Справа № 2а-351/10
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/72911/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього А.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дворічанському районі Харківської
області про перерахунок пенсії,
відповідно до Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",

встановила:

У грудні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Дворічанському районі Харківської
області про перерахунок пенсії,
відповідно до Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Постановою Дворічанського районного
суду Харківської області від 13 грудня
2010 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Дворічанському районі Харківської
області здійснити перерахунок та
виплату підвищення до пенсії позивачу
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, як дитині війни, з 03 червня 2010
року, з урахуванням виплачених сум.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року постанову Дворічанського
районного суду Харківської області від
13 грудня 2010 року - скасовано.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Дворічанському районі
Харківської області здійснити
позивачу перерахунок та виплату
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, як дитині
війни, з 03 червня 2010 року по 21 квітня 2011
року.

ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 21 квітня 2011 року скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі, рішення судів щодо
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2010 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Зазначені норми передбачають
встановлення в абсолютних сумах
розмірів лише тих виплат, вихідним
критерієм розрахунку яких є розмір
мінімальної заробітної плати.

Відповідно їх дія не поширюється на
спірні відносини, оскільки розмір
соціальних виплат згідно із Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку
щодо права позивача на соціальну
допомогу в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком у 2010 році відповідно до
вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Вихідним критерієм обрахунку доплати
до пенсії дітям війни виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Будь-яких
інших нормативно-правових актів, які б
визначали механізм вирахування
мінімальної пенсії за віком або
встановлювали її розмір, немає.

За таких обставин положення частини
третьої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першою цієї
статті тільки стосовно визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону).

Отже, вирішуючи даний спір, суди першої
та апеляційної інстанції дійшли до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку розміру доплати до пенсії,
передбаченої статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Разом з тим, положення статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», згідно з якими позивач має
право на підвищення до пенсії, не
містять обмежень щодо строку, протягом
якого пенсіонер має право на їх
виплату.

Отже, законом не встановлюється а ні
строковість, а ні обмеження у часі цих
видів виплат. З самого визначення
поняття пенсії випливає, що ці виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на якийсь строк. В цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін, або
строк, на який призначається пенсія не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Враховуючи викладене, виплату пенсії
позивачу не може бути обмежено
будь-яким кінцевим терміном або
строком, оскільки це б обмежувало право
позивача на отримання державної пенсії
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Однак, суд апеляційної інстанції,
задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2 щодо перерахунку та виплати їй
пенсії з 03.06.2010 необґрунтовано обмежив
такий перерахунок та виплату кінцевою
датою - 21.04.2011.

Враховуючи викладене рішення суду
першої інстанції ухвалено відповідно
до закону і скасоване помилково, а тому
касаційна скарга підлягає задоволенню,
рішення суду апеляційної інстанції
скасуванню, а рішення суду першої
інстанції залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року - скасувати.

Постанову Дворічанського районного
суду Харківської області від 13 грудня
2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дворічанському районі Харківської
області про перерахунок пенсії,
відповідно до Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" -
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній