Справа № 9101/180115/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2013 р.справа № 2а/0470/16708/11

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

при секретарі судового засідання:
Федосєєвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Колективного підприємства «Елтея»

на постанову: Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.07.2012 року у справі № 2а/0470/16708/11

за позовом: Колективного підприємства
«Елтея»

до: Комунального підприємства
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради

третя особа: ОСОБА_1

про: визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Колективне підприємство "Елтея" (далі
по тексту - позивач, КП "Елтея")
звернулося до суду з адміністративним
позовом про визнання протиправними
дій Комунального підприємства
"Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради (далі
по тексту - відповідач, КП ДМБТІ) щодо
відмови у здійсненні реєстрації за
позивачем права власності на нежитлові
приміщення та про зобов'язання
відповідача зареєструвати за
позивачем право власності на нежитлові
приміщення НОМЕР_2 та НОМЕР_3,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1. З
урахуванням уточнень до позову позивач
просив суд визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови у скасуванні
реєстрації права власності за ОСОБА_1
(третя особа у даній справі) та
поновленні реєстрації права власності
за позивачем на вищезазначені
приміщення, а також просив зобов'язати
відповідача скасувати реєстрацію
права власності за третьою особою на
вказані нежитлові приміщення та
зобов'язати відповідача поновити
реєстрацію права власності на вказані
приміщення за позивачем.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що реєстрація права
власності на вищевказані нежитлові
приміщення за третьою особою відбулась
на підставі рішення суду, яке у
подальшому було скасоване у
касаційному порядку та оскарженню не
підлягало. Відповідно, були усі законні
підстави для скасування зазначеної
реєстрації за третьою особою та
поновлення реєстрації права власності
попереднього власника.

Постановою суду першої інстанції в
задоволенні позову відмовлено. При
цьому з посиланням на Закон України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952
від 01.07.2004 року суд зазначив, що КП
ДМБТІ, відмовляючи позивачу у
здійсненні за ним реєстрації права
власності на нежитлові приміщення,
діяло у межах та у спосіб, передбачені
чинним законодавством.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, де просить
скасувати постанову суду та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити. Свою позицію обґрунтовує
тим, що відповідачем порушено вимоги
п.3.1, 3.2 Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, оскільки останній не
прийняв рішення про відмову в
реєстрації на нерухоме майно, яке
видається на бланку КП ДМБТІ за формою,
визначеною у додатку 6.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що
20.03.2000 року між КП "Елтея" та ОСОБА_1 в
особі повіреного ОСОБА_2 був укладений
договір купівлі-продажу вищевказаних
нежитлових приміщень. Зазначений
договір посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстром № 398.

У зв'язку із судовим рішенням про
розірвання зазначеного договору
купівлі-продажу позивач до 02.08.2011 року
звернувся до КП ДМБТІ із заявою у якій
просив, скасувати реєстрацію ОСОБА_1 та
поновити реєстрацію КП "Елтея" (а.с.19).

Листом від 09.09.2011 року № 11035 КП ДМБТІ
проінформувало заявника про
неможливість виконання замовлення,
оскільки КП "Елтея" не було надано
документи щодо підтвердження визнання
недійсним договору купівлі-продажу від
20.03.2000 року, укладеного між КП "Елтея" та
ОСОБА_1, або документу щодо його
розірвання (а.с.21).

Аналізуючи спірні правовідносини та
надаючи оцінку діям відповідача, суд
першої інстанції врахував наступні
обставини, що були встановлені у
судовому порядку при вирішенні інших
спорів між позивачем та третьою особою.

Так, у жовтні 2000 року КП "Елтея"
звернулося до Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська з позовом про
розірвання вказаного договору
купівлі-продажу, укладеного 20.03.2000 року
між КП "Елтея" та ОСОБА_1 При цьому
ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним
позовом до КП "Елтея" про витребування
правоустановчих документів на
приміщення, придбані згідно з договору
купівлі-продажу від 20.03.2000 року.
Рішенням Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 20.04.2001 року
вищевказаний договір визнано
недійсним, на підставі чого приватним
нотаріусом ОСОБА_3 відновлено
реєстрацію попереднього договору
купівлі-продажу від 21.09.1998 року,
укладеного між Дніпропетровською
міською радою та КП "Елтея", про що
внесено відповідний запис в
реєстраційну книгу 25 ЮН -1198 -71 від 21.09.2001
року.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою
Верховного суду України від 31.01.2002 року
рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 20.04.2001 року
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська, підсудність справи
змінено, справу направлено до
Вільнянського районного суду
Запорізької області.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 01.11.2006 року,
прийнятим за результатами нового
розгляду вищезазначеної справи, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 08.02.2007
року, позовні вимоги КП "Елтея"
задоволено, розірвано договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
№ 76, 77, розташованих за адресою:
проспект Героїв, № 12 у
м.Дніпропетровську, укладений між КП
"Елтея" та ОСОБА_1 20.03.2000 року; у
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду
України від 12.12.2007 року рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 01.11.2006 року,
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 08.02.2007 року, ухвалу колегії
суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від
21.06.2007 року скасовано, справу передано
на новий розгляд до суду першої
інстанції.(а.с.10,11)

Ухвалою Вільнянського районного суду
Запорізької області від 20.06.2008 року
позовну заяву КП "Елтея" до ОСОБА_1,
третя особа - Дніпропетровське міське
управління УМВС України в
Дніпропетровській області про
розірвання угоди купівлі-продажу
нежитлового приміщення та
відшкодування моральної шкоди, судових
витрат і витрат на правову допомогу
залишено без розгляду.

В липні 2008 року КП "Елтея" звернулося до
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська із позовом
до ОСОБА_1 про визнання правочину від
20.03.2000 року недійсним, рішенням
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 01.03.2010 року у
задоволенні позову відмовлено. Ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18.08.2010 року апеляційна
скарга КП "Елтея" відхилено, рішення
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 01.03.2010 року
залишено без змін. Ухвалою Верховного
суду України від 29.09.2010 року касаційну
скаргу КП "Елтея" на рішення Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська та
ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області повернуто
КП "Елтея". Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 04.01.2011 року у прийнятті заяви
КП "Елтея" про перегляд ухвали
Верховного суду України від 29.09.2010 року
відмовлено.(а.с.121)

ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського
районного суду Запорізької області із
позовом до КП "Елтея", рішенням
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 12.09.2008 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково,
зобов'язано КП "Елтея" повернути ОСОБА_1
правовстановлюючі документи на
нежитлові приміщення НОМЕР_2 та НОМЕР_3,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.(а.с.12)

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 13.11.2008 року,
рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 12.09.2008 року
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до того ж суду. (а.с.14)

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 20.09.2010 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 18.01.2011 року, позов ОСОБА_1 до
Колективного підприємства "Елтея",
треті особи: КП ДМБТІ, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання права власності на нежиле
приміщення згідно діючого договору
купівлі-продажу, стягнення моральної
шкоди та витрат на правову допомогу
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1
право власності на нежитлові
приміщення №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, згідно
договору купівлі - продажу від 20.03.2000
року, укладеного між КП "Елтея" та
ОСОБА_1, у задоволенні іншої частини
позову відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22.06.2011 року касаційна скарга
КП "Елтея" задоволена частково. Рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 20.09.2010 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 18.01.2011 року скасовано та
ухвалено нове рішення. В задоволенні
позову ОСОБА_1 до КП "Елтея" про визнання
права власності на нежиле приміщення,
стягнення моральної шкоди та витрат на
правову допомогу відмовлено.

Відмова відповідача у здійсненні
певних дій на замовлення позваича була
обумовлена вищевказаними обставинами.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
оцінки дій відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що у
вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська із позовом до
Приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, третя
особа - КП "Елтея", рішенням
Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська від 16.11.2010 року у
задоволенні позовної заяви відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17.01.2012
року, апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволена, рішення
Красногвардіського районного суду
м.Дніпропетровська від 16.11.2011 року,
скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено. Зазначене рішення набрало
законної сили та було виконано в
примусовому порядку, видано ОСОБА_1
дублікат договору купівлі-продажу від
20.03.2000 року.

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

Відповідно до п.1 ст.4 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952
від 01.07.2004 року обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права на
нерухоме майно, що знаходиться на
території України, фізичних та
юридичних осіб, держави,
територіальних громад, іноземців та
осіб без громадянства, іноземних
юридичних осіб, міжнародних
організацій, іноземних держав, в тому
числі, право власності на нерухоме
майно.

Згідно з п.1.3 Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно (далі - Положення), у
редакції на час спірних правовідносин,
державна реєстрація прав проводиться
реєстраторами бюро технічної
інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних
одиниць, обслуговування на території
яких здійснюється БТІ, створеними до
набрання чинності Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" та інших
законодавчих актів України" та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1.2 вищевказаного
Положення державна реєстрація прав -
це офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно, а
також права власності на об'єкти
незавершеного будівництва шляхом
внесення відповідного запису до
Реєстру прав власності на нерухоме
майно. При цьому, згідно з п. 1.13
вищевказаного Положення рішення про
реєстрацію чи відмову в реєстрації
прав приймає реєстратор прав власності
на нерухоме майно (далі реєстратор), що
є працівником БТІ, який безпосередньо
здійснює реєстрацію прав власності на
нерухоме майно.

За вимогами п.2.1, п.2.2. розділу ІІ
Положення для проведення державної
реєстрації виникнення, переходу або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно власник,
інший правонабувач (правонабувачі) або
уповноважена ним (ними) особа подає
реєстратору БТІ заяву про державну
реєстрацію прав за визначеною цим
Положенням формою, до якої додаються
правовстановлювальні документи, їх
нотаріально засвідчені копії,
документи, що підтверджують оплату за
проведення державної реєстрації прав
та видачу витягу про державну
реєстрацію прав, а також інші
документи, визначені Положенням.

Відповідно до п. 2.3 Положення
Реєстратор БТІ вносить в журнал обліку
заяв про державну реєстрацію прав
запис про прийняття заяви про державну
реєстрацію прав, з присвоєнням
порядкового номера.

За приписами п. 3.1 Положення з моменту
прийняття заяви про державну
реєстрацію прав реєстратором БТІ
розпочинається її розгляд. При цьому
реєстратор БТІ встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на об'єкти, права щодо яких
підлягають державній реєстрації.

Положенням передбачено, що за
результатом розгляду заяви про
державну реєстрацію прав реєстратор
БТІ приймає рішення про державну
реєстрацію прав або відмову в ній.

Відповідно до п. 2.7 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
документи, що підтверджують
виникнення, існування, припинення прав
власності на нерухоме майно і
подаються для реєстрації прав, повинні
відповідати вимогам, установленим цим
Положенням та іншими актами чинного
законодавства України.

Згідно п. 3.9. Положення № 582/17877 у разі
переходу права власності на нерухоме
майно, яке вже зареєстроване в Реєстрі
прав, реєстратор при реєстрації прав на
це майно одночасно скасовує попередній
запис щодо права власності на це майно.
У разі необхідності із заявою про
скасування запису в Реєстрі прав може
звернутися попередній власник, якщо
право не було зареєстровано новим
власником.

Пунктом 10 додатку 2 до пп. 2.2
вищевказаного Положення, передбачено,
що до переліку право встановлюваних
документів, на підставі яких
проводиться реєстрація прав власності
на об'єкти нерухомого майна серед
іншого відносяться рішення судів про
визнання права власності на об'єкти
нерухомого майна, про встановлення
факту права власності на об'єкти
нерухомого майна, про передачу
безхазяйного нерухомого майна до
комунальної власності.

З урахуванням встановленого, суд
першої інстанції вірно визначився щодо
правомірності дій КП ДМБТІ, оскільки за
наявних у момент звернення позивача
обставин, відповідач не отримав від
позивача документів на підтвердження
його прав на спірні приміщення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовує висновків суду першої
інстанції. Суд об'єктивно, повно і
всебічно дослідив обставини, які мають
значення для справи, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи та підтверджуються зібраними по
справі доказами. Апеляційна скарга
задоволенню не підлягає. Судове
рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Колективного
підприємства «Елтея» на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11.07.2012 року
у справі №2а/0470/16708/11 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.07.2012 року у справі № 2а/0470/16708/11
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна