Справа № 805/9997/13-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 р.
Справа №805/9997/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

секретар судового засідання Железняк
Ю.О.,

з участю представників позивача
Непотачової Л.О. та Сластунова К.Б.,
представників відповідача Гнелицької
С.М., Ресьян М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Пантелеймонівський
вогнетривкий завод» до Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,

в с т а н о
в и в:

Публічне акціонерне товариство
«Пантелеймонівський вогнетривкий
завод» (далі - ПАТ «Пантелеймонівський
вогнетривкий завод») звернулося до
суду з вказаним адміністративним
позовом, в якому зазначало, що
Горлівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Донецької
області Державної податкової служби
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку правомірності
нарахування підприємством бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
лютий 2013 року, за результатами якої
складено акт від 22 травня 2013 року №
584/15-3/00191787, на підставі якого винесено
податкове повідомлення-рішення від 04
червня 2013 року №.

Вказане податкове
повідомлення-рішення позивач вважав
протиправним, оскільки воно прийнято
на підставі акту перевірки, в якому
висновки щодо лютого 2013 року
ґрунтуються на висновках акту
перевірки від 23 квітня 2013 року №
522/15-3/00191787 щодо січня 2013 року, які
оскаржуються в судовому порядку - в
справі № 805/7361/13-а між тими ж сторонами.

Позивач просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області Державної
податкової служби від 04 червня 2013 року
№.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року провадження у справі зупинено до
набрання законної сили судовим
рішенням у справі №805/7361/13-а за позовом
ПАТ «Пантелеймонівський вогнетривкий
завод» до Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів
Донецької області про скасування
податкових повідомлень-рішень від 15
травня 2013 року № та №, яка
перебуває в провадженні Донецького
окружного адміністративного суду.

Ухвалою того ж суду від 13 лютого 2014 року
- провадження поновлено.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги з
підстав, викладених в позові. Просили
задовольнити позов.

Представники відповідача проти позову
заперечували та зазначали, зокрема, що
органом державної податкової служби
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку правомірності
нарахування ПАТ «Пантелеймонівський
вогнетривкий завод» бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
лютий 2013 року, за результатами якої
складено акт від 22 травня 2013 року №
584/15-3/00191787, яким встановлено, що
підприємством завищено суму
бюджетного відшкодування,
задекларовану на рахунок платника
(рядок 23.1 декларації з податку на
додану вартість) за лютий 2013 року на 7 316
452 грн., і завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24
декларації з податку на додану
вартість) за лютий 2013 року на 1 691 738 грн.

Такі висновки встановлені виходячи з
акту перевірки від 23 квітня 2013 року
№522/15-3/00191787 за січень 2013 року, яким було
встановлено, зокрема, що підприємством
завищено від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту (рядок 19
декларації з податку на додану
вартість), зокрема за січень 2013 року - на
7 316 452 грн.

Пояснили, зокрема, що підприємство у
грудні 2012 року та січні 2013 року
економічно не обґрунтовано придбало
сировину, яка не використовувалася у
виробництві. Сировина, на думку
контролюючого органу, була придбана не
з метою отримання прибутків, а для
формування штучного податкового
кредиту та ведення завідомо збиткової
діяльності, що порушує суспільний
порядок та не породжує ніяких
зобов'язань державного бюджету в плані
відшкодування податку на додану
вартість. Отримання сировини, яке
економічно не обґрунтовано, не дає
правового підґрунтя для покриття
підприємством власних ризиків від
результатів окремих господарських
операцій за рахунок відшкодування з
бюджету податку на додану вартість.
Таким чином, включення позивачем до
складу податкового кредиту сум податку
на додану вартість по придбаним
товарам (імпортованої сировини), які не
використовувалися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності, призвело до завищення суми
податкового кредиту.

На час перевірки, за результатами якої
складено акт, на підставі якого
винесено оскаржене податкове
повідомлення-рішення, підприємством не
враховано зменшення попередньою
перевіркою розміру від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з податку на додану вартість за
січень 2013 року, у зв'язку з чим не
зменшено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за лютий 2013 року.

Тому і було складено оскаржене
податкове повідомлення-рішення від 04
червня 2013 року №, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість по декларації за лютий 2013 року
на розмір від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту з податку на
додану вартість за січень 2013 року та
нараховано штрафні (фінансові) санкції.

Представники відповідача вважав, що
податкове повідомлення-рішення
відповідає вимогам законодавства.
Просили в задоволенні позову
відмовити.

Судом встановлено, що ПАТ
«Пантелеймонівський вогнетривкий
завод» як платник податків перебуває
на обліку в Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, є платником податку
на додану вартість.

На час виникнення спірних
правовідносин перебував на обліку в
Горлівській об'єднаній державній
податковій інспекції Донецької
області Державної податкової служби,
правонаступником якої є відповідач.

Горлівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Донецької
області Державної податкової служби
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку правомірності
нарахування ПАТ «Пантелеймонівський
вогнетривкий завод» бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
лютий 2013 року, за результатами якої
складено акт від 22 травня 2013 року №
584/15-3/00191787, яким встановлено, що в
порушення п. 204.4 ст. 204 Податкового
кодексу України підприємством
завищено суму бюджетного
відшкодування, задекларовану на
рахунок платника (рядок 23.1 декларації з
податку на додану вартість) за лютий 2013
року на 7 316 452 грн., і завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового кредиту (рядок
24 декларації з податку на додану
вартість) за лютий 2013 року на 1691738 грн.

Такі висновки зроблені виходячи з акту
від 23 квітня 2013 року №522/15-3/00191787 - акту
документальної позапланової виїзної
перевірки правомірності нарахування
позивачем від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту та
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за січень 2013 року, яким
встановлено, зокрема, що в порушення
п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.7 ст. 201
Податкового кодексу України
підприємством завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту (рядок 19 декларації з податку
на додану вартість), зокрема за січень
2013 року - на 7 316 452 грн. (про такий
взаємозв'язок між актами йдеться,
зокрема, на сторінках 7, 12, 13 акту
перевірки за лютий). На підставі акту
від 23 квітня 2013 року №522/15-3/00191787
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 15 травня 2013
року № (форма В4), яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість по
декларації від 20 лютого 2013 року №
за звітний період січень 2013 року на 7 316
452 грн.

Так, актом перевірки від 22 травня 2013
року № 584/15-3/00191787 встановлено, зокрема,
що в податковій декларації з податку на
додану вартість за лютий 2013 року з
додатками, з урахуванням уточнюючих
розрахунків у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок,
підприємство відобразило суму, що
підлягає бюджетному відшкодуванню
(рядок 23.1 декларації з податку на
додану вартість), яку сформувало з
урахуванням залишку від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, нарахованою за попередній
звітний період січень 2013 року - 7 316 452
грн.

Причиною виникнення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту у січні, лютому 2013 року було
здійснення експортних операцій (вироби
високовогнетривкі), які згідно з чинним
законодавством оподатковуються
податком за ставкою «0», придбання
товарно-матеріальних цінностей
(імпортної сировини для виробництва
високовогнетривких виробів) в обсягах,
що значно перевищують обсяги поставки.

На час перевірки, за результатами якої
складено вказаний акт, підприємство не
врахувало зменшення попередньою
перевіркою розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
січень 2013 року, у зв'язку з чим не
зменшило суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за лютий 2013 року.

28 травня 2013 року на акт перевірки
платником податків подані заперечення.

За результатами розгляду заперечень
надано відповідь від 30 травня 2013 року
№8296/10/15-313 про те, що висновки, які
викладені в акті перевірки ґрунтуються
на вимогах законодавства.

04 червня 2013 року на підставі вказаного
акту прийнято податкове
повідомлення-рішення № (форма В1),
яким на підставі п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1
ст. 58, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 123.1 ст. 123
Податкового кодексу України за
порушення п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.7
ст. 201, п. 200.4 ст. 200 вказаного Кодексу
України позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість по декларації від 20
березня 2013 року № за звітний
період лютий 2013 року на 7316452 грн. та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
в розмірі 1 829 113 грн.

Судом також встановлено, що постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року, яку залишено без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року, у справі №805/7361/13-а позов ПАТ
«Пантелеймонівський вогнетривкий
завод» до Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів
Донецької області про скасування
податкових повідомлень-рішень
задоволено: визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Донецькій області від 15
травня 2013 року № в частині
зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за січень 2013 року в сумі 1748224
грн. та визначення штрафних санкцій в
сумі 874112 грн.; визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Донецькій області від 15
травня 2013 року № , відповідно до
якого зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за січень 2013 року в сумі 7 316 452
грн.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України встановлено, що
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Податковим обов'язком є обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи (п. 36.1 ст. 36
вказаного Кодексу).

Відповідно до пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1
вказаного Кодексу органи державної
податкової служби здійснюють контроль
за своєчасністю, достовірністю,
повнотою нарахування і сплати податків
та зборів, установлених цим Кодексом і
згідно з пп. 20.1.27 п. 20.1 ст. 20 вказаного
Кодексу мають право визначати у
визначених цим Кодексом випадках суми
податкових та грошових зобов'язань
платників податків.

Статтею 75 вказаного Кодексу визначено,
що органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78
вказаного Кодексу документальна
позапланова перевірка здійснюється
якщо платником подано декларацію, в
якій заявлено до відшкодування з
бюджету податок на додану вартість, за
наявності підстав для перевірки,
визначених у розділі V цього Кодексу,
та/або з від'ємним значенням з податку
на додану вартість, яке становить
більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з
підстав, визначених у цьому підпункті,
проводиться виключно щодо законності
декларування заявленого до
відшкодування з бюджету податку на
додану вартість та/або з від'ємного
значення з податку на додану вартість,
яке становить більше 100 тис. гривень.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу
України визначено, що податкова
декларація, розрахунок - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Митні декларації прирівнюються до
податкових декларацій для цілей
нарахування та/або сплати податкових
зобов'язань.

Додатки до податкової декларації є її
невід'ємною частиною.

Згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 вказаного
Кодексу контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Пунктом 123.1 ст. 123 вказаного Кодексу
встановлено, що у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 вказаного
Кодексу у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

Форма та порядок надіслання
податкового повідомлення-рішення і
розрахунку грошового зобов'язання
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

Відповідно до Податкового кодексу
України наказом Міністерства фінансів

України від 28 листопада 2012 року №1236
затверджено Порядок направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України та ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України.

Предметом спірних правовідносин є
правомірність податкового
повідомлення-рішення форми «В1» від 04
червня 2013 року №, яким позивачу за
порушення п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.7
ст. 201, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість по декларації за лютий 2013 року
на 7 316 452 грн.

Оскаржене податкове
повідомлення-рішення винесено щодо
податкового періоду лютий 2013 року на
підставі акту «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки правомірності нарахування
ПАТ «Пантелеймонівський вогнетривкий
завод» бюджетного відшкодування
податку на додану вартість на рахунок
платника у банку за лютий 2013 року»,
висновки якого повністю ґрунтуються на
висновках акту щодо податкового
періоду січень 2013 року «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки правомірності нарахування
ПАТ «Пантелеймонівський вогнетривкий
завод» від'ємного значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту та
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за січень 2013 року», на підставі
якого прийнято податкове
повідомлення-рішення від 15 травня 2013
року № (форма В4), яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість по
декларації за січень 2013 року на 7 316 452
грн.

Відповідно до пп. 14.1.18, пп. 14.1.181 п. 14.1 ст.
14 Податкового кодексу України бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
визначені ст. 200 вказаного Кодексу.

Відповідно до п.п. 200.1 - 200.3 ст. 200
вказаного Кодексу сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 вказаного Кодексу
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 вказаного
Кодексу датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 вказаного
Кодексу податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з 198.6 ст. 198 вказаного Кодексу в
редакції, яка була чинною на час подачі
податкової декларації за лютий 2013 року,
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні
ними права власності на заставне майно
з метою подальшого продажу таке право
зберігається до моменту продажу такого
заставленого майна.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 вказаного
Кодексу в редакції, яка була чинною на
час подачі податкової декларації за
лютий 2013 року, податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг,
послуг не містить відокремленої
вартості, перелік (номенклатура)
частково поставлених товарів/послуг
зазначається в додатку до податкової
накладної у порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
фінансової політики, та враховується
при визначенні загальних податкових
зобов'язань.

Пунктом 200.4 ст. 200 вказаного Кодексу
визначено, що якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Платник податків через відсутність
податкового боргу зарахував до складу
податкового кредиту наступного
звітного податкового періоду (лютий 2013
року, податкова декларація з податку на
додану вартість) суму від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту попереднього податкового
періоду (січень 2013 року) (п.п. 200.1 - 200.3 ст.
200 Податкового кодексу України).

Як пояснили представники відповідача,
підприємством не було враховано
зменшення за результатами попередньої
перевірки податковим
повідомленням-рішенням від 15 травня 2013
року № (форма В4) розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за січень 2013 року на 7 316
452 грн., а тому не зменшено суму
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за наступний
податковий період - лютий 2013 року на
вказану суму.

У зв'язку з наведеним і було складено
оскаржене податкове
повідомлення-рішення від 04 червня 2013
року № (форма В1), яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість по декларації за лютий 2013 року
на 7316452 грн. та нараховано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 1 829 113 грн.
(в розмірі 25 відсотків завищеної суми
бюджетного відшкодування).

Між тим, правомірність податкового
повідомлення-рішення від 15 травня 2013
року № щодо січня 2013 року була
предметом розгляду в судовому порядку,
за результатом чого суд прийшов до
висновку про його протиправність та
необґрунтованість.

Так, постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року, яку залишено без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року, у справі №805/7361/13-а позов ПАТ
«Пантелеймонівський вогнетривкий
завод» до Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів
Донецької області про скасування
податкових повідомлень-рішень
задоволено: зокрема податкове
повідомлення-рішення Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Донецькій області від 15
травня 2013 року № визнано
протиправним та скасовано.

Судовим рішенням встановлено, зокрема
те, що зроблений контролюючим органом
розрахунок суми завищеного позивачем
від'ємного значення податку на додану
вартість за січень 2013 року є
необґрунтованим.

Судове рішення набрало законної сили і
обставини, встановлені ним відповідно
до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
звільнення від доказування.

З огляду на наведене прийняте
контролюючим органом
повідомлення-рішення про зменшення
суми бюджетного відшкодування податку
на додану вартість за наступний
податковий період - лютий 2013 року та
нарахування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 25 відсотків
завищеної суми бюджетного
відшкодування не можна вважати
законним і обґрунтованим, у зв'язку з
чим воно підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Виходячи з того, що позовну вимогу про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 04 червня 2013
року № виділено в самостійне
провадження з адміністративної справи
№805/7361/13-а (ухвала від 09 липня 2013 року), в
якій постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року, яка набрала законної сили, на
користь публічного акціонерного
товариства «Пантелеймонівський
вогнетривкий завод» з Державного
бюджету України стягнуто судовий збір
в сумі 2294 грн., тобто в розмірі 100
відсотків, сплачених при подачі позову
відповідно до оригіналу документу про
сплату судового збору, тому судовий
збір в даній справі, в якій міститься
копія того ж документу про сплату
судового збору, на користь позивача
стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 160, 23, 94, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а
н о в и в :

Позов публічного акціонерного
товариства «Пантелеймонівський
вогнетривкий завод» до Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування податкового
повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Донецької
області Державної податкової служби
від 04 червня 2013 року №.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 КАС України,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанову складено в повному обсязі 13
лютого 2014 року.

Суддя
Логойда Т. В.