Справа № 2а-9739/11/2218
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-9739/11/2218
Головуючий у 1-й інстанції: Палінчак О.М.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Біла Л.М.

судді: Загороднюк А.Г. Сушко О.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Хмельницькому районі на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 12 вересня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Хмельницькому районі про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Хмельницькому районі про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12.09.2011 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Суд першої інстанції, при ухваленні
оскаржуваної постанови та
задовольняючи позов виходив з того, що
основним документом про трудову
діяльність працівника є трудова
книжка.

Судом першої інстанції із записів в
трудовій книжці встановлено, що
позивач з 02.01.1979 р. по 20.08.2006 р. працювала
дояркою на слідуючих підприємствах: у
колгоспі "Восток" в с. Чабани, заводі
"Катіон", КСП ім. Д. Козака, СТОВ ім. Д.
Козака..

Позивач звернулась до відповідача із
заявою про призначення їй пільгової
пенсії згідно п. «д» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», в
задоволенні якої відмовлено за
відсутності первинних документів які б
підтвердили факт роботи дояркою.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-12
(далі Закон № 1788-12) передбачено, що
основним документом, який підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до частини 1 статті 48
Кодексу Законів про працю України
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі
Порядок) основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Відповідно до п. "д" ст.13 Закону № 1788-12
право на пенсію за віком на пільгових
умовах мають жінки, які працюють
доярками (операторами машинного
доїння), свинарками-операторами в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - після досягнення 50
років і при стажі зазначеної роботи не
менше 20 років за умови виконання
встановлених норм обслуговування.

Так, на підтвердження стажу своєї
роботи на посаді доярки, позивач крім
трудової книжки надала також інші
документи, а саме: на підставі Книги
обліку трудового стажу СТОВ ім. Д.
Козака видана довідка № 71 від 20.01.2010
року про те, що вона дійсно працювала з
02.01.1979 р. по 20.08.2006 р. дояркою та
виконувала норми обслуговування,
довідку про заробітну плату для
обчислення пенсії № 1 від 09.01.2010 р..

Отже, на думку колегії суддів, право
позивача на призначення їй пенсії на
пільгових умовах відповідно до п."д"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" є встановленим та
підтвердженим відповідними доказами, а
тому відмова відповідача у призначенні
такої пенсії є неправомірною.

Доводи апеляційної скарги не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
процесуального права, а відтак
постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 22 червня 2012 року слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Хмельницькому районі, -залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 вересня 2011 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Біла Л.М.

Судді
Загороднюк А.Г.

Сушко О.О.