Справа № 122/20688/13-а
Суддя: Кондрак Наталя Йосифівна
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 122/20688/13-а

15.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кондрак Н.Й.,

суддів Курапової З.І. ,

Щепанської О.А.

секретар судового засідання
Беребесова П.В.

за участю сторін:

позивач, ОСОБА_2- не з'явився, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив,

представник відповідача, Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим- Соболева Надія Сергіївна,
довіреність № 1 від 10.01.14

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим на постанову Залізничного
районного суду м. Сімферополь (суддя
Гоцкалюк В.Д.) від 30.10.13 у справі №
122/20688/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим (вул. Гагаріна, 14а, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим, 95026)

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Залізничного районного
суду м. Сімферополь від 30.10.2013
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії
задоволено. Визнано дії Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим щодо обмеження під час
перерахунку розміру пенсії за вислугу
років - неправомірними. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з 13 вересня 2013 року та виплату
належної суми на підставі довідки
прокуратури АР Крим від 13 вересня 2013
року № 18ф-248 відповідно до вимог Закону
України "Про прокуратуру" (в редакції,
яка діяла до 01.10.2011 року) виходячи з 90 %
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою.

Не погодившись з даним рішенням суду
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову
Залізничного районного суду м.
Сімферополь від 30.10.2013 скасувати,
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити. Доводи
апеляційної скарги мотивовані
необґрунтованістю та невідповідністю
вимогам закону рішення суду першої
інстанції.

Позивач у судове засідання не з'явився,
повідомлений завчасно та належним
чином.

Представник відповідача просила
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про відмову
в задоволенні позову.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представника відповідача,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
позивач є пенсіонером, та з 30 вересня 2011
року у відповідності до ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» в редакції
яка діяла до 01 жовтня 2011 року, йому було
призначено пенсію за вислугою років у
розмірі 90% від суми заробітку.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури», яка набрала чинності 14
червня 2012 року, підвищено посадові
оклади працівникам прокуратури.

Згідно довідки № 18ф-248 від 3.09.2013 року
позивач працює у прокуратурі АР Крим на
посаді прокурора відділу та відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2012 року № 505
заробітна плата на 14 червня 2012 року
складає 5533,29 грн.

В вересні 2013 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії. Рішенням відповідача від 16.09.2013
року № 151739 в перерахунку відмовлено з
мотивів недоцільності.

З заперечень відповідача на позов
вбачається, що в перерахунку пенсії
відмовлено, оскільки згідно Постанови
КМУ «Про впорядкування структури та
умов оплаті праці працівників органів
прокуратури» від 31.05.2012 року № 505
здійснюється перерахунок пенсій,
призначених згідно Закону України «Про
прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1790 з
врахуванням змін, внесених законом
України «Про заходи законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року № 3668 та статті
50-1 Закону України, що передбачає розмір
пенсії не більше 80% від суми місячної
діючої заробітної плати.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач неправомірно застосовує
нову редакцію ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру», яка значно звужує
зміст та обсяг прав пенсіонерів, яким
пенсія призначена до набрання чинності
Законом України № 3668-УІ від 08.07.2011 «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», оскільки відповідно ст. 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної сили, крім випадків, коли
вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи і згідно
розділу 2 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
порядок виплати пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
працюючим пенсіонерам, встановлений
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким призначена пенсія
(щомісячне грошове утримання) та які
влаштувалися на роботу до набрання
чинності цим Законом.

З даним висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки він відповідає вимогам
закону.

Зокрема, умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась. Частиною першою статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на
час призначення пенсії позивачу, було
передбачено, що прокурори і слідчі зі
стажем роботи не менше 20 років, у тому
числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ, та визначено, що
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, яку вони одержували перед
місяцем звернення за призначенням
пенсії.

Відповідно, з 1 жовтня 2011 року положення
частини першої статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і
слідчим пенсії за вислугу років у
розмірі не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку втратили
чинність у зв'язку з внесенням змін до
редакції цієї статті. Разом з тим
підстави та порядок перерахунку пенсій
прокурорам регулюють частини
тринадцята, вісімнадцята статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ, положення яких
щодо перерахунку пенсії у зв'язку із
прийняттям Закону № 3668-VІ змін не
зазнали.

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ
обчислення (перерахунок) пенсій
провадиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа
місяця, що йде за місяцем, у якому
настали обставини, що тягнуть за
собою зміну розміру пенсії. Якщо при
цьому пенсіонер набув права на
підвищення пенсії, різницю в пенсії
за минулий час може бути виплачено
йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій провадиться з
урахуванням фактично отримуваних
працівником виплат і умов оплати праці,
що існували на день його звільнення з
роботи.

Відповідно, при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, в даному
випадку 90%.

Статтею 22 Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії, визначено, що
закріплені нею права і свободи не є
вичерпними, гарантуються і не можуть
бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій) та зазначав, що
необхідність додаткових гарантій
соціальної захищеності цієї категорії
громадян як під час проходження служби,
так і після її закінчення зумовлена
насамперед тим, що служба у Збройних
Силах України, інших військових
формуваннях та правоохоронних органах
держави пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та
інших якостей. Це повинно
компенсуватися наявністю підвищених
гарантій соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення. Виходячи із висловленого у
рішеннях Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Дана правова позиція висловлена у
постанові Верховного суду України від
10.12.2013 року.

З урахуванням викладеного колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо
обґрунтованості позовних вимог.

Рішення судом першої інстанції
прийняте з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
та підстави для його скасування
відсутні.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись статтями 195, 196, пунктом 1
частини першої статті 198, п.1 частини
першої статті 205, статтями 200, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя АР
Крим на постанову Залізничного
районного суду м. Сімферополь від 30.10.13
у справі № 122/20688/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Залізничного районного суду
м. Сімферополь від 30.10.13 у справі №
122/20688/13-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України у
порядку та в строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст судового рішення
виготовлений 20 січня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
Н.Й. Кондрак

Судді підпис
З.І.Курапова

підпис О.А.Щепанська

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Н.Й. Кондрак