Справа № К-42410/10-С
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
м. Київ К-42410/10

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Борисенко
І.В., Рибченка А.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державного
підприємства "Наумівський спиртовий
завод" на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
21.07.2010 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23.11.2010

у справі № 2а-1734/10/1870

за позовом Державного
підприємства "Наумівський спиртовий
завод"

до Сумської міжрайонної
державної податкової інспекції

про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство "Науміський
спиртовий завод" (далі - позивач,
Підприємство) в судовому порядку
оскаржило податкові
повідомлення-рішення Сумської
міжрайонної державної податкової
інспекції (далі -відповідач, державний
податковий орган) від 09.06.2006 № /0, №
/0, якими позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість (далі - ПДВ) із
застосуванням 100 % штрафної (фінансової)
санкції у сумі 5 948 206,00 грн. та
донараховано податкове зобов'язання
акцизного збору за основним платежем
(спирт) в розмірі 13 130 663,00 грн. та штрафні
(фінансові санкції) - 13 130 663,00 грн.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Постановою Господарського суду
Сумської області від 01.09.2006, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного господарського суду від
08.11.2006 по справі № АС8/369-06, позов
задоволено.

Вищий адміністративний суд України
ухвалою від 01.12.2009 (К-36837/06) судові
рішення попередніх інстанцій у справі
№ АС8/369-06 скасував, а справу направив на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою суду першої інстанції у
справі № 2а-1734/10/1870, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду, у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями
першої та апеляційної інстанцій,
Підприємство подало касаційну скаргу,
де посилаючись на порушення судами
норм матеріального і процесуального
права, просить зазначені судові
рішення скасувати та позовні вимоги
задовольнити.

У поданих запереченнях на скаргу
державний податковий орган просить у
задоволенні скарги відмовити через її
необґрунтованість.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
доводи касаційної скарги та
заперечення на неї, встановила, що
касаційну скаргу необхідно відхилити з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
виїзної планової перевірки з питань
дотримання Підприємством вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2004 по
31.12.2005 працівниками державного
податкового органу встановлено
допущене порушення позивачем ст. 3, ст. 4
та ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів
України від 26.12.1992 № 18-92 "Про акцизний
збір" із змінами та доповненнями, п. 7.1
ст. 7 Положення "Про порядок
нарахування, термін сплати і подання
розрахунку акцизного збору",
затвердженого наказом ДПА України від
19.03.2001 № 111, ст. 1 Закону України від
07.05.1996 № 178/96 "Про ставки акцизного збору
і ввізного мита на спирт етиловий та
алкогольні напої", п. 4.1 ст. 4, пп. 6.2.1 п. 6.2
ст. 6 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР
"Про податок на додану вартість". Такий
висновок Державної податкової
інспекції вмотивовано тим, що позивач
при здійсненні операцій з реалізації
спирту етилового нерезидентам на
території України без вивезення спирту
за межі митної території України не
нараховував акцизний збір та при
декларуванні податку на додану
вартість застосовував нульову ставку.

Вказані порушення зафіксовані у акті
перевірки від 26.05.2006, на підставі якого
податковим органом було ухвалено
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення.

Судами також встановлено, що у березні
2003 року на виконання договору комісії
від 17.03.2003 № 1-К, укладеного між
позивачем (комітент) та Сумським
обласним державним об'єднанням
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості "Суми спирт" (комісіонер),
останній реалізував ТОВ "Калісто"
(Росія) спирт етиловий.

На виконання умов контракту від 17.03.2003
№ 1 П щодо виготовлення продукції із
давальницької сировини, укладеного між
нерезидентом (ТОВ "Калісто" (Росія))
(замовник) та позивачем (виконавець),
через відсутність власних виробничих
потужностей спирт як давальницька
сировина відвантажувався позивачем
українським підприємствам, де
перероблявся у парфумерно - косметичну
продукцію. У подальшому вироблена
продукція вивозилася за територію
України. На рахунки позивача надходила
валютна виручка, при цьому останнім не
нараховувався і не сплачувався
акцизний збір та ПДВ.

Так, згідно з Законом України від 16.04.1991
№ 959-XII "Про зовнішньоекономічну
діяльність" експорт (експорт товарів) -
це продаж товарів українськими
суб'єктами зовнішньоекономічної
діяльності іноземним суб'єктам
господарської діяльності (у тому числі
з оплатою в не грошовій формі) з
вивезенням або без вивезення цих
товарів через митний кордон України,
включаючи реекспорт товарів.

Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992 № 18-92 "Про
акцизний збір", акцизний збір не
справляється з підакцизних товарів, що
були вивезені (експортовані) платником
акцизного збору за межі митної
території України. Товари вважаються
вивезеними (експортованими) платником
податку за межі митної території
України в разі, коли їх вивезення
(експортування) засвідчене належно
оформленою митною вантажною
декларацією, а саме: оригіналом п'ятого
аркуша вантажної митної декларації
форми МД-2 (МД-3), що є її складовою
частиною, виданого митним органом під
час здійснення митного оформлення
експорту підакцизної продукції, на
якому зазначеним митним органом за
зверненням платника податку
вчиняється напис про фактичне
вивезення експортованої підакцизної
продукції за межі митної території
України, який засвідчується підписом
відповідальної посадової особи і
гербовою печаткою митного органу.
Аналіз зазначених правових актів
свідчить, що виробник спирту має право
скористатися пільгою по сплаті
акцизного збору лише за умови
фактичного вивезення своєї продукції
(спирту етилового) за межі митної
території України, що підтверджується
належним чином оформленою ВМД.

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону №
168/97-ВР податок на додану вартість за
нульовою ставкою обчислюється щодо
операцій з поставки товарів, які були
вивезені (експортовані) платником
податку за межі митної території
України. При цьому товари вважаються
вивезеними (експортованими) платником
податку за межі митної території
України в разі, якщо їх вивезення
(експортування) засвідчене належно
оформленою митною вантажною
декларацією, що підтверджує факт
вивезення (експортування) товарів за
межі митної території України,
оформленою відповідно до митного
законодавства, або за актом (іншим
документом), який "засвідчує передання
права власності на роботи (послуги),
призначені для їх споживання за межами
митної території України.

Відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону №
168/97-ВР об'єктом оподаткування податком
на додану вартість є операції
платників податку з поставки товарів
(робіт, послуг) на митній території
України, в тому числі операції з оплати
вартості послуг за договорами оренди
(лізингу) та операції з передачі права
власності на об'єкти застави
позичальнику (кредитору) для погашення
кредиторської заборгованості
заставодавця.

Таким чином, операція з продажу товарів
(робіт, послуг), які в подальшому
відносяться до категорії
давальницької сировини, для продавця
таких товарів (робіт, послуг) є об'єктом
оподаткування.

Отже, вирішуючи спір у справі №
2а-1734/10/1870 щодо правомірності
звільнення від сплати акцизного збору
та ПДВ суб'єкта господарювання, що
продає за валюту спирт етиловий
нерезидентам, які переробляють
продукцію на території України на
давальницьких засадах і вивозять її за
межі України, суд першої інстанції, з
думкою якого погодився апеляційний
адміністративний суд, правомірно
виходив з того, що оскільки
Підприємство здійснювало поставку
спирту на території України і в межах
митного кордону України, обчислення
щодо таких операцій ПДВ та сплата
акцизного збору здійснюється на
загальних підставах.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції відхиляє доводи
Підприємства, викладені у касаційній
скарзі, і не вбачає підстав для
скасування судових рішень першої та
апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державного
підприємства "Наумівський спиртовий
завод" відхилити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 21.07.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.11.2010 у
справі № 2а-1734/10/1870 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
І.В. Борисенко

А.О. Рибченко