Справа № 2а-2649/10/0470
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2011-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2011 р. Справа № 2а-2649/10/0470
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Потолової Г.В.

при секретарі - Тимцунік Ю.В.

за участю: представників позивача -
ОСОБА_1, Резніка О.Г.

представника відповідача-1 -
Яковенка Є.О.,

представника відповідача-2 -
Тищенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Приватного підприємства
«ОСОБА_1 і КО» до відповідача-1:
Державної податкової адміністрації у
Дніпропетровській області,
відповідача - 2: Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м.Дніпропетровська про визнання
дій незаконними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ПП «ОСОБА_1 і КО» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про визнання
дій ДПА у Дніпропетровській області в
частині проведення перевірки магазину
ПП «ОСОБА_1 і КО» та Акта перевірки №004220
від 22.12.2009 року - незаконними, а також,
скасування рішень ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська про застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
за № від 19.01.2010 року та за №
від 19.01.2010 року.

Представники позивача у судовому
засіданні підтримали позовні вимоги та
просять суд задовольнити їх повністю.

Представники відповідачів проти
позову заперечують, посилаючись на
законодавчі підстави своїх дій,
діяльність в межах закону та наданих
повноважень, у зв'язку з чим просять суд
у задоволенні позовних вимог
відмовити. Письмові заперечення
долучені до матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, свідків,
розглянувши подані документи і
матеріали, вивчивши матеріали справи
та оцінивши їх у сукупності, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Приватне підприємство «ОСОБА_1 і КО»,
зареєстроване Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 15.10.1993р.
та перебуває на обліку у державній
податковій інспекції
Амур-Нижньодніпровського району
м.Дніпропетровська.

Отже, позивач належним чином
зареєстрований, як суб'єкт
господарювання, а тому на нього
поширюється дія законів та інших
нормативно-правових актів, які
регулюють здійснення підприємницької
діяльності в Україні.

Так, на підставі направлень №1443 та №1444
від 08.12.2009р. фахівцями податкового
органу 22.12.2009 р. проведено перевірку
дотримання суб'єктом господарювання ПП
«ОСОБА_1 і КО» порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій.

За результатами проведеної перевірки
складено акт №004220 від 22.12.2009р. (а.с.7-10,
50-51).

В ході перевірки встановлені наступні
порушення позивача:

- п.п.1, 2, 6, 9 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР), а саме:
проведення розрахункової операції на
загальну суму 91грн. 50коп. без
застосування реєстратора
розрахункових операції та
незабезпечення щоденного
роздрукування фіскальних звітних
чеків РРО за 24.10 2009 р. (роздрукований
25.10.2009 р.), 08.11.2009 р. (роздрукований 09.11.2009
р.), 10.11.2009 р. (роздрукований 11.11.2009 р.),
20.11.2009 р. (роздрукований (21.11.2009 р.), 10.12.2009
р. (роздрукований 11.12.2009 р.) - 5 штук. На
підставі чого, відповідно до пунктів 1, 4
статті 17 Закону № 265/95-ВР (із змінами та
доповненнями) до підприємства рішенням
№ від 19.01.2010 р. застосовані
фінансові санкції у сумі 2157грн. 50коп.;

- п.2.2-п.2.6 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 р. № 637, а саме: несвоєчасне
оприбуткування готівкових коштів у
день їх фактичного надходження у книзі
обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
на загальну суму 842грн. 23коп. (кошти які
надійшли 24.10.2009 р. у сумі 291грн. 79коп.
фактично оприбутковані на підставі
фіскального звітного чеку 25.10.2009, за
08.11.2009 p. у сумі 57грн. 50коп. - 09.11.2009 р., за
10.11.2009 р. у сумі 52грн. 50коп. - 11.11.2009 р., за
20.11.2009 р. у сумі 117грн. 00коп. - 21.11.2009 р., за
10.12.2009 р. у сумі 323грн. 44коп. - 11.12.2009 р.).
Відповідно до статті 1 Указу Президента
України від 12.06.95р. №436/95 "Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки" (із змінами та доповненнями) за
несвоєчасне оприбуткування готівки до
підприємства рішенням № від
19.01.2010 р. застосовані фінансові санкції
у сумі 4211грн. 15коп.;

- п.4.6 Порядку реєстрації, опломбування
та застосування реєстраторів
розрахункових операцій за товари
(послуги), затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України № 614 від 01.12.2000 р. та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.02.2001 р. за № 107/5298,
відповідно до якого суб'єкт
підприємницької діяльності повинен
забезпечити:

1) ведення в установленому порядку
поточної, а також зберігання у
господарській одиниці останньої
використаної книги обліку
розрахункових операцій,
зареєстрованої на РРО, та використаних
контрольних стрічок за останні 3
робочих дні, за винятком об'єктів
виїзної торгівлі та пересувної
торговельної мережі;

2) зберігання у господарській одиниці
останньої використаної та поточної
розрахункової книжки, що
використовується у період ремонту РРО
чи відключення електроенергії;

3) друкування X-звітів, Z-звітів та інших
документів (крім розрахункових), що
передбачено експлуатаційною
документацією на РРО, підрахунок
готівки на місці проведення
розрахунків під час здійснення
перевірки господарської одиниці на
вимогу представника контролюючого
органу;

4) зберігання на місці проведення
розрахунків реєстраційного
посвідчення та останньої довідки про
опломбування реєстратора
розрахункових операцій або їх копій.

Не погоджуючись з рішеннями
податкового органу позивач звернувся
за захистом своїх прав, свобод та
інтересів до суду з відповідним
адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на відсутність законних
підстав проведення планової та
позапланової перевірки магазину ПП
«ОСОБА_1 і КО», оскільки такі дії
регулюються Указом Президента України
«Про деякі заходи з дерегулювання
підприємницької діяльності» № 817/98 від
23.07.1998 р. (далі - Указ № 817/98).

Посилаючись на п.2 Указу № 817/98, який
визначає право проведення планової
перевірки суб'єкта господарської
діяльності за умови надіслання
письмового повідомлення зі
зазначенням дати проведення такої
перевірки не пізніше ніж за 10 днів до
дня її проведення, та на п.3 Указу № 817/98,
який визначає право проведення
позапланової перевірки суб'єкта
господарської діяльності за умови
наявності хоча б однієї з передбачених
підпунктами «а», «б», «в», «г», «д», «е»
обставин, позивач зазначає, що не
отримувала направлення на проведення
планової перевірки та підстави для
здійснення позапланової перевірки
відсутні.

Також, позивач не погоджується зі
встановленими податковим органом
порушеннями, оскільки вказує, що під
час перевірки та складання акту
перевірки повідомила перевіряючих
осіб відповідача-1 про відсутність
електроенергії в магазині 24.10.2009 р.,
08.11.2009 р., 10.11.2009 р., 20.11.2009 р., 11.12.2009 р., у
зв'язку з чим касовий апарат не
працював.

Позивач зазначає про відсутність її
особистої провини, оскільки після
відновлення електропостачання всі
операції зі звітності за вказані дні
були проведені.

Відповідачі проти позовних вимог
заперечують, посилаючись на наступне.

Відповідач-1 вказує, що Указом
Президента України «Про деякі заходи з
дерегулювання підприємницької
діяльності» № 817/98 від 23.07.1998 р.
встановлено, що контролюючими
органами, які мають право проводити
планові та позапланові виїзні
перевірки фінансово-господарської
діяльності суб'єктів підприємницької
діяльності, є (у тому числі) органи
державної податкової служби - стосовно
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів) до бюджетів та державних
цільових фондів, неподаткових
платежів.

Статтями 8 та 9 Закону України від 04.12.1990
№509-ХІІ "Про державну податкову службу
в Україні" (далі - Закон №509) встановлено
функції, які здійснюють органи
державної податкової служби, зокрема,
здійснення контролю за додержанням
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку.

Частиною 2 ст.11 Закону №509 встановлено,
що органи державної податкової служби
у випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому
законом порядку, а також контролю за
наявністю ліцензій на провадження
видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до
закону, торгових патентів,

Частиною 1 ст.11 Закону №509 передбачені
підстави та порядок проведення
органами державної податкової служби
планових і позапланових виїзних
перевірок своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків
та зборів (обов'язкових платежів).

Таким чином, відповідач-1 вказує, що
зазначеними правовими нормами
визначені підстави та порядок
проведення органами державної
податкової служби планових і
позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів).

Закон України від 06.07.1995 року №265/95-ВР
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (із змінами та доповненнями)
(далі - Закон №265) визначає правові
засади застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону №265 де
законодавцем встановлено, що контроль
за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством
України.

Таким чином, відповідач-1 вказує, що
порядок проведення перевірок планових
та позапланових перевірок органами
державної податкової служби,
визначених статтею 11-1 Закону України
№509, не поширюється на порядок
проведення перевірок по дотриманню
вимог Закону України №256, який є
спеціальним законом у питаннях
застосування реєстратора
розрахункових операцій.

Отже, відповідач-1 вважає спростованим
твердження позивача про проведення
перевірки магазину ПП «ОСОБА_1 і КО» з
порушенням діючого законодавства
України з посиланням на приписи Указу
№ 817/98.

Щодо визначених в Акті перевірки
порушень, відповідач-1, посилаючись, в
тому числі, на показання свідків,
вказує, що реєстрація продажу товару
(оплати послуги) через РРО проводиться
одночасно з розрахунковою операцією.
Розрахунковий документ повинен
видаватися покупцеві не пізніше
завершення розрахункової операції.
Розрахункова операція вважається
поведеною через РРО, якщо дані про її
обсяг уведені в режимі реєстрації. (п.4.4
ст.4 Порядку реєстрації, опломбування
та застосування реєстраторів
розрахункових операцій за товари
(послуги).

При цьому, як зазначають відповідачі та
підтверджують їх представники у
судовому засіданні, пунктом 7.5 статті 7
Порядку реєстрації та ведення книг
обліку розрахункових операцій і
розрахункових книжок, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 01.12.2000 р. № 614
визначено, що використання книги КОРО,
зареєстрованої на РРО, передбачає:

- щоденне виконання записів про рух
готівки та суми розрахунків,

- у разі виходу з ладу РРО чи
відключення електроенергії здійснення
записів за обліком розрахункових
квитанцій.

Тобто, за посиланням відповідачів, у
разі відключення електроенергії,
Законом №265/95 передбачено здійснення
діяльності із застосування
розрахункової книжки та розрахункових
квитанцій, зареєстрованих належним
чином в органах державної податкової
служби.

Підприємством ПП „ОСОБА_1 і КО"
розрахункова книжка не реєструвалась в
ДПІ у АНД районі м.Дніпропетровська.

Одночасно, відповідач-2 вказує, що
постановою Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 18.02.2010 р.
притягнуто до адміністративної
відповідальності директора позивача
ОСОБА_1 за вчинення правопорушення,
передбаченого п.2 ст.155-1 КУпАП. А саме:
встановлено, що ОСОБА_1 допустила
проведення розрахункової операції без
застосування РРО та без видачі
відповідного розрахункового
документу, не забезпечила зберігання
використання КОРО протягом трьох років
після її закінчення, не забезпечила
щоденного друкування на РРО фіскальних
звітних чеків „7"- звітів РРО, чим було
порушено п.п.1, 2, 6, 9 ст.3 Закону України
від 06.07.1995р. №265/95-ВР „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" (із змінами та
доповненнями) та накладено стягнення у
вигляді адміністративного штрафу -
340грн.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, суд дійшов
висновку про наступне.

Згідно п.1.ч.1 ст.10 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
встановлено, що державні податкові
інспекції в районах, містах без
районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані спеціалізовані
державні податкові інспекції
виконують такі функції: 1) здійснюють
контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів.

Відповідно до ст.11-1 Закону України «Про
державну податкову службу»
встановлено, що позаплановими
перевірками вважаються також
перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених
законами України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», а в інших випадках - за
рішенням суду. Позапланова виїзна
перевірка може здійснюватися лише на
підставі рішення суду. Позапланова
виїзна перевірка здійснюється на
підставі виникнення обставин,
викладених у цій статті, за рішенням
керівника податкового органу, яке
оформляється наказом.

Крім того, Закон України «Про державну
податкову службу» у статті 11-2 містить
умови допуску посадових осіб органів
державної податкової служби до
проведення планових та позапланових
виїзних перевірок.

Так, відповідно до вказаної норми
посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки за наявності підстав
для їх проведення, визначених цим та
іншими законами України, та за умови
надання платнику податків під
розписку:

1) направлення на перевірку, в якому
зазначаються дата його видачі, назва
органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова),
підстави, дата початку та дата
закінчення перевірки, посади, звання та
прізвища посадових осіб органу
державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку. Направлення
на перевірку є дійсним за умови
наявності підпису керівника органу
державної податкової служби,
скріпленого печаткою органу державної
податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення
позапланової виїзної перевірки, дата
її початку та дата закінчення.

Відповідно до частини 2 статті 11-2
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» ненадання цих
документів платнику податків або їх
надання з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, є підставою для недопущення
посадових осіб органу державної
податкової служби до проведення
планової або позапланової виїзної
перевірки.

Пунктом 2.6 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року № 637 та
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 13 січня 2005 року за №40/10320, із
змінами та доповненнями, передбачено,
що вся готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

Згідно пункту 1.2 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, оприбуткування готівки -
проведення підприємствами і
підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів і
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій.

Суд, згідно ст.86 КАС України, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

У судовому засіданні повністю знайшли
підтвердження доводи податкового
органу, що також підтверджується
матеріалами справи.

Крім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні
підтвердила факт притягнення до
адміністративної відповідальності
постановою Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 18.02.2010 р. зі
сплатою штрафу у визначеному розмірі,
яка набрала законної сили.

Відтак, ОСОБА_1, яка є керівником ПП
„ОСОБА_1 і КО", визнала встановлені в
ході перевірки податковим органом
Актом № 004220 порушення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Частиною 3 цієї статті визначено, що
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує органи державної влади
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку що
вимоги позивача спростовані
матеріалами справи та поясненнями
представників відповідачів і свідків у
судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

У відповідності ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, приймаючи до уваги викладене,
враховуючи правильність дій та рішень
відповідача, а також те, що
відповідачами доведено правомірність
своїх дій та їх відповідність нормам
діючого законодавства України,
відповідні докази наявні в матеріалах
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги є необґрунтованими, а тому не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог
Приватного підприємства «ОСОБА_1 і КО»
до відповідача-1: Державної податкової
адміністрації у Дніпропетровській
області, відповідача - 2: Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська про визнання дій
незаконними та скасування рішень -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Текст постанови у повному обсязі
виготовлений 11.04.2011р.

Суддя
Г.В.
Потолова