Справа № 2а-4728/12/2170
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-4728/12/2170

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

Суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Форт-Юг» на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Форт - Юг" до
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Херсонській
області (правонаступника Державної
податкової інспекції у м. Новій Каховці
Херсонської області Державної
податкової служби) про визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Форт-Юг»
звернулося до суду з адміністративним
позовом про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Нова Каховка
Херсонської області Державної
податкової служби від 05 листопада 2012
року № про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість на суму 34334 грн. та
застосування 8583 грн. 50 коп. штрафу.

В обґрунтування позову зазначено, що
договори оренди не суперечать вимогам
законодавства, інтересам держави та
суспільства, підприємства, з якими
позивач уклав договори, зареєстровані
як юридичні особи, є платниками ПДВ,
послуги оренди були фактично надані,
підтверджуються первинними
бухгалтерськими документами,
податковими накладними. ДПІ не довела
факту фіктивності господарських
операцій. Також позивач звертає увагу
на порушення порядку проведення
перевірки, відсутність підстав для
проведення перевірки.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року у задоволенні позову ТОВ «Форт-Юг»
відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням позивач подав
апеляційну скаргу, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права та неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою позов
задовольнити повністю.

Справа розглянута апеляційним судом в
порядку письмового провадження в
зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, згідно п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

Фахівцем ДПІ у м. Новій Каховці
Херсонської області Державної
податкової служби 15-19 жовтня 2012 року
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ "Форт-Юг" з
питань підтвердження господарських
відносин з платниками податків
постачальниками ТОВ "Альфа-Мед-2006" за
березень 2012 року, ТОВ "Діалог Транс" за
травень-червень 2012 року. Результати
перевірки зафіксовані в акті від 22.10.2012
року №895/220-35745273. Підставою для
проведення перевірки зазначено п.п.78.1.1
п. 78.1 ст.78, ст. 79, ст. 82 ПКУ.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ
"Форт-Юг" суд першої інстанції виходив з
наступного, з чим погоджується
апеляційний суд.

Згідно з пп. 78.1.4 ст. 78 ПКУ однією з
підстав для проведення документальної
позапланової виїзної перевірки може
бути факт виявлення недостовірності
даних, які містяться у податкових
деклараціях, поданих платником
податків, якщо такий платник не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на письмовий запит
органу державної податкової служби
протягом 10-ти робочих днів з дня
отримання запиту.

Згідно з п. 73.3 ст. 73 ПКУ органи державної
податкової служби мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) органу
державної податкової служби і повинен
містити перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту. Платники податків
та інші суб'єкти інформаційних
відносин зобов'язані подавати
інформацію, визначену у запиті органу
державної податкової служби, та її
документальне підтвердження протягом
одного місяця з дня, що настає за днем
надходження запиту (якщо інше не
передбачено цим Кодексом).

Судом першої інстанції вірно
враховано, що ДПІ надано суду докази
надіслання одного із запитів від 24.09.12
року про надання первинних документів
по взаємовідносинам з ТОВ "Альфа-Мед-
2006", ТОВ «Діалог Транс», але листом від
05.10.12 позивач відмовився від надання
будь-яких пояснень та документів,
посилаючись на те, що запит складено з
порушенням порядку його складання.
Проте в запиті органу ДПС від 24.09.12 р.
запрошувалась інформація по
контрагентам, наведені посилання на
норми законодавства, на підставі яких
орган ДПС має право на отримання такої
інформації, та дотримані інші вимоги,
які пред'являються до запитів. Згідно
вступній частині акту перевірки
вбачається, що на адресу позивача
надсилались інші запиті, на які він
давав відповіді разом з копіями
витребуваних документів. Оскільки
копії всіх запитів та їх відповіді суду
не надано, встановити наявність
порушень ПКУ при надсиланні таких
запитів неможливо.

ДПІ було встановлено, що позивач за
договорами суборенди орендував офісне
приміщення загальною площею 68,6 кв.м. за
адресою м. Нова Каховка,
вул.Першотравнева, 35-р, в березні 2012
року у ТОВ "Альфа - Мед - 2006", у
травні-червні 2012 року у ТОВ "Діалог
Транс".

Факт отримання послуг підтверджується
актом надання послуг з ТОВ
"Альфа-Мед-2006" №24 від 30.03.2012 року на суму
87000 грн. (в т.ч. ПДВ - 14500 грн.), податковою
накладною №3005 від 30.03.2012 року,
договором суборенди №3 від 01.03.2012 року.

Отримання послуг від ТОВ "Діалог Транс"
в періоді з 01.05.2012 року по 30.06.2012 року
підтверджується актами надання послуг
від 31.05.2012 року №36, від 29.06.2012 року №47,
податковими накладними №3113 від 31.05.2012
року , №2901 від 29.06.2012 року на загальну
суму 119000 грн., в т.ч. ПДВ 19833 грн. 34 коп.,
договором №5 від 01.05.2012 року.

Суми податку на додану вартість за
податковими накладними ТОВ "Діалог
Транс", ТОВ "Альфа-Мед-2006" позивач
включив до податкового кредиту
березня, травня-червня 2012 року,
розрахунки між платниками проводились
у безготівковій формі. Відповідачем
при проведені перевірки був
використаний акт ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова від 10.08.2012 №716/2204/34631561
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Альфа-Мед-2006",
оскільки останнє відсутнє за юридичною
адресою м. Харків, вул.Космічна, 21, корп.
1, ТОВ "Альфа - Мед - 2006" має код "9" - "до ЄДР
внесено запис про відсутність за
місцезнаходженням", 17.07.2012 року
анульовано свідоцтво платника ПДВ. До
ВПМ ДПІ у Дзержинському районі м.
Харкова в телефонному режимі було
запрошено директора, головного
бухгалтера та засновник підприємства
ОСОБА_1, під час опитування встановлено,
що він зовсім не орієнтується в
бухгалтерському обліку та не має
навичок ведення
фінансово-господарської діяльності,
також йому було вручено листа про
надання пояснень та їх документального
підтвердження за весь період
діяльності, але відповідь на запит у
встановлений законом строк не надана.
Крім цього під час опитування
з'ясовано, що у підприємства відсутні
основні засоби, згідно звіту 1ДФ в 2-му
кварталі 2012 року на ТОВ "Альфа-Мед-2006"
отримувала дохід 1 особа, а саме ОСОБА_1

Основними постачальниками
підприємства ТОВ "Альфа-Мед-2006" у
березні 2012 року є підприємства, які не
знаходяться за юридичними адресами,
фактичне місцезнаходження не
встановлено, а саме:

- ПП "ОФПРО", м. Київ, (має стан 9 - відсутнє
за юридичною адресою), на ПП "ОФПРО"
відсутні транспорт, працівники, майно,
офісні та складські приміщення.
Основним постачальник у ПП "ОФПРО" за
березень 2012 року є ТОВ "АНТАРЕС-К",
м.Київ, має стан 9, основними
постачальниками у ТОВ "АНТАРЕС-К" є : ТОВ
"КОНТЕКС", м. Київ, має 9, декларацію за
березень 2012 року не надано; ПП
"АВТОХІМЗВ'ЯЗОК", м. Київ, має стан 36, ПП
"ІМПОРКОС", м. Луганськ, має стан 9, не
звітує за 2012 рік.

Крім того, гр-н ОСОБА_1 є одночасно
директором ТОВ фірма "Аква Транс",
м.Харків, (стан 9), від виконання функцій
директора отримує дохід.

Відтак, наведені обставини на думку
податкової інспекції свідчать, що у ТОВ
"Альфа-Мед-2006" відсутні необхідні умови
для результатів відповідної
господарської діяльності без
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів, у
зв'язку із чим взаємовідносини за
березень 2012 року між ТОВ "Альфа-Мед-2006"
та його постачальниками та покупцями,
здійснювались з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, не спрямовані на настання
реальних правових наслідків, що
обумовлені ними, взаємовідносини з
даними контрагентами відбувались
тільки для зменшення оподатковуваного
прибутку підприємства за період, який
перевірявся.

Неправомірне включення позивачем до
складу податкового кредиту ПДВ за
березень 2012 року 14500 грн. призвело до
заниження податку на додану вартість
на 14500 грн. за березень 2012 року.

Відповідачем при перевірці також був
використаний акт ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова від 10.08.2012 року
№720/2201/37998179 про неможливість
проведення зустрічної звірки від 10.08.2012
року ТОВ "Діалог Транс", яким
встановлено ознаки нереальності
здійснення фінансово-господарських
операцій. 24.07.2012 року був здійснений
виїзд за юридичною адресою даного
підприємства (м. Харків, вул. Космічна,
21) та не встановлено його
місцезнаходження, а власник приміщення
за адресою м.Харків, вул. Космічна, 21,
повідомив про те, що договору оренди з
ТОВ "Діалог Транс" не укладалось.
Директора ТОВ "Діалог Транс" ОСОБА_1
знайшли тільки за телефонним номером. У
ТОВ "Діалог Транс" відсутнє будь-яке
майно, транспорт, основними
постачальниками є підприємства, які
також відсутні за юридичними адресами
або знаходяться в стадії ліквідації -
ТОВ "Дельта Універсал", ТОВ "НПО Омега".
Внаслідок господарських операцій з ТОВ
"Діалог Транс" занижено податок на
додану вартість за травень 2012 року на
9917 грн., за червень 2012 року на 9917 грн.

Суд першої інстанції правильно виходив
з того, що причиною виникнення спору
стало питання щодо правомірності
формування позивачем податкового
кредиту за наслідками виконання
операцій з оренди приміщення у березні,
травні-червні 2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
"Форт-Юг" з 22.09.2011 року зареєстровано за
адресою: Херсонська область, м. Нова
Каховка, вул. Першотравнева, 35,
приміщення за цією адресою під
розташування офісу площею 68,6 кв.м.
належить ТОВ "Новокаховський
електромашинобудівний завод". Ця
обставина вбачається із тексту
договорів суборенди. Позивач узяв дане
приміщення без техніки та меблів в
суборенду у березні 2012 року у ТОВ
"Альфа-Мед-2006", розмір орендної плати
склав 87000 грн. з ПДВ на місяць, у
травні-червні 2012 року позивач
орендував те саме приміщення у ТОВ
"Діалог Транс", орендна плата склала на
місяць 59500 грн., у т.ч. ПДВ. Контрагенти
позивача відобразили у своєї
податковій звітності операції з
позивачем.

Відповідно до ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку (п.198.3). Пп.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПКУ
визначає господарську діяльність як
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Понесення платником податків витрат
має бути пов'язане із отриманням ним
доходу. Таким чином, з визначень даних
термінів вбачається, що господарська
операція є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі ресурсів,
контрольованих підприємством, у
результаті минулих подій, виконання
яких, як очікується, призведе до
отримання економічних вигод у
майбутньому, та зобов'язань, у власному
капіталі підприємства.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п. 198.6).

За п. 201.1 ст. 201 ПК України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках певні
обов'язкові реквізити. Податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПКУ).
Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до абз. 8 п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу порушення порядку
заповнення податкової накладної не дає
права покупцю на включення сум ПДВ до
податкового кредиту.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно виходив з того, що головними
умовами для віднесення сплаченого при
придбанні товару ПДВ до складу
податкового кредиту є використання
придбаних товарів (робіт, послуг) у
власній господарській діяльності
платника податків у межах
оподатковуваних операцій та належне
документування сплаченого ПДВ, в тому
числі наявність правильно оформленої
податкової накладної.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16 липня 1999 року
№ 996-XIV встановлено вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Такі первинні
документи повинні мати обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп. 2.4 п. 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, первинні
документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Перевіривши питання про зв'язок
придбаних послуг оренди офісного
приміщення з господарською діяльністю
позивача, суд першої інстанції вірно
зазначив про те, що позивачем
декларувався податковий кредит з
операцій придбання орендних послуг за
ціною, що значно перевищує реальні ціни
на такий вид послуг в м. Херсоні та
Херсонській області. Так, в березні 2012
року позивач сплачував за оренду
приміщення під офіс 1268 грн. за один
кв.м., в травні-березні 2012 року - 867 грн.
за один кв.м., причини встановленнями
сторонами договорів такої
невиправдано високої орендної плати
представник позивача в судовому
засіданні не пояснив, зазначивши, що
розмір орендної плати був встановлений
за домовленістю сторін, підприємство
займається приватною охороною, має в
штаті директора та головного
бухгалтера.

Необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні послуг сум податку на
додану вартість є факт придбання
товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності. Таким чином, податковий
кредит для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість мають бути фактично здійснені
і підтверджені належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків. Водночас, за
відсутності факту придбання товарів чи
послуг або в разі якщо придбані товари
чи послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку,
відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Позивач не погоджується з висновком
податкового органу про те, що він не має
право орендувати приміщення за
будь-якою ціною по домовленості сторін
договору оренди.

Суд першої інстанції вірно зазначив
про те, що суб'єкт господарювання є
вільним в укладенні договорів, але
включати до податкового кредиту суми
ПДВ він має право тільки з операцій, які
придбаваються для використання в
господарській діяльності підприємства
з метою отримання прибутку, за
наявністю документів, які
підтверджують такий зв'язок оренди з
господарською діяльністю
підприємства, а не всі суми податку на
додану вартість з понесених протягом
спірного періоду витрат.

Аналізуючи відомості декларацій з ПДВ
за березень 2012, травень 2012- червень 2012
року, суд першої інстанції встановив,
що позивач щомісячно надавав послуг
(або поставляв товари, виконував
роботи) п'яти контрагентам на загальну
суму 111000 грн., крім того ПДВ - 22200 грн.,
придбаваючи, в основному, тільки
послуги оренди на суму від 72583 грн. до
49667 грн. щомісячно, крім того ПДВ в межах
сум 14517 - 9933 грн. Сам по собі факт сплати
коштів за оренду приміщення не є
безумовним свідченням того, що така
оренда придбавалась з метою отримання
прибутку в господарській діяльності. А
наявність лише податкових накладних не
може бути доказом проведення самої
господарської діяльності.

Крім того, суд першої інстанції вірно
прийняв до уваги відсутність належним
чином складених документів
бухгалтерського та податкового обліку,
які є підставою декларування
податкового кредиту. Акти надання
послуг №36 від 31.05.2012 року, №47 від 29.06.2012
року, складені позивачем з ТОВ "Діалог
Транс", акт №24 від 30.03.2012 року на надання
послуг з ТОВ "Альфа-Мед-2006" оформлені та
підписані невідомими особами, прізвище
та ініціали яких, їх посади не
зазначені, що не дає можливість
ідентифікувати осіб, яки приймали
участь в господарській операції. Такі
акти не відповідають вимогам
первинного бухгалтерського документа,
наведеним в ст. 9 Закону про
бухгалтерський облік. Крім того слід
звернути увагу на те, що наданий
позивачем суду договір суборенди №5
від 01.05.2012 року з ТОВ "Діалог Транс" та
акт приймання-передачі приміщення
також підписано не директором ТОВ
"Форт-Юг" Земляних С.А., а іншою
невідомою особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
податкові накладні, видані від імені
ТОВ "Діалог Транс" № 3113, 2902 також
підписані невідомими особами, прізвище
та ініціали яких та займана посада не
зазначені, що свідчить про
невідповідність цих документів
ознакам податкової накладної. Отже,
такі накладні не можуть бути підставою
для включення сум ПДВ до податкового
кредиту (а.с. 46-48), про що вірно зазначено
судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди свідчать підтверджені доказами
доводи податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин, як-то
відсутність контрагентів позивача за
місцезнаходженням, що підтверджується
актами зустрічних звірок, наданих суду,
відсутність основних фондів, наявність
тільки однієї особи директора ОСОБА_1 у
штаті контрагентів позивача при
значних обсягах оподатковуваних
операцій, про що свідчать надані
позивачем декларації цих контрагентів
з податку на додану вартість.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відсутність у даних суб'єктів
господарювання можливості реально
займатися господарською діяльністю.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ТОВ
«Форт-Юг» є вірним.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію апеляційному суду довів
та обґрунтував. В свою чергу позивач,
всупереч наведеним приписам, не довів
апеляційному суду протиправність
прийнятого податкового
повідомлення-рішення від 05 листопада
2012 року № про збільшення суми
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість на суму 34334 грн. та
застосування 8583 грн. 50 коп. штрафу.

Колегія суддів вважає рішення суду
першої інстанції правильним і таким, що
відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

Таким чином апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Форт-Юг»
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Форт-Юг» -
залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов