Справа № 826/16779/13-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
м.Києва від 26 листопада 2013 року у справі
за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецтехнокомплекс»
до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 14 червня 2013 року
№, № та від 06 вересня 2013 року
№,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 26
листопада 2013 року адміністративний
позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецтехнокомплекс»
до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 14 червня 2013 року
№, № та від 06 вересня 2013 року
№ задоволено частково, визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві від 14 червня 2013 року № та
від 06 вересня 2013 року №. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів порушення
судом норм матеріального та
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовити повністю. Свої вимоги
апелянт обгрунтовує тим, що правочин
між позивачем та його контрагентом -
ТОВ «Девен Альянс» вчинений без мети
створення взаємних прав та обов'язків,
з метою ухилення від сплати податків,
що суперечить економічним інтересам
держави та суспільства та одночасно є
таким, що суперечить моральним засадам
суспільства, тобто є нікчемним, а тому
сплачені позивачем кошти неможливо
відносити до складу податкового
кредиту та валових витрат.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 15 травня 2013 року по 20 травня
2013 року ДПІ у Солом'янському районі
м.Києва ДПС, правонаступником якої є
ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м.Києві, проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Спецтехнокомплекс» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість та податку на прибуток при
взаємовідносинах з ТОВ «Девен Альянс»
за період з 01 січня 2011 року по 31 березня
2013 року, за результатами якої складено
акт від 27 травня 2013 року №2469/22-7/35892854, в
якому встановлено порушення позивачем
п.п.198.3, 198.6 ст.198, п.п.201.4, 201.6, 201.10 ст.201
Податкового кодексу України та п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів бухгалтерського
обліку, п.9.1 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», в результаті чого
занижено податок на додану вартість на
суму 929646,00 грн., у тому числі за жовтень
2012 року - 779200,00 грн., листопад 2012 року -
150446,00 грн.; порушення п.138.2 ст.138, пп.139.1.9
п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 976128,00 грн., у
тому числі за 9 місяців 2012 року - 976128,00
грн., за 2012 рік - 976128,00 грн.

На підставі акту перевірки №2469/22-7/35892854
від 27 травня 2013 року ДПІ у
Солом'янському районі м.Києва ДПС
прийнято податкові
повідомлення-рішення від 14 червня 2013
року №, згідно якого за порушення
п.п.198.3, 198.6 ст.198, п.п.201.4, 201.6, 201.10 ст.201
Податкового кодексу України та п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів бухгалтерського
обліку, п.9.1 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на суму 1394469,00 грн., у тому числі
929646,00 грн. за основним платежем та 464823,00
грн. штрафних (фінансових) санкцій, та
№, згідно якого за порушення п.138.2
ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України та п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів
бухгалтерського обліку, п.9.1 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на суму 1222660,00
грн., у тому числі 978128,00 грн. за основним
платежем та 244532,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій

21 червня 2013 року позивачем було подано
до ГУ Міндоходів у м.Києві скарги на
вищезазначені податкові
повідомлення-рішення, за результатами
розгляду яких рішенням від 13 серпня 2013
року №3157/10/26-15-10-04-04 податкове
повідомлення-рішення від 14 червня 2013
року № залишено без змін, та
рішенням від 22 серпня 2013 року
№3558/10/26-15-10-04-04 податкове
повідомлення-рішення від 14 червня 2013
року № скасовано в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток на суму 2000,00 грн.
та застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 500,00 грн.

06 вересня 2013 ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м.Києві,
враховуючи рішення ГУ Міндоходів у
м.Києві від 22 серпня 2013 року
№3558/10/26-15-10-04-04, винесено податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу визначено грошове
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств в загальному
розмірі 1220160,00 грн., в тому числі 976128,00
грн. з основним платежем та 244032,00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивачем подано до Міністерства
доходів і зборів України скарги на
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі м.Києва ДПС від 14
червня 2013 року № та №, за
результатами розгляду яких рішеннями
від 18 вересня 2013 року №11315/6/99-99-10-01-15 та
від 23 вересня 2013 року №11709/6/99-99-10-01-15
вищезазначені податкові
повідомлення-рішення з урахуванням
рішень, прийнятих за результатом
розгляду первинних скарг, залишено без
змін, скарги - без задоволення.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги, дійшов
висновку, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення є протиправними
та підлягають скасуванню, всі надані
первинні документи містять усі
обов'язкові реквізити, матеріалами
справи підтверджується надання та
використання товару у господарській
діяльності позивача, а тому останній
правомірно включив відповідні суми до
складу податкового кредиту та валових
витрат.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне:

Згідно ст.134 Податкового кодексу
України об'єктом оподаткування є:
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента,
що підлягає оподаткуванню згідно зі
статтею 160 цього Кодексу, з джерелом
походження з України.

Пунктом 138.1 ст.138 Податкового кодексу
України передбачено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
цього кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу валових витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно п.198.1 ст.198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій, серед
іншого, з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу
України передбачено, що податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст.39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст.193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог ст.201
цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими п.201.11 ст.201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, які попередньо віднесені до
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

В силу п.201.10 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Під господарською діяльністю
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи,
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм,
обов'язковими ознаками господарської
діяльності є здійснення її суб'єктами
господарювання у сфері суспільного
виробництва, яка спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг;
результати зазначеної діяльності -
продукція, роботи чи послуги - мають
вартісний характер і цінове вираження.
Господарська діяльність здійснюється
у загальній економічній сфері, а тому
має економічні властивості, що
неможливе без вартісної оцінки і
взаємооцінки, еквівалентності обміну,
відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності
господарської діяльності має
здійснюватись на підставі даних
податкового, бухгалтерського обліку
платника податків та відповідності їх
дійсному економічному змісту
господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, 01
червня 2012 року між позивачем (замовник)
та ТОВ «Девен Альянс» (виконавець) було
укладено договір №01/06/12 про надання
послуг спеціальною технікою та
механізмами, відповідно до умов якого
виконавець зобов'язується за плату, за
замовленнями замовника, протягом
установленого в договорі строку,
надавати послуги по забезпеченню
останнього спеціальною дорожньою
технікою та механізмами, а замовник
зобов'язується оплачувати такі
послуги. Вартість послуг виконавця
розраховується в залежності від
кількості одиниць спеціальної техніки,
забезпечення якою необхідне замовнику,
а також від кількості годин роботи
такої техніки згідно тарифів
виконавця, зазначених у специфікації
до даного договору, що є невід'ємною
його частиною (п.3.1 договору).

На підтвердження виконання умов за
вищевказаним договором позивачем,
основними видами діяльності якого є
будівництво доріг та автострад,
будівництво інших споруд, інші
спеціалізовані будівельні роботи,
подано специфікацію до договору, в якій
визначено види спеціальної техніки та
вартість послуг ТОВ «Девен Альянс»,
податкові накладні, рахунки на оплату,
акти надання послуг.

З матеріалів справи вбачається, що
висновки відповідача грунтуються на
акті ДПІ у Шевченківському районі
м.Києва ДПС від 01 березня 2013 року
№615/2220/37471577 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Девен Альянс» з контрагентами, з якими
платником задекларовані
взаємовідносини за період з 01 лютого 2011
року по 28 лютого 2013 року, яким
встановлено відсутність підприємства
за податкової адресою, непричетність
директора та засновника до ведення
фінансово-господарської діяльності
підприємства, відсутність складських
приміщень, автомобільного чи іншого
транспорту, устаткування для
здійснення господарської діяльності,
відсутність об'єктів оподаткування при
визначенні доходів та витрат за період,
що перевірявся, відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів, що вказує на нікчемність
правочинів, укладених між позивачем та
контрагентом.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
взяв до уваги акт ДПІ у Шевченківському
районі м.Києва ДПС від 01 березня 2013 року
№615/2220/37471577 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Девен Альянс», оскільки юридична
відповідальність має індивідуальний
характер, тому позивач не може нести
відповідальність за можливі
протиправні дії інших юридичних осіб.
Крім того, порушення контрагентом
позивача вимог законодавства про
порядок здійснення господарської
діяльності не може бути підставою для
висновку щодо безтоварності
відповідних господарських операцій.

Також, відповідно постанови Окружного
адміністративного суду м.Києва від 15
квітня 2013 року по справі №826/3366/13-а, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 червня 2013 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 18
листопада 2013 року та набрала законної
сили, визнано протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва ДПС по
проведенню документальної невиїзної
позапланової перевірки ТОВ «Девен
Альянс», за результатами якої складено
акт від 01 березня 2013 року №615/2220/37471577
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Девен Альянс» з
контрагентами, з якими платником
задекларовані взаємовідносини за
період з 01 лютого 2011 року по 28 лютого 2013
року», зобов'язано ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва ДПС
вилучити з інформаційної бази даних
«Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
інформацію, внесену на підставі акта
від 01 березня 2013 року №615/2220/37471577 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Девен Альянс» з
контрагентами, з якими платником
задекларовані взаємовідносини за
період з 01 лютого 2011 року по 28 лютого 2013
року».

Здійснення господарської діяльності
контрагентом не може мати наслідків
для позивача, оскільки законодавством
не передбачений обов'язок суб'єкта
підприємницької діяльності бути
обізнаним із особливостями
господарювання контрагента. Відомості,
що є обов'язковими для перевірки
підприємством стосовно свого
контрагента, це включення його до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, а
також наявність свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість на час здійснення
господарських операцій. На період
господарських взаємовідносин між
позивачем та ТОВ «Девен Альянс»
останнє було зареєстровано в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також
платником податку на додану вартість.

Разом з тим, згідно ч.4 ст.70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору. Однак, відповідачем не надано
належних та допустимих доказів щодо
неведення господарської діяльності
ТОВ «Девен Альянс» та відсутності
реального здійснення договору,
укладеного ТОВ «Девен Альянс» та
позивачем.

За таких обставин колегія, враховуючи,
що позивачем у відповідності до вимог
чинного законодавства до складу
податкового кредиту включено суми
податку на додану вартість на підставі
податкових накладних, отриманих
позивачем від платника податку - ТОВ
«Девен Альянс», на підставі первинних
документів сформовано валові витрати,
встановлення судом на підставі
матеріалів справи реальності
здійснення господарської операції,
наявності наданих послуг та проведення
оплати за них, суд приходить до
висновку про недоведеність
відповідачем в порушення ч.2 ст.71 КАС
України правомірності оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень від 14
червня 2013 року № та від 06 вересня
2013 року №, які є протиправними та
підлягають скасуванню.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позову в частині
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі м.Києва ДПС
№ від 14 червня 2013 року, яке в силу
пп.60.1.3 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу
України вважається відкликаним,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що вищезазначене податкове
повідомлення-рішення за результатами
розгляду скарги позивача ГУ Міндоходів
у м.Києві скасоване в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток на суму 2000,00 грн.
та застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 500,00 грн., та ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві прийнято нове податкове
повідомлення-рішення № від 06
вересня 2013 року, яке було надіслано на
адресу позивача.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 26 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 10
лютого 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.