписаний в.о. начальника
Державної екологічної інспекції у
Херсонській області Суворовим С.О. із
запереченнями, які є невід'ємною
частиною акту ревізії і які були надані
до контролюючого органу листом
Держекоінспекції від 31.05.2013 за № 07-13/1488.

27.06.2013 р. відповідач листом № 21-07-14-14/3819
направив до Держекоінспекції вимогу
про усунення порушень (далі - вимога від
27.06.2013 р.), яка була отримана
Держекоінспекцією 01.07.2013 р.

Стосовно частини позовних вимог, які
стосуються п.2 вимоги від 27.06.2013 р., суд
виходить з такого.

Пунктом 2 вимоги від 27.06.2013 р.
Держекоінспекцію зобов'язано стягнути
недоотримані доходи та повернути до
Державного бюджету України 380 грн. у
зв'язку з тим, що позивачем було
здійснено
інструментально-лабораторний контроль
по 20 пробам відібраним у природних
водоймах безоплатно.

Відповідно до змісту акту № 07-17/05, сума
у 380 грн. була розрахована у
відповідності до Наказу Міністерства
екології та природних ресурсів і
Міністерства економіки з питань
європейської інтеграції України «Про
затвердження розмірів плати за надання
послуг територіальними органами
Міністерства екології та природних
ресурсів України» від 15.03.2002 року №110/73
(мінімальна вартість зазначеної
послуги складає 20.0 грн.)

Пунктом 1 наказу Міністерства екології
та природних ресурсів і Міністерства
економіки з питань європейської
інтеграції України «Про затвердження
розмірів плати за надання послуг
територіальними органами Міністерства
екології та природних ресурсів
України» від 15.03.2002 року №110/73 (наказ
№110/73) затверджено розміри плати за
надання послуг територіальними
органами Міністерства екології та
природних ресурсів України.

Таким чином, дія цього наказу
поширюється на територіальні органи
Міністерства екології та природних
ресурсів України.

Однак, Держекоінспекція не є
територіальним органом Міністерства
екології та природних ресурсів.

Так, відповідно до п.1 Положення про
державну екологічну інспекцію в
Автономній республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Мінекології та
природних ресурсів України від 04.11.2011 р.
№ 429 (далі - Положення № 429) Державна
екологічна інспекція в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі -є територіальним
органом Державної екологічної
інспекції України, який діє у складі
Держекоінспекції України і їй
підпорядковується.

Таким чином, суд приходить до висновку
що відповідач неправомірно застосував
при розрахунку суми у розмірі 380 грн.
наказ №110/73, дія якого на Державні
екологічні інспекції не
розповсюджується.

Статтею 19 Конституції України
проголошено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, з межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією.

Стосовно частини позовних вимог, які
стосуються п.З вимоги від 27.06.2013 р., суд
виходить з такого.

Пунктом 3 вимоги від 27.06.2013 р.
зобов'язано стягнути безпідставно
сплачені кошти в сумі 1748,18 грн., за
встановлені випадки виплати премії в.о.
начальника Держекоінспекції Суворову
С.О., заступнику начальника Філіній О.М.
з порушенням вимог ст.. З, п.1. ст.. 13, п. 1
ст.48 Бюджетного кодексу України.

Зазначеними статтями ст. З, п. 1ст. 13, п.1
ст. 48 Бюджетного кодексу України

передбачено наступне. .

« 1. Бюджетний період для всіх бюджетів,
що складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.
Неприйняття Верховною Радою України
закону про Державний бюджет України до
1 січня відповідного року не є
підставою для встановлення іншого
бюджетного періоду.

2. Відповідно до Конституції
України бюджетний період для
Державного бюджету

України за особливих обставин може
бути іншим, ніж передбачено частиною
першою цієї

статті.

Особливими обставинами, за яких
Державний бюджет України може бути
затверджено на інший, ніж передбачено
частиною першою цієї статті, бюджетний
період, є:

1) введення воєнного стану;

2) оголошення надзвичайного стану
в Україні.

3. У разі затвердження Державного
бюджету України на інший, ніж
передбачено

частиною першою цієї статті, бюджетний
період місцеві бюджети мають бути
затверджені

на такий самий період», (ст. З БК
України)

«Бюджет може складатися із загального
та спеціального фондів» (п.1 ст. 13 БК
України).

«Розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та здійснюють
платежі тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами,
враховуючи необхідність виконання
бюджетних зобов'язань минулих років,
узятих на облік органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів; щодо завдань (проектів)
Національної програми інформатизації -
після їх погодження з Генеральним
державним замовником Національної
програми інформатизації, (п.1 ст. 48 БК
України)».

В п.1.2 Положення про порядок
преміювання працівників Державної
екологічної інспекції у Херсонській
затвердженого наказом від 24.01.2012року
№240 зазначено, що «преміювання
працівників Держекоінспекції
здійснюється в межах фонду оплати
праці, передбаченого кошторисом на
відповідний рік.

Преміювання начальника
Держекоінспекції і його заступників
здійснюється за погодженням Голови
Державної екологічної інспекції
України п.1.6).

Листом № 02-25/2997 від 25.12.2012 року позивач
запросив дозвіл про виплату премій за
листопад 2012 року керівництву
Держекоінспекції у розмірі 50% д
посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг: в.о. начальника
Суворову С.О. та заступнику начальника
Філіній О.М.

Листом № 6-8-132 від 31.01.2013 р. Державна
екологічна інспекція України
розглянула лист Державної екологічної
інспекції у Херсонській області щодо
погодження преміювання керівного
складу за результатами роботи у
листопаді 2012 року та повідомляє, що не
заперечує щодо преміювання заступника
начальника Державної екологічної
інспекції у Херсонській області
Філіної О. М. в межах затвердженого
фонду оплати праці.

Наказом Держекоінспекції № 33-ос від
07.02.2013 року премійована за листопад 2012
року в розмірі 50% до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг: - Філину
О.М., заступника начальника Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області.

Листом № 6-8-282 від 31.01.2013 р.
Державна екологічна інспекція
України розглянула лист позивача, щодо
погодження преміювання керівного
складу за результатами роботи у грудні
2012 року та повідомляє, що не заперечує
щодо преміювання в.о. начальника
Державної екологічної інспекції у
Херсонській області Суворова С.О. в
межах затвердженого фонду оплати
праці.

Наказом Держекоінспекції № 62-ос від
25.03.2013 року премійований, в.о.
начальника Державної екологічної
інспекції у Херсонській області
Суворов С.О., за грудень 2012 року в
розмірі 750 грн.

В Звіті про заборгованість за
бюджетними коштами станом на 01.01.2013р.
(форма №7д) будь-яка кредиторська
заборгованість по оплаті праці
працівників бюджетних установ
відсутня та в додатку №1 до Порядку
складання фінансової та бюджетної
звітності розпорядниками та
одержувачами бюджетних коштів Баланс
(форма №1) на початок 2013року
заборгованість по оплаті праці
працівників також відсутня.

Відповідно до методичних рекомендацій
щодо здійснення інспектування
органами Державної фінансової
інспекції від 14.12.2011 р. №90 п.8.7.
визначено, що при перевірці законності
здійснення заохочувальних та
компенсаційних виплат, встановлюється:
чи не завищено розміри матеріальної
допомоги, чи проведено преміювання
працівників відповідно до
затвердженого по установі Положення
про преміювання та в межах коштів на
оплату праці, чи не проводилось
преміювання працівників у разі
наявності у них дисциплінарних
стягнень за порушення трудової
дисципліни.

Таким чином, преміювання зазначених
посадових осіб здійснювалось
відповідно до законодавства, в межах
затвердженого фонду оплати праці,
після погодження з Головою Державної
екологічної інспекції України.

Суд не знаходить у діях позивача
порушень, зазначених у вимозі, норм
права, передбачених ст.. З, п.1. ст.. 13, п.1
ст.48 Бюджетного кодексу України.

Стосовно частини позовних вимог, які
стосуються п.4 вимоги від 27.06.2013 р., суд
виходить з такого.

Пунктом 4 вимоги від 27.06.2013 р. позивача
зобов'язано повернути до державного
бюджету 994,98 грн. за серпень місяць 2012 р.
за використання електроенергії в
обсягах, які перевищують затверджені
ліміти.

14.03.2012 року договору №4946 між позивачем
та ПАТ «ЕК «Херсонобленерго»,
укладений на постачання електричної
енергії.

Відповідно до додатку №1 до договору
№4946 «Обсяги постачання електичної
енергії та потужності» затверджено
ліміт на серпень 2012 року 1400 квт. в
місяць.

Відповідно до акту прийому-передачи
активної електроенергії, згідно
договору №4946 «Обсяги постачання
еклектичної енергії та потужності» №8а
від 20.08.2012 року ПАТ «ЕК
«Херсонобленерго» відпустив, а
Держекоінспекція отримала 552 квт.
активної електроенергії.

Відповідно до рахунку №4946 позивач
перерахував до ПАТ «ЕК
«Херсонобленерго» 593,00 грн. за спожиту
електроенергії у період з 20.07.2012 по
20.08.2012 рік.

Таким чином, судом не встановлено
використання позивачем електроенергії
в обсягах, які перевищують затверджені
ліміти.

Стосовно частини позовних вимог, які
стосуються п.5 вимоги від 27.06.2013 р., суд
виходить з такого.

Пунктом 5 вимоги від 27.06.2013 р. з позивача
передбачено стягнути безпідставно
сплачені кошти у вигляді пені в сумі 431
грн.00 коп.

14.03.2012 року між Чаплинською районною
лікарнею та позивачем був укладений
договір оренди об'єкта нерухомості,
що належить до комунальних
власності та відшкодування
комунальних послуг №22

Згідно умов договору орендодавець
передає орендарю в строкове платне
користування частину будівлі лікарні
(дві кімнати, коридор), розташовану в
смт. Чаплинка, по вул. Радянській, 9.
Відповідно до п.5.4 договору оренда
плата, яка перерахована несвоєчасно,
або в не повному обсязі стягується з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення платежу.

У вимозі зазначено, що позивачем
порушено п. 7 ст. 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Зазначеною нормою права передбачено
що, головний бухгалтер або особа, на яку
покладено ведення бухгалтерського
обліку підприємства (далі - бухгалтер):

забезпечує дотримання на підприємстві
встановлених єдиних методологічних
засад бухгалтерського обліку,
складання і подання у встановлені
строки фінансової звітності;

організує контроль за відображенням на
рахунках бухгалтерського обліку всіх
господарських операцій;

бере участь в оформленні матеріалів,
пов'язаних з нестачею та
відшкодуванням втрат від нестачі,
крадіжки і псування активів
підприємства;

забезпечує перевірку стану
бухгалтерського обліку у філіях,
представництвах, відділеннях та інших
відокремлених підрозділах
підприємства.

У запереченнях до позову та в судовому
засіданні представники
Держекоінспекції пояснили, що вчасно
оплатити кошти за оренду приміщення не
було можливості у зв'язку з відсутністю
фінансування у 2012 році з січня по
квітень.

Згідно звіту про надходження та
використання коштів загального фонду
(форма №2д, №2м). заплановано на рік по
КЕКВ 1134 оплата послуг (крім
комунальних) 122500 грн., а надійшло 2382,91
грн.

Зазначеною нормою не передбачені дії
головного бухгалтера або особи, на яку
покладено ведення бухгалтерського
обліку підприємства у випадку
неналежного фінансування з бюджету.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав докази, які б
слугували підставою відповідальності
посадової особи установи у випадку
прострочення сплати орендної плати,
крім визначеної цивільним
законодавством та обумовленою в
договорі оренди.

Стосовно частини позовних вимог, які
стосуються п.6 вимоги від 27.06.2013 р., суд
виходить з такого.

Пунктом 6 вимоги від 27.06.2013 р. з позивача
передбачено стягнути безпідставно
нараховані кошти підзвітним особам на
загальну суму 5489, 19 грн., нараховані за
проживання без належних підтверджених
документів, а саме документ, який
підтверджує те, що підприємець має
право займатися діяльністю, пов'язаною
з надання послуг з проживання та
розміщення фізичних осіб, стягнення
коштів за відшкодування витрат на
проїзд працівників Держекоінспекції
на відрядження на яких відсутні
відмітки перевізника із зазначенням
назви підприємств.

Згідно з п. 12 розділу II Інструкції про
службові відрядження в межах України
та за кордон, затвердженої Наказом
Міністерства фінансів України №59 від
13.03.1998 року (далі Інструкція №59) витрати
на відрядження відшкодовуються лише за
наявності документів в оригіналі, що
засвідчують вартість цих витрат, а
саме: транспортних квитків або
транспортних рахунків (багажних
квитанцій), у тому числі електронних
квитків за наявності посадкового
талона та документа про сплату за всіма
видами транспорту, в тому числі
чартерних рейсів, рахунків, отриманих з
готелів (мотелів) або від інших осіб, що
надають послуги з розміщення та
проживання відрядженого працівника, в
тому числі бронювання місць у місцях
проживання, страхових полісів тощо.

В акті перевірки відповідач зазначив,
що в порушення п. 12 розділ II Інструкції
№59, в.о. начальника Держекоінспекції
Суворову С.О. відшкодовувалися витрати
на проживання без належних підтвердних
документів. їм було надано квитанції
про оплату проживання у фізичних
осіб-підприємців, але відсутнє
підтвердження, того, що вони займаються
діяльністю, пов'язаною з наданням
послуг з проживання та розміщення
фізичних осіб. Провести зустрічну
звірку, або направити запит до таких
фізичних осіб-підприємців неможливо,
так як відсутні відомості про їх
місцезнаходження.

Суд виходить з того, що в пунктом 12
розділу II Інструкція №59 передбачено,
що витрати на відрядження
відшкодовуються лише за наявності
рахунків, отриманих ... від інших осіб,
що надають послуги з розміщення та
проживання. Таким чином, працівник
повинен надати документ, що особа
легітимно надає послуги з розміщення
та проживання відрядженого працівника.

Таким чином, суд погоджується з тим, що
позивач порушив Інструкцію №59 при
відшкодуванні витрат на відрядження
в.о. начальника Держекоінспекції
Суворову С.О.

Однак у судовому засіданні позивачем
були надані копії свідоцтва платника
єдиного податку та виписка з ЄДРЮОФОП
на ОСОБА_5, який займається наданням в
оренду нерухомого майна. Тому, підстав
для стягнення суми у сумі 480,00 грн. суд
не вбачає.

Крім того, в акті № 07-17/05 зазначено «в
порушення п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення № 88) та п.
12 розділ II Інструкції про службові
відрядження в межах України та за
кордон, затвердженої Наказом
Міністерства фінансів України №59 від
13.03.1998 року в редакції наказу
Міністерства фінансів України від
17.03.2011 №362 (далі - Інструкція №59),
головному спеціалісту ОСОБА_6
відшкодовано витрати на проїзд в сумі
7,00 грн., головному спеціалісту ОСОБА_7 -
58,68 грн. та 13,65 грн., головному
спеціалісту ОСОБА_8 - 68,00 грн.,
завідувачу сектора ОСОБА_9 - 21,00 грн., 21,00
грн. та 51,00 грн., завідувачу юридичним
сектором ОСОБА_10 - 26,00 грн. згідно
квитків на автобус, на яких відсутні
відмітки перевізника (штамп або
печатка із зазначенням назви
підприємства, установи, від імені яких
вони були складені).

Аналогічно, ОСОБА_10 відшкодовано
витрати на проїзд у сумі 82,00 грн. згідно
квитка, на якому не вказано інформацію
про страховика та страхову суму.

Також, відшкодовувалися витрати на
проїзд згідно квитків, серії яких
повністю співпадають, а номери в них
йдуть по черзі, або в неправильному
порядку. Наприклад, згідно авансового
звіту №37 від 24.05.2012 року, ОСОБА_6
відшкодовано витрати на проїзд у сумі
21,00 грн. за квитками Херсон - Надеждовка
АААД 834821) від 22.05.2012, Надеждовка - Херсон
АААД 834819 від 22.05.2012 та Херсон -
Надеждовка АААД 834821 23.05.2012, а також
згідно авансового звіту №184 від 12.09.2012
року відшкодовано витрати у сумі 12,00
грн. за квитками Херсон - Дарївка АААК
867930 від 10.09.2012 та Дар'ївка - Херсон АААК
867929 від 10.09.2012.

Аналогічно, головному спеціалісту
відділу інструментально-лабораторного
контролю ОСОБА_11 - 54,00 грн., ОСОБА_10 - 144,00
грн., ОСОБА_7 - 238,74 грн., головному
спеціалісту ОСОБА_12 - 50,00 грн., головному
спеціалісту ОСОБА_13 -61,12 грн.

Вказані порушення призвели до
матеріальної шкоди загального фонду
державного бюджету в розмірі 929,19 грн.

Державний департамент автомобільного
транспорту щодо застосування положень
Наказу Міністерства транспорту і
зв'язку України від 25.05.2006 р. №503 «Про
затвердження Типових форм квитків на
проїзд пасажирів і перевезення багажу
на маршрутах загального користування»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21 вересня 2006 р. за
№1065/12939, пов'язаними з компенсацією
коштів за придбані квитки на проїзд на
автобусних маршрутах загального
користування працівникам, які
від'їжджають у відрядження, зазначив.

«Громадянин, який претендує на
компенсацію йому вартості квитка, не
несе відповідальності за
невикористання автоперевізниками
квитків установленої форми».

Таким чином, надання працівниками
позивача квитків неустановленої форми,
разом з іншими документами які
підтверджують факт перебування у
відрядженні, не є підставою для відмови
їм у компенсації витрат на відрядження.

Крім того, відповідач не надав доказів
того, що працівники позивача, зазначені
в акті № 07-17/05, не були у відрядженнях.

Стосовно частини позовних вимог, які
стосуються п.6 вимоги від 27.06.2013 р., суд
виходить з такого.

Пунктом 7 вимоги від 27.06.2013 р. позивача
повідомлено про застосування
фінансової санкції у вигляді зменшення
бюджетних асигнувань на загальну суму
73500,00 грн.

В акті № 07-17/05 зазначено Екоінспекцією
обґрунтовані потреби в асигнуваннях
загального фонду державного бюджету по
КПКВ 2405010 «Керівництво та управління у
сфері екологічного контролю» на 2012 рік
. Зокрема, заплановано кошти в сумі 88
200грн. на виплату грошової допомоги 6
державним службовцям при виході на
пенсію в розмірі 10 місячних посадових
окладів.

При перевірці встановлено, що у зв'язку
з виходом на пенсію по досягненню
граничного віку перебування на
державній службі в 2012році фактично
звільнено 1 працівника позивача, якому
відповідно виплачено 14 700 грн.

Відповідач зазначив у вимозі від 27.06.2013
р. зазначив порушення позивачем п.6 ст.7,
п.З ст.116 Бюджетного кодексу України та
п.1, 22 Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою КМУ
28.02.2002 №228 (далі - Порядок №228).

Бюджетного кодексу України Бюджетна
система України ґрунтується на
принципі ефективності та
результативності - при складанні та
виконанні бюджетів усі учасники
бюджетного процесу мають прагнути
досягнення цілей, запланованих на
основі національної системи цінностей
і завдань інноваційного розвитку
економіки, шляхом забезпечення
якісного надання послуг, гарантованих
державою, Автономною Республікою Крим,
місцевим самоврядуванням (далі -
гарантовані послуги), при залученні
мінімального обсягу бюджетних коштів
та досягнення максимального
результату при використанні
визначеного бюджетом обсягу коштів (п.6
ч.1 ст.7 БК);

Бюджетного кодексу України порушенням
бюджетного законодавства визнається
порушення учасником бюджетного
процесу встановлених цим Кодексом чи
іншим бюджетним законодавством норм
щодо складання, розгляду, затвердження,
внесення змін, виконання бюджету та
звітування про його виконання, а саме:

визначення недостовірних обсягів
бюджетних коштів при плануванні
бюджетних показників(п.3,ч. 1 ,ст. 116 БК);

Порядком №228 передбачено, що кошторис
бюджетної установи (далі - кошторис) -
основний плановий фінансовий документ
бюджетної установи, яким на бюджетний
період

встановлюються повноваження щодо
отримання надходжень і розподіл
бюджетних асигнувань на взяття
бюджетних зобов'язань та здійснення
платежів для виконання бюджетною
установою своїх функцій та досягнення
результатів, визначених відповідно до
бюджетних призначень, (п.1)

Показники видатків бюджету та надання
кредитів з бюджету, що включаються до
проекту кошторису, повинні бути
обґрунтовані відповідними
розрахунками за кожним кодом
економічної класифікації видатків або
класифікації кредитування бюджет і
деталізовані за видами та кількістю
товарів (робіт, послуг) із зазначенням
вартості за одиницю(п. 22).

Державна екологічна інспекція України
листом № 6-8-155 від 01.02.2012 р. довела до
Державної екологічної інспекції
обсяги видатків, а саме план асигнувань
на 2012 рік та лімітну довідку. Так, у
плані асигнувань на 2012 рік, видатки на
оплату праці по КЕКВ 1111 «Заробітна
плата» складають 1831,600 тис. грн..

На вимогу листа Держекоінспекції від
01.02.2012 р. № 6-8-155 позивачем був зроблений
розрахунок видатків на оплату праці у
2012 році.

Так, у розрахунку видатків ДЕІ у 2012 році
від 14.02.2012 р. затвердженого Головою
Держекоінспекції України 14.02.2012 року
загальна суму фонду оплати праці
складає 1831,600 тис. грн.

Кошторис на 2012 рік, затверджений 15.02.2012
року. Видатки на оплату праці по КЕКВ 1111
«Заробітна плата» складають 1831,600 тис.
грн.

Така ж сума була і отримана з
Державного бюджету. Цей факт
підтверджує річний звіт про
надходження та використання видатків
загального фонду (форма №2д, №2м) з
штампом Казначейської служби, лист
Державної казначейської служби у м.
Херсоні Херсонської області від 22.08.2013
р. № 07-63/6278/782).

Таким чином, у акті № 07-17/05 та у вимозі
від 27.06.2013 р. ДФІ зазначила, як порушення
позивачем п.6 ст.7, п.З ст.116 Бюджетного
кодексу України та п.1, 22 Порядку №228.

Однак у зазначених актах йде мова про
кошторис бюджетної установи та про
проект кошториса.

Між проектом кошторису та кошторисом
Держекоінспекції розходжень немає.
Загальна суму фонду оплати праці в
зазначених документах складає 1831,600
тис. грн.

Розрахунок видатків на оплату праці у
2012 році на яку посилається Державна
фінансова інспекція не передбачений
цими нормативними актами, розроблений
для внутрішнього користування носить
інформативний характер. По розрахунку
розміру бюджетних асигнувань кошти з
Державного бюджету не виділяються.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
обґрунтованість даного позову та
наявність підстав для його
задоволення.

Частиною 1 ст. 200 КАС України
передбачено, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно ухвалив судове рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,
вважає не суттєвими та такими, що не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року у справі за позовом Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області до Державної фінансової
інспекції в Херсонській області про
визнання нечинною та скасування вимоги
про усунення порушень - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в порядку передбаченому
діючим законодавством.

Головуючий
/Д.В.
Запорожан/

Судді
/Ю.В.
Яковлев/

/С.І. Жук/