Справа № 812/640/14
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/640/14

Луганський окружний адміністративний
суд

у складі :

головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання -
Ворошило О.Є.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом державної податкової
інспекції у Слов'яносербському районі
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 1348,05
грн., -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
державної податкової інспекції у
Слов'яносербському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 1348,05
грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ОСОБА_1 зареєстрований в
якості фізичної особи - підприємця
Слов'яносербською районною державною
адміністрацією Луганської області
26.10.2005 року та взято на облік платника
податків до державної податкової
інспекції у Слов'яносербському районі
Головного управління Міндоходів у
Луганській області.

Відповідач є платником єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За відповідачем за період січень -
квітень 2013 року утворилась
заборгованість у сумі 1384,05 грн. Дата
виникнення заборгованості 20.01.2013 року.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період січень
- квітень 2013 року у загальному розмірі
1384,05 грн. на користь позивача.

Позивач, належним чином повідомлений
про дату, час та місце слухання справи
не прибув до суду, надав через
канцелярію суду клопотання про розгляд
справи без участі представника
позивача.

Позивач, належним чином повідомлений
про дату, час та місце слухання справи
не прибув до суду. Правом подати суду
заперечення проти позову та докази на
підтвердження своїх доводів не
скористався.

Відповідно до частини 6 статті 71 та
частини 4 статті 128 КАС України суд
вирішує справу за відсутності
відповідача на підставі наявних в
матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню повністю, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований в якості фізичної особи
- підприємця Слов'яносербською
районною державною адміністрацією
Луганської області 26.10.2005 року та 27.05.2005
року взято на облік платника податків
до державної податкової інспекції у
Слов'яносербському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області. Відповідач є платником
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (а.с.6,7).

За відповідачем за період січень -
квітень 2013 року утворилась
заборгованість у сумі 1384,05 грн. Дата
виникнення заборгованості 20.01.2013 року
(а.с.8).

У зв'язку з несплатою відповідачем суми
заборгованості позивачем винесено
вимогу про сплату боргу № Ф 24-13 від
18.11.2013 року на суму 5956,47 грн., яка
отримана особисто відповідачем 20.11.2013
року (а.с.11).

Відповідно до постанови Луганського
окружного адміністративного суду від
05.06.2013 року по справі № 812/4176/13-а
частково стягнуто заборгованість по
єдиному соціальному внеску в розмірі
4572,42 грн. (а.с.9,10).

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які

беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 5
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» облік осіб,
зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини
першої статті 4 цього Закону, ведеться в
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування, а
щодо застрахованих осіб, які є
учасниками накопичувальної системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування (далі -
учасниками накопичувальної пенсійної
системи), - з національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення, та
Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених у
пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4
цього Закону, здійснюється органом
доходів і зборів шляхом внесення
відповідних відомостей до реєстру
страхувальників (абзац 2 частини 2
статті 5 Закону України від 08 липня 2010
року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»).

Згідно другого абзацу пункту 3 розділу
VIII Прикінцеві та перехідні положення
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» перереєстрація
платників страхових внесків та
застрахованих осіб не здійснюється.
Пенсійний фонд спільно з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
проводить звірення платників
страхових внесків у порядку,
встановленому Пенсійним фондом
спільно з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики, за погодженням із фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону
України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» кошти, що
надходять від сплати єдиного внеску та
застосування фінансових санкцій
відповідно до цього Закону, не можуть
зараховуватися до Державного бюджету
України, бюджетів інших рівнів та
використовуватися на цілі, не
передбачені законодавством про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Порядок нарахування, обчислення і
сплати єдиного внеску визначається цим
Законом, в частині адміністрування -
Податковим кодексом України, та
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику
(частина 4 статті 8 Закону України від 08
липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Абзацом п'ятим частини восьмої статті 9
Закону України від 08 липня 2010 року
№ 2464-VI «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
періодом, за який платники єдиного
внеску подають звітність до органу
доходів і зборів (звітним періодом), є
календарний місяць, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону, для яких
звітним періодом є календарний рік.

Зокрема статтею 9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
платники єдиного внеску, зазначені у
пункті 4 частини першої статті 4 цього
Закону, зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний рік,
до 10 лютого наступного року, крім
фізичних осіб - підприємців, які
обрали спрощену систему
оподаткування, та членів сімей таких
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності, які
сплачують єдиний внесок, нарахований
за календарний квартал, до 20 числа
місяця, що настає за кварталом, за
який сплачується єдиний внесок.

Згідно ч.4 ст. 25 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» органи доходів
і зборів у порядку, за формою та у
строки, (встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом. Платник єдиного
внеску зобов'язаний протягом десяти
календарних днів з дня надходження
вимоги про сплату недоїмки сплатити
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею. У разі якщо згоди з
органом доходів і зборів не досягнуто,
платник єдиного внеску зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею протягом
десяти календарних днів з дня
надходження рішення відповідного
органу доходів і зборів або оскаржити
вимогу до органу доходів і зборів
вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки.

Протягом десяти календарних днів із
дня одержання вимоги про сплату боргу
відповідач суму заборгованості не
сплатив, вимогу про сплату боргу з
органом доходів і зборів не узгодив та
у судовому порядку не оскаржив.

На підставі абз.10 ч.4 ст.25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» орган доходів і
зборів має право звернутися до суду
позовом про стягнення недоїмки. При
цьому заходи досудового врегулювання
спорів, передбачені законом, не
застосовуються.

Відповідно до ч.12 ст. 9 Закону єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника. За
наявності у платника єдиного внеску
одночасно із зобов'язаннями із сплати
єдиного внеску зобов'язань із сплати
податків, інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати єдиного внеску виконуються в
першу чергу і мають пріоритет перед
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати
(доходу).

Ненадходження коштів до бюджету
спричиняє значну шкоду інтересам
держави, оскільки внаслідок цього
несвоєчасно сплачуються пенсії
найменш забезпеченим верствам
населення: особам похилого віку,
інвалідам, неповнолітнім, позбавлених
батьківського піклування та ін.

Відповідно до пунктів 6 та 7 частини 1
статті 13 Закону України від 08 липня 2010
року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» органи доходів
і зборів мають право застосовувати
фінансові санкції, передбачені цим
Законом, та стягувати з платників
несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до ч. 16 ст.25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" строк давності
щодо стягнення сум недоїмки, штрафів та
нарахованої пені не застосовується.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач в порушення норм Закону
України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» не сплачує
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період січень - квітень 2013 року, у
зв'язку з чим за вказаний період
утворилась заборгованість у
загальному розмірі 1384,05 грн., що
підтверджується карткою особового
рахунку платника єдиного внеску (а.с.12).

Оскільки відповідач за час судового
розгляду справи у добровільному
порядку недоїмку зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 1384,05 грн.
не сплатив, позовні вимоги позивача
визнаються судом обґрунтованими,
доведеними і такими, що підлягають
задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач
відповідно до пункту 21 частини 1 статті
5 Закону України від 08 липня 2011 року №
3674-VІ «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільнений, судові
витрати у цій справі не підлягають
стягненню з відповідача, оскільки у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні 13 лютого
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Складення постанови у повному обсязі
відкладено до 14 лютого 2014 року, про що
згідно вимог частини 2 статті 167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов державної
податкової інспекції у
Слов'яносербському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 1348,05
грн., - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (код ДРФО НОМЕР_1, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_2) заборгованість по
єдиному внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період січень - квітень 2013 року у сумі 1
384 грн. 05 коп. (одна тисяча триста
вісімдесят чотири гривні 05 коп.) на
користь Держави, перерахувавши на
розрахунковий рахунок № 1228,
отримувач ДПІ у Слов'яносербському
районі ГУ Міндоходів у Луганській
області, , код платежу
71040000, банк УДКСУ у Слов'яносербському
районі Луганської області в Луганській
області, м. Луганськ, МФО 804013.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Згідно з частиною 3 статті 160 КАС
України постанова складена у повному
обсязі 14 лютого 2014 року.

Суддя
Т.І. Ковальова