Справа № 818/8431/13-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 р.Справа № 818/8431/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бегунца А.О. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Білопільському районі
Сумської області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 12.11.2013р. по справі №
818/8431/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Білопільському районі
Сумської області

про визнання незаконною та скасування
вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, звернулась до Сумського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Білопільському районі
Сумської області, в якому просила суд
визнати незаконною та скасувати вимогу
від 31 липня 2013 року №Ф210У про сплату
недоїмки.

Свої вимоги мотивує тим, що вона
зареєстрована як фізична
особа-підприємець, є пенсіонеркою за
віком. Позивачка зазначила, що вона
сплачує єдиний податок та є платником
єдиного внеску. Відповідачем
сформована вимога від 31.07.2013року №Ф 210У
про сплату недоїмки з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 7871 грн.
80 коп. Позивачка вважає вимогу
незаконною та просить її скасувати,
оскільки статтею 4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" в редакції, що
діє з 06.08.2011 року, передбачений перелік
фізичних осіб, які звільняються від
сплати за себе єдиного внеску, зокрема
до цієї категорії відносяться
підприємці, які є пенсіонерами за
віком, їх участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування може бути
виключно на добровільних умовах.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013 року
зазначений адміністративний позов
було задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального права, а саме: Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", з обставин і
обґрунтувань, викладених в апеляційній
скарзі.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрована як
фізична особа-підприємець, що
підтверджується копією свідоцтва про
державну реєстрацію (а.с.10).

ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку,
що підтверджується копією свідоцтва
платника єдиного податку серії НОМЕР_1,
виданого Сумською МДПІ (а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що ФОП
ОСОБА_1 взята на облік платників
єдиного внеску в УПФУ в Білопільському
районі.

Крім того, відповідно до пенсійного
посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є
пенсіонеркою за віком (а.с.9). Пенсія
призначена за віком на пільгових
умовах (список №2) з 05.10.2011 року.

31.07.2013 року управлінням ПФУ в
Білопільському районі Сумської
області сформовано вимогу про сплату
недоїмки №Ф210У, з якої вбачається, що
станом на 31.07.2013 року заборгованість
ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску
становить 7871 грн. 80 коп. (а.с.8).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
Управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області, як суб'єкт владних
повноважень, не довело правомірності
вимоги про сплату недоїмки.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі
по тексту - Закон №2464).

З 06.08.2011 року набрала чинності частина 4
статті 4 Закону №2464-VI, відповідно до
якої особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті (тобто фізичні особи
- підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування), які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Оскільки матеріали справи не містять
доказів того, що ФОП ОСОБА_1 у
відповідності до вимог ст.12 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі по
тексту - Закон №1058) уклала з Пенсійним
фондом договір про добровільну участь
у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
позивачка, як пенсіонер за віком, не є
платником єдиного внеску.

Стаття 1 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.2011 року
передбачає, що громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом.

Згідно цього Закону призначаються такі
види пенсій: а) трудові пенсії: за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років. Право
на пенсію за віком мають чоловіки -
після досягнення 60 років і при стажі
роботи не менше 25 років; жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років. На пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до ч.1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію.

Враховуючи, що ОСОБА_1 одержує пенсію за
віком, а ч.4 ст.4 Закону №2464 не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на пільгових умовах на підставі ст.13
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", позивачка не має
обов'язку сплачувати за себе єдиний
внесок.

Аналогічну позицію виклав у своїх
ухвалах і Вищий адміністративний суд
України, зокрема, в ухвалі від 13.03.2013
року по справі №К/800/13212/13, в ухвалі від
16.10.2012 року по справі №К/9991/45542/12, в
ухвалі від 09.10.2012 року по справі
К/9991/49213/12.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання апелянта на те, що до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не
може бути застосовано положення ч.4 ст.4
Закону №2464, оскільки вона не досягла
60-річного віку, тому що вказана норма не
пов'язує звільнення від сплати єдиного
внеску із досягненням особою певного
віку, а передбачає звільнення від
сплати внеску всіх пенсіонерів за
віком.

Також, в зазначеній нормі законодавцем
не виключені особи, які є пенсіонерами
та отримують пенсію за віком на
пільгових умовах.

Щодо доводів апелянта про порушення
позивачем строку звернення до суду, то
колегія суддів вважає їх
безпідставним, оскільки відмітка про
повернення поштового відправлення за
закінченням терміну зберігання не є
беззаперечним свідченням про
ігнорування позивачкою отримання
цього поштового відправлення, тим
більше, що на конверті відсутні
будь-які позначки відносно того, що
саме становить його вкладення, а, отже,
позивачка, не отримавши конверта та не
розкривши його, не могла знати його
змісту.

Також відповідачем не спростовані
пояснення ОСОБА_1 про те, що вона
дізналася (повинна була дізнатися) про
порушення своїх прав лише в кінці
вересня 2013року, отримавши копію вимоги
в державній виконавчій службі.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає вірним та обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про те,
що Управління Пенсійного фонду України
в Білопільському районі Сумської
області, як суб'єкт владних
повноважень, не довело правомірності
вимоги про сплату недоїмки, а тому
необхідно визнати незаконною та
скасувати вимогу управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області від 31 липня 2013 року №Ф210У про
сплату недоїмки.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Сумського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013 року
по справі № 818/8431/13-а прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013р.
по справі № 818/8431/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Бенедик А.П.