Справа № 820/8527/13-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.Справа № 820/8527/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.,

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Громадянки Киргизстану ОСОБА_1
на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013р.
по справі № 820/8527/13-а

за позовом Громадянки Киргизстану
ОСОБА_1

до Державної міграційної служби
України третя особа Головне
управління Державної міграційної
служби України в Харківської області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013 р.
відмовлено у задоволенні
адміністративного позову Громадянки
Киргизстану ОСОБА_1 до Державної
міграційної служби України (далі- ДМС
України) третя особа Головне
управління Державної міграційної
служби України в Харківської області
(далі- ГУ ДМС України в Харківській
області) про скасування рішення.

Не погодившись з даною постановою
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, з неповним з'ясуванням обставин
справи, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просива скасувати
оскаржувану постанову та ухвалити
нову, якою позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі, а саме: скасувати
рішення ДМС України № 12-13 від 14.05.2013
року, зобов'язати ДМС України
переглянути рішення про відхилення
скарги Громадянки Киргизстану ОСОБА_1
на наказ № 73 від 19.03.2013 року ГУ ДМС
України в Харківській області про
відмову в оформленні документів для
вирішення питання про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначив, що
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов до
неправомірного висновку про
правомірність спірного рішення про
відмову позивачу в наданні статусу
біженця. Рішення відповідача було
винесено без всебічного вивчення і
оцінки всіх документів та матеріалів.
Апелянт вказує, що внаслідок значних
побоювань стати жертвою переслідувань
за національною ознакою позивач не
може повернутися до Республіки
Киргизтан.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, належним чином
повідомлялися про дату, місце та час
розгляду справи.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі- КАС України) справа
розглянута без участі представників
сторін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.195 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) справа
розглядається в межах апеляційної
скарги.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що оскаржуване рішення
відповідача прийнято у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 є
громадянкою Киргизської Республіки.

26.02.2013 р. звернувся до ГУ ДМС України в
Харківській області із заявою про
визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту (а.с. 30-36).

Наказом ГУ ДМС України в Харківській
області № 73 від 19.03.2013 року позивачу
було відмовлено у оформленні
документів для вирішення питання про
визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту, про що
позивач був сповіщений повідомленням
№8/1-224 від 19.03.2013року (а.с.128-130).

Вказаний наказ територіального органу
Державної міграційної служби України
було оскаржено позивачем в
адміністративному порядку до
Державної міграційної служби України.

За наслідками вирішення даної скарги
відповідачем було прийнято рішення
№12-13 від 14.05.2013 року, яким подана скарга
на рішення органу міграційної служби
про відмову в оформленні документів
для вирішення питання щодо визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту залишена без
розгляду, про що позивач був сповіщений
повідомленням №8/1-242 від 03.06.2013 року (а.с.
131-134).

Підставою для залишення скарги
позивача без розгляду відповідачем
вказано, що заявником пропущений
п'ятиденний строк звернення з такою
скаргою, так як повідомлення про
відмову в оформленні документів для
вирішення питання щодо визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту заявниця отримала
19.03.2013 року, проте скаргу до ДМС України
направила лише 26.03.2013 року.

Перевіряючи правомірність спірного
рішення, колегія суддів дійшла
наступного висновку.

У відповідності до ст. 1 Закону України
"Про біженців" біженець - особа, яка не є
громадянином України і внаслідок
цілком обгрунтованих побоювань стати
жертвою переслідувань за ознаками
раси, віросповідання, національності,
громадянства (підданства), належності
до певної соціальної групи або
політичних переконань, перебуває за
межами країни своєї громадянської
належності та не може користуватися
захистом цієї країни або не бажає
користуватися цим захистом внаслідок
таких побоювань, або, не маючи
громадянства (підданства) і
перебуваючи за межами країни свого
попереднього постійного проживання, не
може чи не бажає повернутися до неї
внаслідок зазначених побоювань.

Відповідно до Закону України "Про
біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту"
особа, яка з наміром бути визнаною
біженцем в Україні або особою, яка
потребує додаткового захисту,
перетнула державний кордон України в
порядку, встановленому законодавством
України, повинна протягом п'яти робочих
днів звернутися до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту, із заявою про
визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту. Розгляд
заяви про визнання біженцем або особою,
яка потребує додаткового захисту,
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту, протягом двох
місяців з дня прийняття рішення про
оформлення документів для вирішення
питання щодо визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту. Рішення за заявою про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту приймається
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
біженців та осіб, які потребують
додаткового або тимчасового захисту,
протягом місяця з дня отримання
особової справи заявника та письмового
висновку.

Згідно з частиною першою статті 12
цього Закону рішення про відмову в
прийнятті заяви про визнання біженцем
або особою, яка потребує додаткового
захисту, про відмову в оформленні
документів для вирішення питання щодо
визнання біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту, протягом
п'яти робочих днів з дня отримання
повідомлення про відмову можуть бути
оскаржені в установленому законом
порядку до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту, а також до суду у
строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до п 8.3 Правил розгляду заяв
та оформлення документів, необхідних
для вирішення питання про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, втрату і
позбавлення статусу біженця та
додаткового захисту і скасування
рішення про визнання особи біженцем
або особою, яка потребує додаткового
захисту, затверджених Наказом МВС
України № 649 від 07.09.2011 року (далі -
Правила), за результатами розгляду
скарги ДМС України в межах строку,
передбаченого частиною п'ятою статті 12
Закону № 3671-17, приймає одне з таких
рішень: а) про задоволення скарги та
скасування рішення органу
міграційної служби про відмову в
прийнятті заяви про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, або про відмову в
оформленні документів для вирішення
питання щодо визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту; б) про відхилення скарги на
рішення органу міграційної служби про
відмову в прийнятті заяви про визнання
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту, або про відмову в
оформленні документів для вирішення
питання щодо визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту; в) про залишення скарги без
розгляду.

Відповідно до п. 8.4. ст. 8 Наказу МВС від
07.09.2011 року № 649 "Про затвердження
Правил розгляду заяв та оформлення
документів, необхідних для вирішення
питання про визнання біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту, втрату і позбавлення статусу
біженця та додаткового захисту і
скасування рішення про визнання особи
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту" Державна
міграційна служба України залишає
скаргу без розгляду, якщо: а) скаргу
подано особою, яка згідно з Законом не
має права подавати таку скаргу; б) на
розгляді в ДМС України знаходиться
(знаходилась) скарга на те саме рішення
органу міграційної служби; в) надійшло
клопотання про відкликання скарги від
особи, що подала скаргу або в інтересах
якої подано скаргу іншою особою (крім
випадків, якщо рішення оскаржено в
інтересах дитини, розлученої із сім'єю);
г) скаргу подано після закінчення
строків, визначених Законом.

Як вбачається із матеріалів справи
наказ № 73 від 19.03.2013 року позивач
отримав 19.03.2013 року, що підтверджується
підписом позивача на повідомленні (а.с.
130).

Скаргу громадянкою Киргизстану
ОСОБА_1 було надіслано до Державної
міграційної служби України 26.03.2013 року,
що підтверджується листом
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» від 12.11.2013
року № 07-13-3066 (а.с. 194).

З огляду на зазначене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції , що при винесенні
рішення № 12-13 від 14.05.2013 року, яким
залишено скаргу без розгляду у зв'язку
з пропуском строку звернення, ДМС
України діяла на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України.

Доводи апеляційної скарги
правомірності висновків суду першої
інстанції не спростовують.

З огляду на вищезазначене,
постанова суду першої інстанції
ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Громадянки
Киргизстану ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 р. по справі № 820/8527/13-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Любчич
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 10.02.2014 р.