Справа № 826/18654/13-а
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 січня 2014 року м. Київ
№826/18654/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Костенка Д.А., за
участю секретаря судового засідання
Левченко І.М., розглянувши у письмовому
провадженні справу за позовом ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі -
ДПІ) про визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення №/5275 від
25.10.2013,

в с т а н о в и в:

Позов обґрунтовано порушенням
відповідачем ст.ст. 78, 79 ПК у зв'язку з
тим, що обов'язковий наказ та
повідомлення про перевірку позивачу не
надсилалося, тому така пере-вірка
здійснена неправомірно за відсутності
визначених у ст. 79 ПК умов для її
початку. Крім того, позивач зазначає
про помилковість висновків перевірки,
заперечуючи отримання нею додаткового
блага вартістю 2700000 грн. та стверджуючи
про відсутність порушення пп. 164.2.17 п.
164.2 ст. 164 ПК. Позивач стверджує про
придбання частки в статутному капіталі
ТОВ "Лан Груп" вартістю 2700000 грн., а також
про те, що дана операція
оподатковується за нормами п. 170.2 ст. 170
ПК, яким визначено порядок
оподаткування інвестиційного
при-бутку, про що зазначила відповідачу
в запереченнях на акт.

Під час розгляду справи представник
позивача підтримав позов з наведених
підстав.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи, явку свого
представника до судового засідання не
забезпечив, у зв'язку із чим та згідно з
ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС суд здійснив розгляд
справи без відповідача, продовживши у
порядку письмового провадження.

Під час письмового провадження до суду
надійшли письмові заперечення
відповідача, в яких він просить
відмовити у задоволенні позову, у
зв'язку з тим, що позивач, отримавши у
власність корпоративні права ТОВ "Лан
Груп", що, на думку ДПІ, є додатковим
благом, не подала у встановлені строки
податкової декларації про доходи за
2012р., не задекларувала вказаний дохід і
не сплатила з нього ПДФО.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дій-шов висновку про наявність
підстав для задоволення позову,
виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідачем
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку з питання повноти
та своєчасності сплати позивачем до
бюджету податку на доходи фізичних
осіб за період з 01.01.2012 по 31.12.2012, за
результатами якої складено акт від
19.09.2013 №1053/26-51-17-01/НОМЕР_1.

В акті зазначено, що при перевірці
встановлено порушення позивачем ст. 36,
пп. 49.18.4 п. 49.18. ст. 49, п. 176.1 ст. 176 ПК, що
виникли у зв'язку з неподанням
позивачем податкової декларації про
майновий стан та доходи за 2012р., а також
несплатою до бюджету ПДФО за
результатами річного декларування,
внаслідок чого занижено ПДФО на суму
458785,40 грн.

Судом встановлено, що за наслідками
перевірки відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення від
25.10.2013 №/5275, яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання з ПДФО
на 458955,40 грн. (у т.ч.: основний платіж -
458785,4 грн., штраф - 170 грн.).

Спірні правовідносини виникли у сфері
справляння податків і зборів та
стосуються правомірності винесення
податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 79.1 ст. 79 ПК документальна
невиїзна перевірка здійснюється у разі
прий-няття керівником контролюючого
органу рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Пунктом 79.2 ст. 79 ПК встановлено, що
документальна позапланова невиїзна
перевір-ка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Цим же пунктом передбачено, що
виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

В акті зазначено, що перевірка
проведена згідно з наказом від 16.09.2013
№459-11 та пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК. Також
в акті зазначено, що повідомлення про
проведення документальної
позапланової перевірки від 16.09.2013
№3294/Ж/26-51-17-01-16 та копія наказу від 16.09.2013
№459-11 направлено поштою на адресу:
АДРЕСА_1.

Позивач заперечує даний факт,
стверджуючи, що не одержувала жодних
повідомлень про проведення перевірки
чи рішень про її призначення.

В ухвалі від 29.11.2013 судом
витребовувалися від відповідача
вказані матеріали.

Відповідач надав до суду копії наказу
від 16.09.2013 №459-11 про проведення
доку-ментальної позапланової
невиїзної перевірки позивача і
письмового повідомлення про
прове-дення перевірки 16.09.2013
№3294/Ж/26-51-17-01-16. Однак відповідач не
надав доказів на підтвердження
надіслання (вручення) вказаних
документів позивачу, причин чого суду
не повідомив.

Таким чином, вірними і не спростованими
відповідачем є доводи позивача про
пору-шення відповідачем вимог ст. 79 ПК
та відсутність у нього визначних даною
нормою підстав для початку і
проведення документальної невиїзної
перевірки позивача.

Отже, відсутність законних підстав для
проведення документальної
позапланової пе-ревірки позивача,
оформленої актом від 19.09.2013
№1053/26-51-17-01/НОМЕР_1, свідчить про
неправомірність такої перевірки та її
результатів, що є підставою для
скасування прийнятого за результатами
такої перевірки податкового
повідомлення-рішення.

Окремою підставою для визнання
протиправним і скасування
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення є необ'єктивність
результатів перевірки та помилковість
висновків відповідача про порушення
позивачем 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК.

Підпунктом 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК
визначено, що до загального річного
оподат-кованого доходу платника
податку включається дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених ст. 165
цього Кодексу) у вигляді:

а) вартості використання житла, інших
об'єктів матеріального або
нематеріального майна, що належать
роботодавцю, наданих платнику податку
в безоплатне користування, або
компенсації вартості такого
використання, крім випадків, коли таке
надання зумовлено виконанням
платником податку трудової функції
відповідно до трудового договору
(контракту) чи передбачено нормами
колективного договору або відповідно
до закону в установлених ними межах;

б) вартості майна та харчування,
безоплатно отриманого платником
податку, крім випадків, визначених цим
Кодексом для оподаткування прибутку
підприємств.

в) вартості послуг домашнього
обслуговуючого персоналу, безоплатно
отриманих платником податку, включаючи
працю підпорядкованих осіб, а також
осіб, що перебувають на військовій
службі чи є заарештованими або
ув'язненими.

г) суми грошового або майнового
відшкодування будь-яких витрат або
втрат платника податку, крім тих, що
обов'язково відшкодовуються згідно із
законом за рахунок бюджету або
звільняються від оподаткування згідно
з цим розділом;

ґ) суми безповоротної фінансової
допомоги (крім суми процентів умовно
нарахованих на таку допомогу);

д) суми боргу платника податку,
анульованого (прощеного) кредитором за
його самостійним рішенням, не
пов'язаним з процедурою банкрутства, до
закінчення строку позовної давності.
Якщо кредитор повідомляє платника
податку - боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації;

е) вартості безоплатно отриманих
товарів (робіт, послуг), визначеної за
правилами звичайної ціни, а також суми
знижки звичайної ціни (вартості)
товарів (робіт, послуг), інди-відуально
призначеної для такого платника
податку.

Як вірно встановлено перевіркою,
позивачем отримано корпоративні права
у вигляді 90% частки у статутному
капіталі ТОВ "Лан Груп", що дорівнює 2700000
млн. грн. Дану факт відповідачем
встановлено на підставі Протоколу
загальних зборів учасників ТОВ "Лан
Груп" від 14.01.2012 №1/2012, заяви від 14.01.2012
про вихід гр. ОСОБА_2 зі складу
учасників ТОВ "Лан Груп", заяви від
14.01.2012 про вихід гр. ОСОБА_3 зі складу ТОВ
"Лан Груп", а також статуту ТОВ "Лан
Груп".

Також в акті зазначено, що документів,
підтверджуючих сплату позивачем
грошових коштів у сумі 2700000 грн. на
користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до перевірки
не надано, внаслідок чого відповідач
дійшов висновку про безоплатне
отримання позивачем додатко-вого блага
у вигляді корпоративних прав.

Однак, даний висновок є
нормативно-необґрунтованим, оскільки
відповідачем не вка-зано конкретної
норми пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК, на
підставі якої даний дохід слід
виз-начати як додаткове благо.

Крім того, даний висновок не відповідає
фактичним обставинам справи. Як
вбачається з матеріалів справи,
позивачем подано заперечення на акт
перевірки (вх. від 08.10.2013), в яких
зазначила, що корпоративні права були
придбані на підставі договорів
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ "Лан Груп" від 14.01.2012,
укладених з ОСОБА_2 і ОСОБА_3, копії яких
додавалися до заперечень та наявні у
справі.

Вказані договори підтверджують факт
оплатного придбання позивачем
корпоративних прав ТОВ "Лан Груп" та
спростовують твердження відповідача
про безоплатне їх одержання, а також
застосування пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК. У
свою чергу, як вірно зазначає пози-вач,
операцій з придбання корпоративних
прав є операціями особливого виду,
оподаткування яких здійснюється за
правилами п. 170.2 ст. 170 ПК.

Так, пп. 170.2.1 п. 170.1 ст. 170 ПК визначено, що
облік загального фінансового
ре-зультату операцій з інвестиційними
активами ведеться платником податку
самостійно, окре-мо від інших доходів і
витрат. Для цілей оподаткування
інвестиційного прибутку звітним
періодом вважається календарний рік.

Відповідно до пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 ПК
інвестиційний прибуток розраховується
як позитивна різниця між доходом,
отриманим платником податку від
продажу окремого інвестиційного
активу, та його вартістю, що
визначається із суми витрат на
придбання такого активу з урахуванням
норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту.

Підпунктом 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПК
передбачено включення до складу
загального річного оподатковуваного
доходу платника податку позитивного
значення загального фінан-сового
результату операцій з інвестиційними
активами за наслідками такого звітного
(подат-кового) року.

Натомість відповідач вищевказаних
договорів купівлі-продажу не дослідив,
належної оцінки їм не надав,
правильність оподаткування операцій з
інвестиційними активами не пе-ревірив,
позитивного значення загального
фінансового результату операцій з
інвестиційними активами не встановив.

У даному випадку та обставина, що суд не
вправі підміняти собою функції
спеціально уповноваженого органу
державної влади у сфері справляння
податків і зборів, а також від-сутність
належного податкового контролю зі
сторони відповідача, унеможливлює
здійснення судом перевірки
правильності ведення податкового
обліку операцій з інвестиційними
акти-вами, оскільки вказані обставини
залишені контролюючим органом поза
увагою.

Отже, неповнота проведення
відповідачем документальної
позапланової невиїзної перевірки
вплинула на необ'єктивність її
результатів, які не відповідають
фактичним обста-винам справи та їх
правовому регулюванню, у зв'язку з чим
спірне грошове нарахування є
необґрунтованим, що є підставою для
визнання протиправним і скасування
прийнятого за результатами такої
перевірки податкового
повідомлення-рішення .

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 70, 71, 76, 79, 86, 128, 138,
158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити адміністративний
позов ОСОБА_1.

2. Визнати протиправними і
скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві №/5275 від
25.10.2013.

3. Присудити на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 458,80 грн. з
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
встановленому ст.ст. 185-187 КАС.
Апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання її копії повного
тексту.

Суддя
Д.А. Костенко