Справа № 812/9970/13-а
Суддя: Л.С. Качуріна
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 лютого 2014 рокуЛуганськСправа №
812/9970/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Качуріної
Л.С.

при секретарі: Якимчук В.В.

в присутності сторін:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача:
Смєхович Д.В.,

від третьої особи № 1: не прибув,

від третьої особи № 2: не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Донецькій залізниці,
треті особи, які не заявляють
самостійні вимоги на предмет спору -
Лінійний відділ на станції Дебальцеве
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Донецькій залізниці,
Головне управління державної
казначейської служби України у
Донецькій області про визнання
протиправним та скасування наказів №
932 від 01.11.2013 року та № 456 о/с від 01.11.2013
року, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України на Донецькій
залізниці, третя особа - Лінійний
відділ на станції Дебальцеве
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Донецькій залізниці
про (з урахуванням збільшення позовних
вимог):

- визнання протиправним та скасувати
наказ Управління МВС України на
Донецькій залізниці №932 від 01.11.2013 року
про грубе порушення службової
дисципліни та звільнення із органів
внутрішніх справ прапорщика міліції
ОСОБА_1;

- визнання протиправним на скасувати
наказ Управління МВС України на
Донецькій залізниці №456 о/с від 01.011.2013
року про звільнення із органів
внутрішніх справ прапорщика міліції
ОСОБА_1 інспектора групи патрульної
служби за п.63 «є» положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ;

- зобов'язати Управління МВС України на
Донецькій залізниці поновити позивача
на посаді інспектора групи патрульної
служби, підпорядкованої лінійному
відділу на станції Дебальцеве
Управління МВС України на Донецькій
залізниці;

- стягнути з Управління МВС України на
Донецькій залізниці середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
01.11.2013 по 03.02.2014 в сумі 7034,75 грн.;

- стягнути з Управління МВС України на
Донецькій залізниці витрати на правову
допомогу у розмірі 4000 грн.

Ухвалою суду від 16 грудня 2013 року
залучено до участі у справі у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
Головне управління державної
казначейської служби України у
Донецькій області.

Позовні вимоги позивачем мотивовані
тим, що 02.11.2013 року керівник відділу
кадрового забезпечення Лінійного
відділу на станції Дебальцеве
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Донецькій залізниці
Вейц М.С. повідомив його усно про
звільнення з органів внутрішніх справ
з 01.11.2013 року, та ознайомив з
факсимільною копією наказу від 01.11.2013
року, на якому він поставив свій підпис.
09.11.2013 року позивач ознайомився з
витягом з наказу №932 від 01.11.2013, та з
витягом з наказу №456 о/с від 01.11.2013 щодо
його звільнення з ОВС України, та
вважає, що при його звільненні не було
дотримано вимог Порядку проходження
служби в ОВС України, оскільки накази
щодо його звільнення були прийняті з
грубим порушенням законодавства.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
надав пояснення, аналогічні
викладеному у позовній заяві,
зазначивши, що при проведенні
службового розслідування за фактом ДТП
були невірно зроблені висновки про
вчинення ним адміністративного
правопорушення, його звільнення з
органів внутрішніх справ є незаконним
та таким, що не відповідає вимогам
законодавства, що регламентує порядок
проходження служби в органах
внутрішніх справ, та трудовому
законодавству, оскільки наказ про
звільнення йому не було оголошено;
копія наказу про звільнення йому не
видана.

Представник відповідача проти позову
заперечував та просив суд відмовити
позивачеві у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на те, що відповідно
до наказу Управління від 01.11.2013 №456 о/с
позивача було звільнено за п.63 «є» (за
порушення дисципліни) у запас Збройних
Сил (з постановкою на військовий облік),
підставою видання якого став наказ №932
від 01.11.2013, виданий за результатами
службового розслідування за фактом
скоєння дорожньо-транспортної пригоди
за його участю, яка сталася 21.06.2013. При
цьому позивач управляв власним
автомобілем у стані алкогольного
сп'яніння, чим створив загрозу життю
пасажира, якого перевозив, та спричинив
тілесні ушкодження учаснику
дорожнього руху, який рухався у
зустрічному напрямку, з яким він
зіткнувся.

Треті особи у судове засідання не
прибули, про дату, час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
сторонами докази, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
позивачем є громадянин України ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на дату виникнення
спірних правовідносин працював
інспектором патрульної служби групи
патрульної служби, підпорядкованої
лінійному відділу на станції
Дебальцеве Управління МВС на Донецькій
залізниці, прапорщик міліції.

Позивач проходив службу в органах
внутрішніх справ з 20 вересня 1995 року по
01 листопада 2013 року, про що свідчить
послужний список, копія якого надана до
матеріалів адміністративної справи.

Суд установив, що відповідно наказу №258
о/с від 10.06.2013 року Управління МВС
України на Донецькій залізниці
прапорщик міліції ОСОБА_1 перебував у
черговій відпустці за 2013 рік з 19.06.2013
року по 30.07.2013 року.

21.06.2013 року о 7 годині 30 хвилин позивач,
керуючи власним автомобілем марки ВАЗ
2108, державний номер НОМЕР_1, рухаючись
по автомобільній дорозі Перевальськ -
Іванівка Луганської області, виїхав на
смугу зустрічного руху та скоїв
зіткнення з мотоциклом Віпер ZS 200 N,
державний номер НОМЕР_2 під керуванням
громадянина ОСОБА_5, який рухався у
зустрічному напрямку.

За наслідками ДТП ОСОБА_5 був
госпіталізований до Комунальної
установи Міська лікарня
«Княгининська» м. Красний Луч з
діагнозом: відкритий перелом правого
стегна, перелом середньої треті правої
гомілки.

Позивач також був доставлений до цієї ж
медичної установи з діагнозом: закрита
черепно-мозкова травма, струс
головного мозку, забив грудної клітини,
закритий перелом 8-го ребра.

У обох водіїв були взяті зразки крові
на алкоголь, та відповідно протоколу
медичного огляду №522 від 21.06.2013 року для
встановлення факту вживання
психоактивної речовини та стану
сп'яніння, у ОСОБА_1 була виявлена
наявність алкоголю в крові - 2,28%
(проміле).

Факт скоєння ДТП був зареєстрований у
ЄО Антрацитівського РВ ГУМВС України в
Луганській області на №1108 від 21.0-6.2013
року., та в цей же день слідчим
прокуратури Антрацитівського району
Луганської області до ЄРДР внесено
відомості про відкриття кримінального
провадження №0000026 за ч.1 ст.286 КК
України.

04.07.2014 року до ЄРДР до цього ж
кримінального провадження були
внесені відомості за заявою
громадянина ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК
України.

Реагуючи на скоєне, в порядку
визначеному статтею 14 Закону України
від 22.02.2006 р. № 3460-IV «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України» керівництвом позивача було
проведено службове розслідування, яке
повністю підтвердило факт грубого
порушення службової дисципліни з боку
позивача. За наслідками службового
розслідування 23.10.2013 року відповідачем
був складений висновок за фактом
скоєння ДТП інспектором патрульної
служби групи патрульної служби,
підпорядкованої лінійному відділу на
станції Дебальцеве Управління МВС на
Донецькій залізниці ОСОБА_1, відповідно
до якого на виконання вимог п.1.2. наказу
МВС України №90 від 26.03.2013 року та п.3.17
наказу МВС України №81 від 16.03.2013 року
запропоновано клопотати перед
керівництвом УМВС України на Донецькій
залізниці про звільнення з органів
внутрішніх справ України позивача за
порушення транспортної дисципліни, яке
виявилося в керування транспортним
засобом у стані алкогольного сп'яніння.

За наслідками проведеного службового
розслідування відповідачем були
видані накази про дисциплінарне
стягнення. 01.01.2013 року наказом
начальника Управління МВС України на
Донецькій залізниці №932 від 01.11.2013 року
на підставі матеріалів службового
розслідування за грубе порушення
службової дисципліни, що виразилося у
керування транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння, яке призвело до
скоєння дорожньо-транспортної пригоди,
позивач був звільнений з органів
внутрішніх справ.

На підставі наказу Управління МВС
України на Донецькій залізниці від
01.11.2013 №932 був виданий наказ №456 о/с від
01.11.2013, згідно з яким позивач звільнений
зі служби в органах внутрішніх справ у
запас Збройних Сил (з постановкою на
військовий облік) за п.63 «є» (за
порушення дисципліни).

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірне рішення
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, у
відповідності до приписів якої у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Правовідносини, пов'язані з
проходженням та звільненням з
публічної служби ОВС, регулюються
законодавством у сфері проходження
служби, а саме Законом України «Про
міліцію».

Стаття 18 Закону України «Про міліцію»
встановлює, що порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затверджене
постановою КМ УРСР від 29.07.1991 р. № 114
(далі - Положення № 114) та
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України, який
затверджений Законом України від 22.02.2006
року (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 14 Дисциплінарного статуту
визначено, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
один місяць. Порядок проведення
службового розслідування
встановлюється міністром внутрішніх
справ України.

Судом встановлено, що з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
позивачем, було призначено службове
розслідування.

Матеріалі справи за даним
адміністративним позовом засвідчують,
що при проведенні службового
розслідування відповідачем
встановлено факт скоєння позивачем ДТП
у стані алкогольного сп'яніння.

За результатами службового
розслідування складено та затверджено
відповідний висновок від 23.10.2013 року.

Частиною 5 ст. 25 Закону України «Про
міліцію» передбачено, що службова
особа міліції, яка порушила вимоги
закону або неналежно виконує свої
обов'язки, несе відповідальність у
встановленому порядку.

Відповідно до вимог п.1.2. наказу МВС
України №90 від 26.03.2013 року та п.3.17
наказу МВС України №81 від 16.03.2013 року
особи рядового та начальницького
складу органів внутрішніх справ, які
допустили управління транспортними
засобами у стані алкогольного
сп'яніння, підлягають
безальтернативному звільненню зі
служби в органах внутрішніх справ.

Пунктом 66 Положення «Про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. №114,
встановлено, що особи рядового і
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за скоєння вчинків,
що дискредитують звання рядового і
начальницького складу.

Підпунктом «є» п. 64 Положення «Про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року № 114, встановлено, що
особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за порушення
дисципліни.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ,
затвердженого за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Таким чином, підставою для притягнення
працівника до дисциплінарної
відповідальності є порушення
дисципліни або вчинення
дисциплінарного проступку.

Нормами Дисциплінарного статуту
визначається сутність службової
дисципліни, обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» від 22 лютого
2006 року № 3460-IV, службова дисципліна - це
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту
передбачає, що дисциплінарний
проступок - це невиконання чи неналежне
виконання особою рядового і
начальницького складу службової
дисципліни.

Згідно до ст.5 Дисциплінарного статуту,
за вчинення дисциплінарних проступків
особи рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту
передбачено, що службова дисципліна
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового і
начальницького складу:

- дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників;

- захищати і охороняти від протиправних
посягань життя, здоров'я, права та
свободи громадян, власність, довкілля,
інтереси суспільства і держави;

- поважати людську гідність, виявляти
турботу про громадян і бути готовим у
будь-який час надати їм допомогу;

- дотримуватися норм професійної та
службової етики;

- берегти державну таємницю;

- у службовій діяльності бути чесною,
об'єктивною і незалежною від будь-якого
впливу громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб;

- стійко переносити всі труднощі та
обмеження, пов'язані зі службою;

- постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;

- сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;

- виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету;

- з гідністю і честю поводитися в
позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють;

- берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

У разі виявлення порушень
законодавства, зловживань чи інших
правопорушень у службовій діяльності
особа рядового або начальницького
складу повинна вжити заходів щодо
припинення цих порушень та доповісти
про це безпосередньому або старшому
прямому начальникові.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного
статуту ОВС України на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: 1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Під час розгляду справи судом
встановлено та підтверджується
витягом з кримінального провадження
№0000026 №1 дата внесення до ЄРДР
21.06.2013 року за матеріалами
правоохоронного органу, правова
кваліфікація ст.286ч.1 КК України, про ДТП
на автошляху Перевальськ - Іванівка
вчиненого водієм ВАЗ 2108 ОСОБА_1,
працівника ЛВ на станції Дебальцево
ГУМВС України на Донецькій залізниці у
вигляді зіткнення з мотоциклом під
керуванням ОСОБА_5, який отримав
тілесні ушкодження у вигляді
відкритого перелому правого стегна,
перелому середньої треті правої
гомілки, а також №2 за заявою
потерпілого ОСОБА_5 за цією ж правовою
кваліфікацією. Протоколом про
адміністративне правопорушення
підтверджено порушенням позивачем
правопорушення, передбаченого ст.130
КУпАП, якою передбачена
відповідальність за керування
транспортними засобами особами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції. Той факт, що
місцевим судом справа за протоколом
про адміністративне правопорушення
стосовно позивача закрита у зв'язку із
закінченням строку, протягом якого
може бути накладене стягнення,
передбаченого ст.38 КУпАП, не спростовує
факту управління позивачем власним
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння, що мало місце
21.06.2013 року та потягло ДТП.

Також, суд зазначає, що згідно пункту 10
Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України, при
проведенні службового розслідування
повному, об'єктивному і всебічному
дослідженню підлягають: подія
порушення (час, місце, спосіб, інші
обставини), наявність вини працівника
органів внутрішніх справ у скоєнні
порушення, мета та мотиви порушення,
обставини, які впливають на ступінь і
характер відповідальності порушника
як ті, що пом'якшують чи обтяжують його
відповідальність, характеристика
особи, яка скоїла порушення (ставлення
до служби, поведінка до порушення),
причини та умови, що сприяли скоєнню
порушення, характер і розмір нанесених
порушенням збитків.

Крім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, суд критично поставився до
посилань позивача на ті обставини, що
службове розслідування за фактом його
причетності його до управління власним
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння не встановило
об'єктивних даних, які б це
підтверджували.

Допитаний у судовому засіданні в
якості свідка старший інспектор
ДПС-керівник групи ДПС
підпорядкованого Антрацитівському РВ
ГУМВС України у Луганській області
старший лейтенант міліції ОСОБА_6
показав, що прибувши у складі
оперативно-слідчої групи на місто
дорожньо-транспортної події 21.06.2013року
він, з'ясовуючи обставини ДТП у ОСОБА_1,
відчув від ОСОБА_1 разючий запах
алкоголю, що свідчило про те що ОСОБА_1
перебував у стані сп'яніння, що в
подальшому підтверджено дослідженням
в медичному закладі.

В судовому засіданні позивач не
спростував доводів, які прямо вказують
на те, що він 21.06.2013 року о 7 годині 30
хвилин позивач, керуючи власним
автомобілем марки ВАЗ 2108, державний
номер НОМЕР_1, рухаючись по
автомобільній дорозі Перевальськ -
Іванівка Луганської області, був у
стані алкогольного сп'яніння, не
справився з керуванням, виїхав на смугу
зустрічного руху та скоїв зіткнення з
мотоциклом Віпер ZS 200 N, державний номер
НОМЕР_2 під керуванням громадянина
ОСОБА_5

Управління транспортним засобом у
стані алкогольного сп'яніння за
критеріями оцінки поведінки
працівників органів внутрішніх справ,
які пред'являються керівництвом МВС до
особового складу, є порушенням
дисципліни.

Також суд зазначає, що відповідно до
Кодексу честі працівника ОВС України,
затвердженим наказом МВС України від
11.01.1996р. №18, громадянин України, який
вирішив присвятити своє життя службі в
ОВС, добровільно бере на себе обов'язок
служити Закону, виконувати вимоги
Присяги, додержуватись
високоморальних норм поведінки.

При виконання службових обов'язків та у
повсякденному житті працівник міліції
повинен, у тому числі і своїми вчинками
та поведінкою, способом життя
стверджувати високі принципи
безкорисливості, чесності та
скромності у громадському та
особистому житті, нетерпимо ставитись
до будь-яких аморальних проявів,
активно боротися з цими явищами в
колективах ОВС.

Етичний кодекс працівника ОВС України
передбачає, що працівники ОВС
зобов'язуються у службових та
позаслужбових стосунках з людьми, в
особистій поведінці бути зразком
чесності, тактовності, зовнішньої
охайності і внутрішньої
дисциплінованості, культури
спілкування, зокрема мовної, а у разі
недотримання взятих зобов'язань бути
готовим нести відповідальність,
передбачену законодавством України,
іншими чинними нормативними актами, що
регламентують діяльність ОВС.

Присяга працівника ОВС України
передбачає, що працівник міліції
присягає з високою відповідальністю
виконувати свій службовий обов'язок,
вимоги статутів і наказів, постійно
вдосконалювати професійну
майстерність та підвищувати рівень
культури, всіляко сприяти зміцненню
авторитету ОВС.

З такими умовами проходження служби в
ОВС України позивач був ознайомлений,
про що свідчить його власноручний
підпис у відповідних зобов'язаннях.

За таких обставин, суд зазначає, що у
судовому засіданні встановлено
вчинення позивачем дій, що є порушенням
дисципліни та підтверджується
матеріалами службового розслідування.
Службове розслідування за фактом
скоєння дорожньо-транспортної пригоди
проведено з дотриманням вимог чинного
законодавства (а.с.17-37).

Щодо посилання позивача на незаконне
звільнення:

1.без ознайомлення з наказами №932 від
01.11.2013 «Про грубе порушення службової
дисципліни», №456 о/с від 01.11.2013 «По
особовому складу» про звільнення
позивача за п.63 «є» (за порушення
дисципліни) є безпідставними, оскільки
відповідачем надані суду накази на
зворотних боках яких містяться
власноручні записи позивача:
«Ознакомлен: 01.11.2013г. ОСОБА_1 підписі»
(а.с.197,198);

2.без узгодження з Первинною
профспілковою організацією також є
безпідставними, оскільки Закон України
«Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності» передбачає
обмеження у застосуванні цього закону
для органів внутрішніх справ і
застосовується до правовідносин,
пов'язаних із реалізацією положень
цього Закону лише в частині, що не
суперечить спеціальному
законодавству. Крім того, позивачем не
надано суду доказів на підтвердження
того, що він є членом профспілкової
організації.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відтак, відповідачем наведено, що при
проведенні службового розслідування
та звільненні позивача він діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,)
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія, з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Позовні вимоги щодо зобов'язання
Управління МВС України на Донецькій
залізниці поновити позивача на посаді
інспектора групи патрульної служби,
підпорядкованої лінійному відділу на
станції Дебальцеве Управління МВС
України на Донецькій залізниці;

стягнення з Управління МВС України на
Донецькій залізниці середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
01.11.2013 по 03.02.2014 в сумі 7034,75 грн.;

стягнення з Управління МВС України на
Донецькій залізниці витрати на правову
допомогу у розмірі 4000 грн. є похідними
від інших.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного суд дійшов висновку,
що у суду відсутні підстави для
задоволення адміністративного позову.

У відповідності до вимог ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у випадку відмови у задоволенні позову
повернення судових витрат позивачу не
передбачено.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Донецькій залізниці, треті особи,
які не заявляють самостійні вимоги на
предмет спору - Лінійний відділ на
станції Дебальцеве Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Донецькій залізниці, Головне
управління державної казначейської
служби України у Донецькій області про
визнання протиправним та скасування
наказів № 932 від 01.11.2013 року та № 456 о/с
від 01.11.2013 року, зобов'язання вчинити
певні дії, відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Постанову у повному обсязі складено та
підписано 08 лютого 2014 року.

Суддя
Л.С. Качуріна