Справа № 253/15217/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зайченко С.В.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року справа №253/15217/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яковенка М.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області

на ухвалу

Центрально-Міського районного суду

м. Горлівки Донецької області

від

9 січня 2014 року

по адміністративній справі

№ 253/15217/13-а (суддя Зайченко С.В.)

за позовом

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

до

Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області

про

визнання неправомірними та
протиправними дії по нарахуванню
відсотку на вислугу років, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 9 січня 2014 року у
задоволенні заяви Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області про розстрочку
виконання рішення суду відмовлено.
Ухвала суду вмотивована відсутністю
поважних підстав для задоволення цієї
заяви.

Відповідач, не погодившись із
зазначеною ухвалою, звернувся до
Донецького апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати ухвалу
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 9 січня
2014 року та прийняти нове рішення, яким
задовольнити заяву управляння про
відстрочення виконання судового
рішення.

У відповідності до пункту 2
частини 1 статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 17 червня 2013 року у справі
№253/2274/13-а, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 5 листопада
2013 року, задоволені позовні вимоги
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
до Управління Пенсійного фонду України
в Центрально-Міському районі м.
Горлівки Донецької області про
визнання неправомірними та
протиправними дії по нарахуванню
відсотку на вислугу років. Визнані дій
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області неправомірними та
протиправними щодо нарахування менших
ніж фактично нараховувались відсотків
надбавки за вислугу років та не
врахування суми матеріальної допомоги
при розрахунку пенсій державним
службовцям, зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області перерахувати
відповідачам пенсію, як державним
службовцям з моменту її призначення на
виконання статті 37 Закону України «Про
державну службу», статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» №1058-ІV
від 9 липня 2003 року та статті 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
№1078-ХІІ від 5 грудня 1991 року і включити
матеріальну допомогу та надбавку за
вислугу років до розрахунку пенсії з
дня її призначення (арк. справи 144-147, 174,
175).

За заявою позивачів видані
відповідні виконавчі листи (арк. справи
178-182).

Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області (надалі Пенсійний
фонд) 9 грудня 2013 року звернулось до
суду с заявою про відстрочення
виконання судового рішення - постанови
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 17
червня 2013 року по справі № 253/2274/13-а.
Заява вмотивована тим, що доплати по
справам за позовами громадян, яким
пенсія призначена за Законом України
«Про державну службу» складають значні
грошові витрати, які бюджетом
Пенсійного фонду України на 2013 рік не
передбачені. Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м. Горлівки Донецької області
просить відстрочить виконання
вказаного рішення до 1 березня 2014 року
(арк. справи 183, 184).

За приписами частини 1 статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України За наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Тобто, підставою для застосування
правил даної статті є обставини, що
перешкоджають належним чином виконати
судове рішення в адміністративній
справі - ускладнюють його виконання або
роблять неможливим.

В якості такої підстави Пенсійний
фонд наводить те, що бюджетом
Пенсійного фонду України на 2013 рік не
передбачені суми, які підлягають
стягненню за рішенням судів.

Пунктом 5 Порядку складання,
розгляду та затвердження основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 лютого 2002 року № 228 (надалі
Порядок) встановлено, що установам
можуть виділятися бюджетні кошти
тільки за наявності затверджених
кошторисів, планів асигнувань
загального фонду бюджету, планів
надання кредитів із загального фонду
бюджету, планів спеціального фонду, а
вищим навчальним закладам та науковим
установам також за наявності
затверджених планів використання
бюджетних коштів і помісячних планів
використання бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 12 Порядку
Головні розпорядники розглядають
показники проектів кошторисів
розпорядників нижчого рівня щодо
законності та правильності
розрахунків, доцільності запланованих
видатків бюджету та надання кредитів з
бюджету, правильності їх розподілу
відповідно до економічної
класифікації видатків бюджету або
класифікації кредитування бюджету,
повноти надходження доходів або
повернення кредитів, додержання діючих
ставок (посадових окладів), норм, цін,
лімітів, а також інших показників
відповідно до законодавства та
складають проекти зведених кошторисів.

Пунктом 43 вказаного Порядку
встановлено, що Для здійснення
контролю за відповідністю бюджетних
асигнувань, визначених у кошторисах,
планах асигнувань загального фонду
бюджету, планах надання кредитів із
загального фонду бюджету, планах
спеціального фонду, планах
використання бюджетних коштів,
помісячних планах використання
бюджетних коштів розпорядників
бюджетним асигнуванням, затвердженим
розписами відповідних бюджетів, органи
Казначейства обліковують розподіли
показників зведених кошторисів,
зведених планів асигнувань загального
фонду бюджету, зведених планів надання
кредитів із загального фонду бюджету,
зведених планів спеціального фонду
розпорядників бюджетних коштів у
розрізі розпорядників нижчого рівня та
одержувачів, показників планів
використання бюджетних коштів,
помісячних планів використання
бюджетних коштів.

Розпорядники мають право провадити
діяльність виключно в межах бюджетних
асигнувань, затверджених кошторисами,
планами асигнувань загального фонду
бюджету, планами надання кредитів із
загального фонду бюджету, планами
спеціального фонду, а вищі навчальні
заклади та наукові установи, заклади
охорони здоров'я, що надають первинну
медичну допомогу, а також заклади
охорони здоров'я, що надають вторинну
(спеціалізовану) та екстрену медичну
допомогу у пілотних регіонах, також в
межах бюджетних асигнувань,
затверджених планами використання
бюджетних коштів і помісячними планами
використання бюджетних коштів, за
наявності витягу, доведеного органом
Казначейства, що підтверджує
відповідність цих документів даним
бухгалтерського обліку виконання
державного та місцевих бюджетів
органів Казначейства. З цією метою
розпорядники, які отримали від органів
Казначейства витяг, повинні подати цим
органам розподіли показників зведених
кошторисів, планів асигнувань
загального фонду бюджету, планів
надання кредитів із загального фонду
бюджету, планів спеціального фонду, а
також зведених планів використання
бюджетних коштів і зведених помісячних
планів використання бюджетних коштів у
розрізі розпорядників нижчого рівня та
одержувачів. Зазначені показники
доводяться до відповідних органів
Казначейства за місцем розташування
розпорядників нижчого рівня та
одержувачів.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 5 листопада
2013 року залишено без змін постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 17
червня 2013 року, якою зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області перерахувати
відповідачам пенсію, як державним
службовцям з моменту її призначення.
Зазначені судові рішення в касаційному
порядку не оскаржувались.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що Пенсійний
фонд мав можливість та зобов'язаний
відповідно до Порядку включити
відповідні бюджетні зобов'язання до
кошторису, плану ще у 2013 році, тобто під
час надходження ухвали суду
апеляційної інстанції на виконання.
Доказів формування бюджетних запитів
впродовж листопада 2013 - лютого 2014 року з
урахуванням рішення суду, виконання
якого для відповідача є конституційним
обов'язком, відповідач не надав, що
свідчить про ухилення від виконання
судового рішення.

За приписами статті 36 Закону України
«Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Згідно з частиною 1 статті 3 вказаного
Закону виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

За вимогами частини 4 статті 3
зазначеного Закону перерахування
коштів стягувачу здійснюється у
тримісячний строк з дня надходження до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, необхідних для цього
документів та відомостей.

Відповідно до пункту 10 постанови
Пленуму Верховного суду України від 26
грудня 2003 року № 14 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, встановлення або зміну
способу й порядку його виконання суду
потрібно мати на увазі, що їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність у нього майна,
яке за рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Отже, обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у строк встановлений судом,
повинні бути доведені заявником.

Посилання скаржника на те, що бюджетом
Пенсійного фонду України на 2013 рік не
передбачені кошти на виконання
зазначеного рішення суду, не є
винятковою обставиною, в розумінні
статті 263 Кодексу адміністративного
судочинства України, а доказів
наявності інших обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим - заявником не
надано.

Враховуючи зазначене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
судове рішення з дотриманням норм
процесуального права.

Керуючись статтями 185, 195, 197, 199, 200, 205, 206,
211, 212, 254, 263 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області на ухвалу
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 9 січня
2014 року по справі № 253/15217/13-а -
залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від 9
січня 2014 року по справі № 253/15217/13-а -
залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 12
лютого 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
її копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді: А.В. Гайдар

М.М. Яковенко