Справа № 0670/4130/11
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"10" лютого 2014 р.
Справа № 0670/4130/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бучик А.Ю.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Самченко В.М. ,

за участю

представника відповідача Курдиляса
Ю.Л.,

прокурора Слівінського О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"06" грудня 2013 р. у справі за позовом
відкритого акціонерного товариства
"Промислове підприємство "Пищепром"
до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування податкового
повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2013
року визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у м.Житомирі № від
12.04.2011 р.

В апеляційній скарзі Житомирська ОДПІ
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення про відмову в
позові.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що в період з 17.03.2011
року по 18.03.2011 року відповідачем
проведено позапланову невиїзну
перевірку ВАТ "Промислове підприємство
"Пищепром" (ВАТ "Молочник") з питань
дотримання вимог податкового
законодавства у взаємовідносинах з ПП
"СТК Молоко" за грудень 2010 року, про що
складено акт від 18.03.2011 року, що містить
висновки про відсутність поставок
товарів та укладення угод з метою
настання реальних наслідків.
Господарські операції за період з
01.12.2010 року по 31.12.2010 року щодо придбання
ВАТ "Промислове підприємство "Пищепром"
(ВАТ "Молочник") товарів (робіт, послуг) у
ПП "СТК Молоко" не підтверджуються
стосовно врахування реального часу
здійснення операцій, місцезнаходження
майна, наявності дозвільних
документів, трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для здійснення господарських операцій.
Згідно п.1, п.5 ст.203, п.1, п.2 ст.215, п.1 ст.216,
ст.228, ст.626, ст.629, ст.650, ст.655, ст.658, ст.662
ЦК України встановлено нікчемні
правочини по операціях з придбання
товарів (робіт, послуг) ВАТ "Промислове
підприємство "Пищепром" (ВАТ "Молочник")
у ПП "СТК Молоко". Порушення вимог пп.7.4.1,
пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість",
внаслідок чого завищено податковий
кредит на суму 3955987,00 грн. за грудень 2010
року.

За результатами перевірки винесено
податкове повідомлення - рішення
№ від 12.04.2011 р., яким позивачу
збільшені грошові зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі
3955987,00грн. та застосовані фінансові
санкції в сумі 988997,00грн.

Судом встановлено, що 01 липня 2010 року ПП
"СТК Молоко" (постачальник) та ВАТ
"Молочник" (покупець), правонаступником
якого є позивач, уклали договір
поставки № 01/07-МОЛ від 01.07.2010 року, за
умовами якого постачальник
зобов'язується поставляти зумовлені
даним договором строки молочну
сировину та продукцію, інші товари. а
покупець зобов'язується приймати
вказаний товар і сплачувати за нього
певну грошову суму за умовами цього
договору. Термін дії договору до 31.12.2011
року.

Про реальність господарських операцій
між позивачем та ПП "СТК Молоко" щодо
поставки молочної сировини та
продукції свідчать наявні в матеріалах
справи та досліджені судом першої
інстанції первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку
(податкові та видаткові і прибуткові
накладні, акти списання, виписки із
особового рахунку в банківській
установі, подорожні листи, тощо), які
підтверджують факт поставки вказаного
товару та його оплату.

Акти списання і передачі матеріальних
цінностей, накладні на внутрішнє
переміщення, щоденні звіти витрат
сировини і виробництва продукції по
всім цехам позивача, відомості на
списання матеріалів підтверджують
факт реального виконання
господарських операцій та
відповідають виду та меті
господарської діяльності позивача.

Відповідно до висновку судової -
бухгалтерської експертизи на "ВАТ
Промислове підприємство "Пищепром" (ВАТ
"Молочник") застосовувалася змішана
форма бухгалтерського обліку із
використанням комп'ютерної програми та
складанням первинних та зведених
документів вручну на бланках типових
форм, що зумовлено специфікою
господарської діяльності,
масштабністю підприємства та веденням
аналітичного (деталізованого) обліку
оборотних активів підприємства та
відповідає Положенням (стандартам)
бухгалтерського обліку України.

Експертом зазначено, що первинними
документами бухгалтерського обліку
підтверджено наявність господарських
операцій позивача по придбанню товарів
у ПП "СТК Молоко" за договором поставки
від 01.07.2010 року на загальну суму
23723334,95грн. ( в тому числі ПДВ на суму
3953889,38грн.).

Тому вірним є висновок суду першої
інстанції про безпідставність доводів
податкового органу, що окремі недоліки
щодо оформлення документів про
внутрішнє переміщення товарів
спростовують повний обсяг
господарських операцій позивача
протягом грудня 2010 року із придбання
товарів у ПП "СТК Молоко".

Крім того, податковим органом не
ставилось під сумнів визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток за четвертий квартал 2010 року
та не приймалося жодних відповідних
податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до вимог пп.7.4.1 п.7.4 ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8 1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням товарів (у тому числі при їх
імпорті) з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

За приписами пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг);

Судом першої інстанції встановлено, що
податкові накладні за грудень 2010 року,
видані позивачу від ПП "СТК Молоко",
відповідають вимогам пп.7.2.1 п.7.2 ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість" та містять всі необхідні
реквізити.

Виписки з особового рахунку позивача в
банківській установі за 08.02.2011 року та
за 22.02.2011 року підтверджують, що
позивачем оплачено в повному обсязі ПП
"СТК Молоко" за придбання протягом
грудня 2010року молочної сировини та
продукції на загальну суму 23723334,95грн.

За приписами пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість"7.4.5. не підлягають включенню
до складу податкового кредиту лише
суми сплаченого (нарахованого) податку
у зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Окремо слід зазначити, що підставою для
недійсності правочину, відповідно до
ст. 215 ЦК України, є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Згідно із ст. 228 ЦК України, правочин,
який порушує публічний порядок, є
нікчемним. Правочин вважається таким,
що порушує публічний порядок, якщо він
був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Статтею 207 ГК України встановлено, що
господарське зобов'язання, котре не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Відповідно до презумпції
правомірності правочину всі укладені
між сторонами правочини є чинними, якщо
їх недійсність прямо не встановлена
законом (нікчемні правочини). В усіх
інших випадках питання про недійсність
правочину має бути встановлено судом
на підставі заяви зацікавленої особи
після повного та всебічного розгляду
питання про недійсність такого
правочину. Про недійсність правочину
ухвалюється судове рішення.

Відповідач, приймаючи оскаржуване
податкове повідомлення-рішення, не міг
керуватися лише припущеннями щодо
фіктивності (нікчемності) укладеного
договору, така позиція не підкріплена
належними доказами чи рішенням суду
про визнання його таким.

Відтак, колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
незаконність та скасування
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не впливають на
правильність прийнятого рішення, яке
постановлене із дотриманням судом норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "06" грудня
2013 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
А.Ю.Бучик

судді: (підпис)
Г.І. Майор

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ А.Ю.Бучик

Повний текст cудового рішення
виготовлено "10" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Відкрите
акціонерне товариство "Промислове
підприємство "Пищепром" вул.Князя
Чорного, 4,м.Чернігів,14000

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4 - прокуратура Житомирської області,
вул. 1-го Травня 11, м.Житомир