Справа № 2а-12336/10/2070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2013-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 листопада 2013 року м.
Київ В/800/4522/13

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії:

судді-доповідача Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Нечитайла О.М.

Федорова М.О.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши заяву Вовчанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
08.10.2013

у справі № 2а-12336/10/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Анграм України»

до Вовчанської міжрайонної державної
податкової інспекції в Харківській
області

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Вовчанська ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Харківській області, яка є
правонаступником Вовчанської
міжрайонної державної податкової
інспекції в Харківській області,
подала заяву про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 08.10.2013 Верховним Судом України з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних тих
самих норм матеріального права: п. 17.2
ст. 17, п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ, що, на його думку,
призвело до ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, а саме: ухвали Вищого
адміністративного суду України, про
перегляд якої подано заяву, та ухвал
цього самого суду від 10.05.2012 у справі №
2а-4231/08/6/0170 за позовом ВАТ
«Нижньогірський» до ДПІ в
Нижньогірському районі АР Крим про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, від
12.12.2012 у справі № 2-а-2747/08/1570 за позовом
ПВНФ «Лувр» до Ізмаїльської ОДПІ про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки
аналіз наведених судових рішень судів
касаційної інстанції не дає підстав
вважати, що судом касаційної інстанції
неоднаково застосовано одні й ті самі
норми матеріального права при
вирішенні справ у подібних
правовідносинах, де є тотожними
предмети спорів.

Зокрема у справі, про перегляд
якої подано заяву, предметом позову є
скасування рішення податкового органу
про невизнання як податкової звітності
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість та зобов'язання податкового
органу відобразити в обліковій картці
платника уточнюючий розрахунок. При
цьому суд касаційної інстанції, окрім
п. 17 ст. 17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ,
застосував п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 цього
Закону, яким визначено обов'язок
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію без попередньої
перевірки зазначених у ній показників,
а також абз. 5 п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 цього
Закону, який визначає вичерпний
перелік обставин, за яких контролюючий
орган має право не визнавати надану
платником податків звітність
податковою звітністю.

У справі № 2а-4231/08/6/0170, на яку
посилається заявник в обґрунтування
неоднакового застосування норм
матеріального права, предметом позову
є вимоги про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення про застосування
до платника податку штрафних санкцій
через те, що уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість подано під час
проведення невиїзної документальної
перевірки податкової декларації з
податку на додану вартість. При цьому
при вирішенні справи не
застосовувалися положення п.п. 4.1.2 п. 4.1
ст. 4 «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ, правовідносин, які
підпадають під регулювання цих
положень не встановлено.

У справі № 2-а-2747/08/1570, на яку також
посилається заявник в обґрунтування
неоднакового застосування норм
матеріального права, предметом позову
є вимоги про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення про визначення
платникові податку згідно до п.п. «в»
п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ податкового
зобов'язання з податку на прибуток та
штрафних санкцій згідно з п.п. 17.1.4 п. 17.1
ст. 17 цього Закону. При цьому суди,
встановивши обставини щодо подання
платником уточнюючого розрахунку
після проведення перевірки, не
застосовували норми п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 та
абз. 5 п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ, та не встановлювали
правовідносин, які підпадають під
регулювання цих норм.

Отже, правовідносини у справі,
щодо якої подано заяву про перегляд
судового рішення, та справах, на які
посилається заявник в обґрунтування
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права судом
касаційної інстанції, не є подібними,
що виключає підстави для допуску
справи до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Вовчанській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області в допуску справи
до провадження для перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
08.10.2013.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н.Г.
Пилипчук

Л.В. Ланченко

О.М. Нечитайло

М.О. Федоров

Ю.І. Цвіркун