Справа № 818/8531/13-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 р.Справа № 818/8531/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового
засідання: Губарь А.С.

за участю представника позивача:
Сивенка В.Н.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
17.12.2013р. по справі № 818/8531/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Горобина"

до Державної податкової інспекції у
м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Горобина" (надалі по
тексту - позивач, ТОВ "Горобина")
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області (далі по тексту -
відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому
просив суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
м. Сумах від 22.08.2013 р. №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 965848,00 грн., з яких:
965847,00 грн. - основний платіж, 1,00 грн. -
фінансова санкція.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Горобина"
задоволено: визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у м. Сумах № від 22.08.2013
р.

Державна податкова інспекція у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області не погоджуючись з
вказаним рішенням суду, в апеляційній
скарзі вказує, що рішення є
необґрунтованим та незаконним,
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
17.12.2013р. та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Представник позивача в судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечував, просив залишити її без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними, а
тому підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позову виходячи з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що з 30.07.2013 р. по 08.08.2013 р. ДПІ у
м. Сумах проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ТОВ
«Горобина» з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства по
фінансово-господарським операціям з
ТОВ «Саноіл Торг» за період з 01.04.2011 по
30.09.2011 р., за результатами якої складено
акт перевірки №157/2203/31162928/27 від 12.08.2013 р.
(а.с. 10-19).

22.08.2013 р. на підставі вищезазначеного
акту перевірки ДПІ у м. Сумах прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким ТОВ «Горобина» збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 965848,00 грн.
з яких 965847,00 грн. - основний платіж та 1,00
грн. - фінансова санкція (а.с. 20).

Висновок про порушення позивачем
податкового законодавства ґрунтується
на факті отримання акта перевірки
№1305/22-20/37269136/20 від 30.04.2013 р. ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Саноіл Торг» з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
податку на прибуток та податку на
додану вартість за період з 04.10.2010 р. по
31.12.2011 року» щодо встановлення ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва
проведення ТОВ «Саноіл Торг»
транзитних фінансових потоків.

Таким чином, відповідачем зроблено
висновок про відсутність факту
реального вчинення позивачем
господарських операцій з ТОВ «Саноіл
Торг».

Колегія суддів зазначає, що в силу п. п.
п. а) п. п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

За змістом п. п. 198.2 статті 198
Податкового кодексу України
встановлено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно 198.6. ст. 198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями .

У разі якщо на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати виписки
податкової накладної.

Таким чином, наявність податкової
накладної є обо'вязковою, але не
вичерпною умовою формування
податкового кредиту, оскільки
відповідні наслідки у податковому
обліку платника податків створюють
вчинювані платником податку
господарські операції.

Відповідно до частини 1 статті 626
Цивільного кодексу України, договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Статтею 639 ЦК України
встановлено, що договір може бути
укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Відповідно до частини 7 статті 179
Господарського кодексу України
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.
Згідно частини 1 статті 181 ГК України
допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Як вбачається з матеріалів справи,
договірні правовідносини між ТОВ
«Горобина» та ТОВ «Саноіл Торг»"
оформлені належним чином, та на
виконання вимог податкового
законодавства оформлені первинні
документи податкової та
бухгалтерської звітності.

Так, встановлено, що між між позивачем
та ТОВ «Саноіл Торг» укладено договір
купівлі-продажу № 10-05-11 від 10.05.2011 р.,
відповідно до умов якого позивач
придбав у ТОВ «Саноіл Торг» 420,75 тон
олії соняшникової нерафінованої
(врожаю 2010 року) та 88,280 тон української
нерафінованої сирої соєвої олії
(врожаю 2010 року) на умовах франко склад -
м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117 на
загальну суму 5795079,45 грн. (а.с. 28-30).

На підтвердження реальності
здійснення господарської операції
позивачем надано до суду:

- специфікація № 1 від 30.06.2011 р. до
договору купівлі-продажу №10-05-11 від
10.05.2011 р. на 420,750 тон олії соняшникової
нерафінованої (врожаю 2010 року) на суму
4866815,25 грн. з ПДВ;

- специфікація № 2 від 30.06.2011 р. до
договору купівлі-продажу № 10-05-11 від
10.05.2011 р. на 88,280 тон української
нерафінованої сирої соєвої олії
(врожаю 2010 року) на суму 928264,20 грн. з ПДВ;

- акт приймання-передачі №1 від 30.06.2011 р.
олії соняшникової нерафінованої
врожаю 2010 р. у кількості 220,750 тон на суму
2 553 415,25 грн. з ПДВ;

- акт приймання-передачі №2 від 30.06.2011 р.
олії соняшникової нерафінованої
врожаю 2010 р. у кількості 200,0 тон на суму 2
313 400,00 грн. з ПДВ;

- акт приймання-передачі № 3 від 30.06.2011
р. нерафінованої сирої соєвої олії
врожаю 2010 р. у кількості 88,280 тон на суму
928264,20 грн. з ПДВ;

- видаткова накладна № РН-0000259 від 30.06.2011
р. на суму 2 553 415,25 грн. з ПДВ;

- видаткова накладна № РН-0000260 від 30.06.2011
р. на суму 928264,20 грн. з ПДВ;

- видаткова накладна № РН-0000264 від 30.06.2011
р. на суму 2 313 400,00 грн. з ПДВ;

- акт звірки взаєморозрахунків від
30.09.2011 року;

- податкова накладна №274 від 30.06.2011 року,
№278 від 30.06.2011 року, №273 від 30.06.2011 року;

- платіжні доручення про сплату коштів
за договір купівлі-продажу № 10-05-11 від
10.05.2011 р. (а. с. 31-38).

В подальшому зазначений товар був
реалізований на експорт підприємству
«Orexim Limited» за договором комісії №10050
від 10.05.2011 р., який укладений між
позивачем, як комітентом, та ТОВ
«ЮГЕКОТОП», як комісіонером (а.с 39-41).

На виконання умов вказаного договору
комісії позивачем передано на комісію
ТОВ «ЮГЕКОТОП»:

- 420,750 тон олії соняшникової
нерафінованої - згідно акту №1 від
30.06.2011 р. про приймання товару за якістю
та кількістю;

- 88,280 тон української нерафінованої
сирої соєвої олії - згідно акту №2 від
30.06.2011 р. про приймання товару за якістю
та кількістю.

В подальшому вищевказаний товар був
реалізований ТОВ «ЮГЕКОТОП» на
експорт, що підтверджується
оформленими вантажно-митними
деклараціями:

- вантажно-митна декларація №
504000018/2011/000163 від 15.07.2011 р. на продаж 88,280
тон олії нерафінованої сирої соєвої;

- вантажно-митна декларація №
504000018/2011/002381 від 05.08.2011 р. на продаж 420,75
тон олії соняшникової нерафінованої.

На підтвердження здійснення ТОВ
«ЮГЕКОТОП», як комісіонером, продажу на
експорт товару товариства було
складено звіти комісіонера:

- звіт №1 від 29.07.2011 р. комісіонера ТОВ
«ЮГЕКОТОП» перед комітентом ТОВ
«Горобина» по Договору комісії;

- звіт №2 від 18.08.2011 р. комісіонера ТОВ
«ЮГЕКОТОП» перед комітентом ТОВ
«Горобина» по Договору комісії.

Водночас частинами 1, 2 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
встановлені вимоги до первинного
документу та визначена сфера
застосування первинного документу.
Так, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів зазначає, що висновки
відповідача про те, що ТОВ «Саноіл
Торг» порушено вимоги п. 185.1 ст. 18, п.187.1
ст. 187 п 188.1 с. 188 Податкового кодексу
України є підставою для ствердження
про порушення позивачем податкового
законодавства є помилковими.
Зазначена обставина не позбавляє
добросовісного платника податку права
на формування податкового кредиту у
разі, якщо останній виконав усі
передбачені законом умови щодо
отримання такого права та має всі
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту, що
відповідає вимогам податкового
законодавства.

Згідно діючого законодавства України
ведення податкового обліку покладено
на кожного окремого платника податку.
При цьому такий платник несе
самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податку і не може автоматично
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів. Виходячи з
наведеного, порушення, допущені одним
платником податків у відображенні в
податковому обліку певної
господарської операції, за загальним
правилом не впливають на права та
обов'язки іншого платника податків.
Такий висновок цілковито узгоджується
з положенням ст. 61 Конституції України,
згідно якої юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Зазначена позиція узгоджується з
практикою Європейського Суду (Рішення
Європейського Суду від 22 січня 2009 року
у справі "Булвес" АД проти Болгарії
(заява № 3991/03), відповідно до п. 714 якого,
визначено, що компанія-заявник не
повинна нести відповідальність за
наслідки невиконання постачальником
його обов'язків щодо своєчасного
декларування ПДВ і, як наслідок,
сплачувати ПДВ повторно разом із пенею.
Суд вважає, що такі вимоги
прирівнюються до надзвичайного
обтяження для компанії-заявника, що
порушило справедливий баланс, який
повинен був підтримуватися між
вимогами загальних інтересів та
вимогами захисту права власності.

Відповідно ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
безпідставність висновку відповідача
про нікчемність угоди та те, що
відповідачем не доведено факт
підписання договору іншою особою, а не
директором ТОВ «Горобина».

Таким чином, висновок відповідача про
відсутність факту реального вчинення
позивачем господарських операцій з ТОВ
«Саноіл Торг» не ґрунтується на законі,
в зв'язку з чим податкове
повідомлення-рішення від 22.08.2013 р.
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 965848,00 грн., з
яких: 965847,00 грн. - основний платіж, 1,00
грн. - фінансова санкція, підлягає
скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позову та
зазначає, що доводи апеляційної скарги
не впливають на правомірність
висновків суду. Підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст.
200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. ст. 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013р. по
справі № 818/8531/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка
О.М.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Кононенко З.О. Повний текст ухвали
виготовлений 10.02.2014 р.