Справа № 804/11442/13-а
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2013-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі: судді
Борисенка П.О., при секретарі судового
засідання - Сергієнка В.Ю., за участю
представника позивача- Шуліга В.А.,
представника відповідача - Гагарського
А.П., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Парк Плюс»
до Криворізької північної
об'єднаної державної податкової
Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
протиправним та скасування
податкового повідомлення -
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Парк Плюс»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення № від
18.03.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що висновки відповідача в
Акті перевірки про заниження податку
на додану вартість є протиправними,
оскільки позивачем на підтвердження
законності показників податку на
прибуток за договорами підряду з ТОВ
«Фандрев» були надані необхідні
первинні документи. Вимоги надати
журнал обліку посвідчень на
відрядження, переліку автотранспорту
підрядника (ТОВ «Фандрем»),
переліку щодо обліку робочого часу
працівників підрядника (ТОВ
«Фандрем»)ё які виконували роботи, є
необґрунтованими, оскільки жодним
нормативно-правовим актом не
передбачено обов'язок замовника робіт
(ТОВ Парк Плюс») обліковувати зазначену
інформацію. Предметом договорів
підряду є виконання робіт, а не надання
послуг з перевезення, тому вимоги
відповідача щодо надання доказів
перевезення ТМЦ за договорами підряду
з ТОВ «Фандрев» є також
необґрунтованими.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог, надав суду письмові заперечення
на адміністративний позов, згідно яких
зазначено, що позивачем на вимогу
відповідача (лист № 1944/222 від 08.02.2013 р.)
не було надано журнал обліку
посвідчень та відряджень працівників
ТОВ «Фандрем» для супроводження
техніки та управління нею, не було
надано перелік транспортних засобів та
інших механізмів з зазначенням їх
держномерів, які здійснювали
перевезення ТМЦ та здійснювали роботи
на об'єктах, не надано
товарно-транспортних накладних.
Враховуючи зазначене та те, що згідно
податкової звітності підрядника (ТОВ
«Фандрем») та його контрагентів
встановлено відсутність основних
фондів, технічного персоналу,
виробничих активів, що вказує на
відсутність умов для виконання
підрядних та субпідрядних робіт,
відповідач зробив висновок про
юридичну дефектність наданих
первинних документів та відсутність
документального підтвердження надання
послуг.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступні
обставини.

На підставі направлення від 30.01.2013 р. №
57/222 проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Парк Плюс», про що
складено Акт «Про результати
позапланової виїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Парк плюс», код за
, з питання підтвердження
відомостей щодо взаємовідносин з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Фандрев» (код з
) за період з 01.05.2012 р. по
31.08.2012р.» (далі - Акт перевірки), згідно
якого встановлено порушення п. 198.3 ст. 198
ПК України, в результаті чого
встановлено заниження податку на
додану вартість всього на суму 71958,00
грн.

На підставі Акту перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 18.03.2013 р. з податку на додану
вартість за основним платежем в
розмірі 71958,00 грн., за штрафними
санкціями в розмірі17989,50 грн., всього
разом 89947,50 грн.

Відповідно до матеріалів справи ТОВ
«Парк Плюс» (замовник) з
ТОВ «Фандрем» (підрядник) були укладені
договір підряду № 157/1 від 03.05.2012 р. на
проведення робіт ремонту дорожнього
покриття та підкранного шляху на
об'єкті «Закрита територія металобази
за адресою с. Вільне, ст. Червоний
Шахтар, пл.1», договір підряду № 1583 від
27.06.2012 р. на проведення ремонтних робіт
прокатного стану в приміщені цеху на
об'єкті «Закрита територія металобази
за адресою с. Вільне, ст. Червоний
Шахтар, пл.1», договір підряду № 160/1 від
19.07.2012 р. на проведення робіт з
будівництва приміщення охорони на
об'єкті «Закрита територія металобази
за адресою с. Вільне, ст. Червоний
Шахтар, пл.1».

Зазначені договори за своєю структурою
є однаковими. Договорами підряду
передбачено складання
проектно-кошторисної документації та
актів виконаних робіт (розділ 2, 3
договорів підряду).

Відповідно до пп.14.1.181. п.14.1.ст. 14 ПК
України, податковий кредит - це сума, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду.

Згідно п.198.3. ст.198 ПК України, 198.3.
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно п.198.2. ст.198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.7. «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 88 від 24.05.1995 р.
(надалі - Положення № 88), первинні
документи складаються на бланках
типових форм затверджених Мінстатом
України, а також на бланках
спеціалізованих форм, затверджених
міністерствами та відомствами України.

Відповідно до 2.1. Положення № 88
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Відповідно до 2.2. Положення № 88
первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податковою обліку навіть
за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.

Для підтвердження правомірності
формування показників податкового
кредиту з податку на додану вартість за
договорами підряду з ТОВ «Фандрев»
позивачем під час проведення перевірки
та під час судового розгляду були
використані наступні документи:
журнал-ордер по рахунку № 631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» за період
травня-серпня 2012 р., договором підряду
№ 157/1 від 03.05.2012 р., № 158/3 від 27.06.2012 р., №
160/1 від 19.07.2012 р., акти виконаних робіт,
податкові накладні, банківські
виписки, локальні кошториси до
договорів підряду, відомості ресурсів
до договірної ціни до договорів
підряду та відомості ресурсів до
локального кошторису до договорів
підряду.

Судом встановлено відповідність даних
документів вимогам ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», відтак дані
документи мають силу первинних та
підтверджують реальне здійснення
господарських операцій, рух активів
між позивачем та ТОВ «Фандрев»,
правомірність формування позивачем
показників податку на додану вартість.

Суд не приймає як доказ правопорушень
позивача висновки про відсутність в
ТОВ «Фандрев» та його контрагентів
основних фондів, технічного персоналу,
виробничих активів, оскільки дані
висновки зроблені на підставі
податкової звітності ТОВ «Фандрев» та
його контрагентів та без дослідження
первинних документів.

В інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02.06.2011 р. зазначено:
«Судам належить звертати особливу
увагу на дослідження обставин
реальності здійснення господарських
операцій платника податку, на підставі
яких таким платником були сформовані
дані податкового обліку. При цьому,
приймати на підтвердження даних
податкового обліку можна лише
достовірні первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати рух активів у процесі
здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції: договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.».

Щодо ненадання позивачем до перевірки
журналу обліку посвідчень та
відряджень працівників ТОВ «Фандрем»
для супроводження техніки та
управління нею, суд зазначає, що дані
вимоги не є обґрунтованими, оскільки
журналу обліку посвідчень та
відряджень працівників ТОВ «Фандрем»
не є первинним документом
бухгалтерського обліку та його
відсутність не може бути доказом
юридичної дефектності наданих
позивачем документів. Оскільки роботи
за договорами підряду виконувалися ТОВ
«Фандрев», суд визнав належними
заперечення позивача, що журнал обліку
посвідчень та відряджень працівників
ТОВ «Фандрем» може бути лише у
виконавця робіт.

Вимоги надати перелік транспортних
засобів та інших механізмів з
зазначенням їх держномерів, які
здійснювали перевезення ТМЦ та
здійснювали роботи на об'єктах, надати
товарно-транспортні накладні суд
визнав необґрунтованими, оскільки
предмет господарських зобов'язань між
позивачем та ТОВ «Фандрев» не
передбачає перевезення ТМЦ, предметом
договорів підряду передбачено
виконання підрядником певних робіт
своїми силами та засобами, що включає
перевезення робіт і не передбачає
окремого розрахунку, що не передбачає
наявність в позивача
товарно-транспортних накладних.

Відтак, суд визнав обґрунтованим
пояснення позивача в частині ненадання
ним журналу обліку посвідчень та
відряджень працівників ТОВ «Фандрем»
та товарно-транспортних накладних.

Також суд зазначає, що листом № 1944/222
від 08.02.2013 р., на який йде посилання в
Акті перевірки, не передбачено надання
позивачем товарно-транспортних
накладних.

На підставі встановлених обставин суд
визнав необґрунтованість висновків
відповідача в Акті перевірки про
юридичну дефектність первинних
документів, про відсутність
документального підтвердження факту
надання послуг позивачу за договорами
підряду та завищення позивачем
податкового кредиту у відносинах з
ТОВ «Фандрев» у період з 01.05.2012 р. по
31.08.2012 р.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 КАС України, полягає
в наступному, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, суд доходить
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та задоволення їх в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариство з
обмеженою відповідальністю «Парк
Плюс» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
18.03.2013 р.

Присудити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Парк Плюс»
здійснені ним документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету в сумі 899,49 грн.
(вісімсот дев'яносто дев'ять гривень 49
коп.).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 04.11.2013
р.

Суддя (підпис) З оригіналом
згідно Постанова не набрала законної
сили 04.11.2013р. Суддя
П.О.Борисенко
П.О.Борисенко