Справа № 9101/124243/2012
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2012-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2012 рокусправа № 403/9187/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
02 липня 2012 року у справі № 2а-403/930/2012 за
адміністративним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської
ради про скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 02 липня 2012 року
позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
скасування рішення Дніпропетровської
міської ради № 40/3 від 17.08.2002 року в
частині передачі земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1 в оренду
ОСОБА_3, зобов'язання відповідача
розірвати договір оренди землі від
10.12.2003 року, укладений з ОСОБА_3 на
підставі спірного рішення та скасувати
його державну реєстрацію - залишений
без розгляду. Суд дійшов висновку про
пропуск позивачами строку звернення до
адміністративного суду, визначеного
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати оскаржену ухвалу
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська, поновити пропущені
строки зверення до адміністративного
суду та направити справу за їх позовом
до суду першої інстанції для відкриття
провадження і продовження розгляду.
Апелянти зазначили, що вони вперше
звернулись із вимогами про скасування
спірного рішення ще 12.10.2010 року до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду, а не 18.01.2012
року, як помилково зазначив суд.
Отримавши від окружного суду 20.01.2011
року ухвалу, якою позов був повернутий
із роз'ясненням права на звернення до
відповідного місцевого суду, як
адміністративного, вони і подали
позовну заяву до Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська,
який спочатку відмовив у відкритті
провадження в адміністративній справі,
а після скасування цієї ухвали
апеляційним судом, залишив позов без
розгляду з підстав пропуску строку
звернення до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2
наполягали на тому, що ними дотримано
трирічний строк позовної давності і
просили суд апеляційної інстанції
поновити строк звернення до
адміністративного суду у випадку його
пропуску. Також зазначили, що
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська при прийнятті
оскарженої ухвали не врахував усі
обставини справи, у зв'язку з чим його
рішення є необґрунтованим і
незаконним.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перевіривши
законність та обґрунтованість
оскарженої ухвали в межах доводів
апеляційної скарги, дійшла висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
позивачам з лютого 2009 року стало відомо
про укладення Дніпропетровською
міською радою договору оренди
земельної ділянки з ОСОБА_3 на підставі
спірного рішення № 40/3 від 17.08.2002 р.
(а.с.1). До Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська із позовом про
скасування цього рішення ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулись 18 січня 2012 року (
вхідний номер 1263).

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Статтею 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Дізнавшись про наявність спірного
рішення у лютому 2009 року, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулись до належного суду
лише 18 січня 2012 року, тобто з пропуском
строку, встановленого статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства
України. Проте, документи, які свідчать
про їх звернення до суду у 2010 та 2011
роках позивачі додали лише до
апеляційної скарги, а також повідомили
апеляційний суд про наявність причин,
що перешкоджали вчасному зверненню до
належного суду і які могли би бути
визнані судом поважними. Апелянти
просили суд поновити їм пропущений
строк звернення до суду, проте суд
апеляційної інстанції такими
повноваженнями не наділений.

Колегія суддів зазначає, що залишення
позовної заяви без розгляду на стадії
відкриття провадження у справі не є
перешкодою для повторного звернення до
суду з тими самими вимогами із
зазначенням у позовній заяві усіх
обставин, які можуть бути враховані
судом першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі за наявності поважних причин
пропуску строку звернення до суду.

Суд першої інстанції, залишаючи
позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без
розгляду, не мав жодних обґрунтованих
підстав для визнання поважними причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду у зв'язку з чим
його висновки є правильними та такими,
що ґрунтуються на приписах статей 99, 100
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Згідно статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, рішення суду
першої інстанції слід залишити без
змін.

Керуючись статтями 195-196, 199, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 02 липня 2012 року
у справі № 2а-403/930/2012 за
адміністративним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської
ради про скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали у повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна