Справа № 2а-2559/10/2470
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
Справа № 9104/22209/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Львові апеляційну скаргу
Контрольно-ревізійного управління в
Чернівецькій області на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2010 року по справі за позовом
Садгірського районного відділу
Управління Міністерства внутрішній
справ України в Чернівецькій області
до Контрольно-ревізійного управління в
Чернівецькій області про визнання
протиправними та скасування вимог,-

В С Т А Н О В И
Л А:

20 липня 2010 року Садгірський районний
відділ Управління Міністерства
внутрішній справ України в
Чернівецькій області звернувся в
Чернівецький окружний
адміністративний суд з позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Чернівецькій області в якому просив
визнати протиправним і скасувати
висунуті в листі від 10 червня 2010 року за
№24-05-14-17/4115 вимоги
контрольно-ревізійного управління в
Чернівецькій області:

- «при проведенні заходів складати
та затверджувати на кожний захід
окремий кошторис встановленого зразка
(з назвою заходу), в яких вказувати дату,
місце, час, план проведення заходу,
характеристику матеріально-технічного
забезпечення, структуру витрат,
індивідуальний кошторис витрат та
виконання заходів підтверджувати
належно складеними первинними
документами»;

- «при проведенні заходу складати
списки учасників програми (заходу),
завірені уповноваженою особою та
печаткою організації-виконавця
заходу»;

- «витрати на проведення заходів
обраховувати розрахунками
(калькуляціями) відповідно до
укладених договорів виконавцями робіт
або послуг»;

- «повернути використані не за
цільовим призначенням кошти в сумі - 8255
гривень»;

- «перерахувати до Державного
бюджету кошти отримані незаконно від
надання платних послуг, що не
передбачені Переліком платних послуг,
які можуть надаватися органами та
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04
червня 2007 року №795 в сумі 5670 гривень та
розірвати угоди укладені з порушенням
законодавства».

Свої позовні вимоги мотивував тим, що з
січня по квітень 2010 року
Контрольно-ревізійне управління в
Чернівецькій області провело ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Садгірського районного відділу
Управління Міністерства внутрішній
справ України в Чернівецькій області,
на підставі якої 22 квітня 2010 року
складено акт ревізії №24-05/181.

10 червня 2010 року відповідач надіслав
позивачу письмову вимогу про усунення
виявлених ревізією недоліків і
порушень за №24-05-14-17/4115. Позивач,
зазначені вимоги, вважав протиправними
і такими, що підлягають скасуванню.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2010 року позов задоволено в повністю.
Визнано протиправними і скасовано
вимого Контрольно-ревізійного
управління в Чернівецькій області від
10 червня 2010 року за №24-05-14-17/4114 в такій
частині: «при проведенні заходів
складати та затверджувати на кожний
захід окремий кошторис встановленого
зразка (з назвою заходу), в яких
вказувати дату, місце, час, план
проведення заходу, характеристику
матеріально-технічного забезпечення,
структуру витрат, індивідуальний
кошторис витрат та виконання заходів
підтверджувати належно складеними
первинними документами»; «при
проведенні заходу складати списки
учасників програми (заходу), завірені
уповноваженою особою та печаткою
організації-виконавця заходу»;
«витрати на проведення заходів
обраховувати розрахунками
(калькуляціями) відповідно до
укладених договорів виконавцями робіт
або послуг»; «повернути використані не
за цільовим призначенням кошти в сумі -
8255 гривень»; «перерахувати до
Державного бюджету кошти отримані
незаконно від надання платних послуг,
що не передбачені Переліком платних
послуг, які можуть надаватися органами
та підрозділами Міністерства
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 04 червня 2007 року №795 в сумі 5670
гривень та розірвати угоди укладені з
порушенням законодавства».

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, Контрольно-ревізійне
управління в Чернівецькій області
подало апеляційну скаргу на неї, в якій
просило постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт по справі зазначає, що судом
першої інстанції неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, порушено норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Також, апелянт по справі зазначив, що в
акті ревізії, органи Державної
контрольно-ревізійної служби фіксують
ревізійні дії, за наслідками яких
формуються висновки про наявність або
відсутність порушень законодавства, в
розрізі кожного окремого питання.
Відповідно вимоги про усунення
порушень, виявлених під час проведення
контрольного заходу, формуються на
підставі висновків зроблених в акті
ревізії. Таким чином, щоб встановити
законність, висунутих об'єкту контролю
вимог, необхідно було дослідити
питання щодо правильності ревізійних
дій, викладених в акті.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив із того, що
нормативно-правовими актами,
контрольно-ревізійне управління не
уповноважено пред'являти відповідні
вимоги підконтрольній установі і дані
вимоги висунуто на підставі думки
відповідача про порушення позивачем
порядку використання коштів
Садгірської районної ради, виділених
на виконання Комплексної програми
профілактики злочинності в
Садгірському районі на 2006 - 2010 роки,
затвердженої рішенням ХХV сесії
Садгірської районної ради IV скликання
від 02 березня 2006 року №159. Також, суд
першої інстанції вважав, що є не
обґрунтованою вимога перерахувати до
Державного бюджету кошти отримані від
надання послуг, що не передбачені
Переліком платних послуг, які можуть
надаватися органами та підрозділами
Міністерства внутрішніх справ в сумі
5670грн. та розірвати угоди укладені з
порушенням законодавства.

Проте, з висновками суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог позивача погодитись не можна.
Колегія суддів вважає наведені
висновки суду першої інстанції
неправильними і такими, що не
відповідають вимогам законодавства
України та приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню.

Згідно із ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов`язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Згідно із п.46 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року №550, якщо вжитими в
період ревізії заходами не забезпечено
повне усунення виявлених порушень,
контролюючим органом у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме Акту ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Садгірського РВ УМВС України в
Чернівецькій області за 2007 - 2009 роки,
рішенням ХХV сесії Садгірської
районної ради ІV скликання від 02
березня 2006 року №159 затверджено
районну Програму профілактики
злочинності на 2006 - 2010 роки, пунктом 9.2
якого передбачено, що при розробці та
затвердженні бюджету на 2006 - 2010 роки
виходячи із фінансових можливостей
районного бюджету, передбачити кошти
на фінансування заходів комплексної
програми профілактики злочинності на
2006 - 2010 роки, в тому числі на ремонт
адміністративних приміщень, придбання
службового автотранспорту,
паливно-мастильних матеріалів,
оргтехніки для правоохоронних органів.

Однак, позивачем в 2007 році з виділених
10000грн. за даною Програмою було
витрачено 1500грн. на придбання
канцтоварів та бланкової продукції, а в
2008 році з виділених 10000грн. за цією ж
Програмою було витрачено 6755грн. на
придбання запасних частин для
транспортних. Дані витрати не були
передбачені Програмою профілактики
злочинності на 2006 - 2010 роки і їх
загальна сума становить - 8255грн.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що позивачем було отримано плату за
надані послуги на загальну суму 5670грн.,
в тому числі у 2007 році - 3465грн. (за
послуги відділу державної служби
охорони) і у 2009 році - 2205грн. (за охорону
приміщення суду).

Відповідно до Переліку платних послуг,
які можуть надаватися органами та
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 4 червня
2007 року (в редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин) -
послуги які надавались позивачем за
плату не були включені до даного
Переліку.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
безпідставність позовних вимог
позивача викладених в позовній заяві,
натомість апеляційна скарга підлягає
до задоволення, так відповідач діяв
межах своїх повноважень, відповідно до
Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
і його вимоги відповідають
законодавству України, яке діяло на
момент виникнення спірних
правовідносин. Позивачем було
використано кошти не за цільовим
призначенням під час придбання
канцтоварів, бланкової продукції та
запасних частин для транспортних
засобів, та надавались платні послуги,
які не передбачені Переліком платних
послуг, які можуть надаватися органами
та підрозділами Міністерства
внутрішніх справ.

Відповідно до ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції скасовує
судове рішення та ухвалює нове, коли
має місце неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність таких обставин;
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1,
4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу
Контрольно-ревізійного управління в
Чернівецькій області - задоволити,
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2010 року по справі № 2а-2559/10/2470 -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволені позовних вимог -
відмовити повністю.

Постанова апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до касаційної інстанції протягом 20
днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
Богаченко С.І.

Суддя
Багрій В.М.

Суддя
Старунський Д.М.