Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/14250/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради про стягнення грошової
допомоги за касаційною скаргою
Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської
районної у місті Луганську ради на
постанову Апеляційного суду
Луганської області від 04 січня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2009 року позивач звернувся в
суд із позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради про стягнення грошової
допомоги.

Постановою Артемівського районного
суду м. Луганська від 17 серпня 2009 року
відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Постановою Апеляційного суду
Луганської області від 04 січня 2012 року
апеляційну скаргу позивача задоволено
частково, постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нову
постанову, якою позов задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
відповідача та зобов'язано здійснити
перерахунок та виплату на користь
позивача за рахунок коштів Державного
бюджету недоплаченої щорічної разової
допомоги до 5 травня за 2009 рік з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком у відповідності до вимог частини
3 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням виплачених
сум. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач є учасником
бойових дій і відповідно до ч. 5 ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», щорічно до 5 травня він має
право на отримання грошової допомоги
як учасник бойових дій у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 54 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2009
рік» установлено, що розміри державних
гарантій,на 2009 року, що визначаються
залежно від прожиткового мінімуму,
встановлюються відповідними законами
України, цим Законом та
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України.

Згідно ст. 71 Закону України «Про
державний бюджет України на 2009 рік»,
Кабінету Міністрів України надано
право встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру виплат застосуванню
підлягають положення статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», а не
постанова КМУ № 211 від 18.03.09 р. Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується у 2009 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань».

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог в частині
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату на користь позивача за рахунок
коштів Державного бюджету
недоплаченої щорічної разової
допомоги до 5 травня за 2009 рік з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком у відповідності до вимог частини
3 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням виплачених
сум.

З огляду на викладене, постанова суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради залишити без
задоволення, постанову Апеляційного
суду Луганської області від 04 січня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді