Справа № К/9991/56605/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/56605/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Заїка М.М., Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Миколаївській області на
постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 09.02.2009 та постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03.11.2010 у
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом про стягнення
недоплаченого підвищення до пенсії як
«дитині війни» відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період 2006-2007 роки в сумі
2733, 30 грн.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 09.02.2009, позов
задоволено частково за період з липня
2007 по 31.12.2007 та з травня 2008, в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03.11.2010
скасовано рішення суду першої
інстанції, а позов задоволено частково
за період з 09.07.2007 по 31.12.2007, в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

З такими рішеннями судів не погодився
відповідач, подав касаційну скаргу, в
якій покликається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
постановлені судами рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних мотивів та передбачених
законом підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачу як дитині війни відповідно до
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» пенсія повинна
підвищуватись на 30% мінімальної пенсії
за віком встановленої на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки рішеннями
Конституційного Суду України від 09.07.2007
та від 22.05.2008 визнано неконституційними
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007-2008 роки»
в частині обмеження розміру підвищення
пенсії дітям війни на 2007, 2008 роки. В
частині вимог за 2006 рік в задоволенні
позову відмовлено, оскільки положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» в частині обмеження
розміру підвищення пенсії дітям війни
на 2006 рік діяли і неконституційними не
визнавались.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції апеляційний суд виходив з
того, що судом першої інстанції невірно
визначено період часу, коли право
позивача на отримання підвищення
пенсії було порушено.

З висновками апеляційного суду колегія
суддів погоджується і вважає їх такими,
що відповідають нормам матеріального і
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки чинним
законодавством повноваження по
нарахуванню та виплаті пенсій в
Україні покладені на органи Пенсійного
фонду, а відсутність бюджетного
фінансування не може бути підставою
невиконання відповідним суб'єктом
владних повноважень покладених на
нього обов'язків. В свою чергу
реалізація особою права на отримання
соціальних виплат не може бути
поставлена у залежність від наявності
відповідних бюджетних асигнувань.

Крім того, розмір мінімальної пенсії за
віком, на 30% якої підвищується пенсія
дітям війни, визначається з
врахуванням положень Закону України
«Про Державний бюджет України» на
відповідний рік та статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваних рішень суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївській області залишити без
задоволення, а постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 09.02.2009
та постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03.11.2010 у
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Стародуб

Судді
М.М. Заїка

І.В. Штульман