Справа № 694/1387/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Нестерук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів Пилипенко
О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за поданням Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області Осадчого В.В. про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення, за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі
Черкаської області на ухвалу
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 02 жовтня 2013
року,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 02 жовтня 2013
року задоволено подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області Осадчого В.В. про
зміну способу та порядку виконання
постанови Звенигородського районного
суду Черкаської області від 04 жовтня 2011
року у справі №2-а-6215/11 шляхом зміни
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області здійснити
виплату ОСОБА_3 доплат до пенсії за
період з 15.03.2011 року по 22.07.2011 року
відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в сумі 4379,73
грн. на стягнення цих виплат з боржника
на користь стягувача.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати таку та
прийняте нове рішення, яким відмовити у
задоволенні зазначеного подання.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
з таких підстав.

Колегією суддів установлено, що на
виконання постанови Звенигородського
районного суду Черкаської області
04.10.2011 року ОСОБА_3 місцевим судом
видано виконавчий лист № 2-а-6215/11, який
був заявлений до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області.

10.09.2013 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області Осадчий В.В. звернувся до суду
першої інстанції із поданням про зміну
способу та порядку виконання постанови
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 04.10.2011 року.

У поданні зазначено, що внаслідок
примусового виконання згаданого
судового рішення, на підставі
вказаного виконавчого листа та
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження від
24.07.2013 року, Управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області листом №
2850/05 від 20.08.2013 року повідомило
державного виконавця про часткове
виконання вказаної постанови -
нарахування ОСОБА_3 4379,73 грн., однак у
зв'язку із тим, що фінансування виплат
за рішенням суду здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України, а Пенсійним фондом України не
перераховано зазначену суму
відповідачу, виплата коштів не
проведена.

Зважаючи на викладене, державний
виконавець просить змінити спосіб
виконання постанови Звенигородського
районного суду Черкаської області від
04.10.2011 року шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на користь названої особи
нарахованої суми.

Обговорюючи правомірність здійсненої
судом зміни способу і порядку
виконання судового рішення, колегія
суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Указана норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Підставою
для зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган. Водночас
судові рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, якими не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина визнається підставою для
зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення у
разі виконання такого в частині
проведення нарахування.

У той же час, колегія суддів зауважує,
що матеріали справи не містять
належних доказів проведення ОСОБА_3
відповідного нарахування присуджених
виплат, яким являється розпорядження
територіального органу Пенсійного
фонду України. Так, суд першої
інстанції визнав обґрунтованим
подання державного виконавця без
дослідження жодних доказів вжиття
державним виконавцем вичерпних
заходів з виконання судового рішення
згідно Закону України «Про виконавче
провадження».

Судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні (ст. 159 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Зазначена процесуальна норма
поширюється й на випадки звернення
особи (державного виконавця) за зміною
способу та порядку виконання судового
рішення.

За приписами ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70
вказаного Кодексу доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Належними є докази,
які містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування.

Враховуючи приведені норми, суд
зобов'язаний перевірити доводи,
викладені в заяві сторони виконавчого
провадження чи поданні державного
виконавця, перш ніж приймати будь-яке
рішення.

У контексті наведеного суд апеляційної
інстанції відзначає, що матеріали
справи не містять належних доказів
часткового виконання постанови
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 04.10.2011 року.

З огляду на те, що матеріали справи не
містять належних та беззаперечних
доказів виконання постанови
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 04.10.2011 року в
частині проведення нарахування ОСОБА_3
відповідних коштів у зазначеній
державним виконавцем сумі, вимоги його
подання не можуть бути задоволені.

Таким чином, колегія суддів не
погоджується із висновком суду першої
інстанції щодо задоволення подання
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області Осадчого В.В., який
вважає передчасним.

Отже, доводи апеляційної скарги
знайшли підтвердження в ході
апеляційного перегляду судового
рішення.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
ухвалу суду першої інстанції у випадку
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи чи
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 199, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області задовольнити.

Ухвалу Звенигородського районного
суду Черкаської області від 02 жовтня 2013
року скасувати.

У задоволенні подання про зміну
способу та порядку виконання постанови
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 04 жовтня 2011 року
Головному державному виконавцю
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області Осадчому В.В.
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М