Справа № 2а-484/12
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-484/12
Головуючий у 1-й інстанції: Белоконна
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Грибан І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги ОСОБА_2
та Управління Пенсійного фонду України
в Оболонському районі м. Києва на
постанову Оболонського районного суду
міста Києва від 08 серпня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва, в якому
просив визнати неправомірними дії
відповідача щодо призначення та
виплати пенсії за віком на пільгових
умовах на підставі п. 1 ст. 1 Тимчасової
угоди між Урядом України та Урядом
Російської Федерації про гарантії прав
громадян, які працювали в районах
Крайньої півночі та місцевостях, які
прирівняні до районів Крайньої півночі
в галузі пенсійного забезпечення при
обчисленні пенсії або її частини та
зобов'язати відповідача повернути
невиплачену пенсію за період з 12.02.2006
року по 12.02.2012 року в розмірі 70414 грн.

Постановою Оболонського районного
суду міста Києва від 08 серпня 2012 року
позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва щодо
призначення і виплати ОСОБА_2 пенсії за
віком на пільгових умовах на підставі
ст. 1 п. 1 Тимчасової Угоди між Урядом
України та Урядом Російської Федерації
про гарантії прав громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та на місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі в галузі
пенсійного забезпечення при
обчисленні пенсії або її частини та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_2 з урахуванням пільгового
стажу за період з 16.01.2012 року по 12.02.2012
року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю. Апеляційну скаргу
мотивовано тим, що пенсійний орган, на
думку відповідача, діяв на підставі та
у межах встановлених законом
повноважень, тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Позивач також не погодився з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду скасувати та ухвалити
нову, якою позов задовольнити повністю.
На його переконання, судом протиправно
застосовано положення ст.ст. 99,100 КАС
України, щодо залишення позовних вимог
без розгляду за період з 12.02.2006 року по
16.01.2012 року.

Оскільки апеляційні скарги подані на
рішення суду першої інстанції,
прийняте в порядку скороченого
провадження, то колегія суддів
приходить до висновку про розгляд
справу у порядку письмово провадження
у відповідності до п. 3) ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва та отримує
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 24.02.2010
року.

Так, судом встановлено, і не
заперечується сторонами, що період
роботи позивача в місцевостях,
прирівняних до Крайньої півночі
складає 20 років 10 місяців 22 дні.

Вказане зокрема підтверджується
копією відповідної путівки та копією
трудової книжки позивача.

По досягненні 55 років, а саме в 2006 році,
позивач, зважаючи на положення
Тимчасової угоди між Урядом України та
Урядом Російської Федерації про
гарантії прав громадян, які працювали в
районах Крайньої півночі та
місцевостях, які прирівняні до районів
Крайньої Півночі в галузі пенсійного
забезпечення при обчисленні пенсії або
її частини, яка відповідає тривалості
трудового стажу, виробленого в районах
Крайньої Півночі або в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, до 1 січня 1991 року, звернувся до
відповідача для призначення йому
пенсії на пільгових умовах, разом з тим
йому було відмовлено.

Відмову мотивовано тим, що у позивача
не підтверджений стаж роботи в
місцевостях, прирівняних до Крайньої
Півночі.

Разом з тим, після повторного
звернення, 24.02.2010 року у нього було
прийнято документи та призначено
пенсію в розмірі 1466,95 грн. При цьому,
стаж роботи позивача в місцевостях,
прирівняних до Крайньої півночі
підтвердився і складає 20 років 10
місяців 22 дні.

Таким чином, позивач вважає, що в період
з 12.02.2006 по 12.02.2012 йому протиправно не
було виплачено пенсію, сума якої
складає 70414,00 грн., що стало підставою
для звернення до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
наявними в матеріалах доказами
підтверджується наявність у позивача
права на пенсію на пільгових умовах у
зв'язку з роботою останнього в
місцевостях, прирівняних до Крайньої
півночі, разом з тим, суд не знайшов
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до суду поважними,
тому дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з 16.01.2012 pоку, тобто в межах
строку звернення до суду, визначеного
ст. 99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Так, спеціальним законом, який визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено, що період роботи до 01.01.1991
року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, колишнього СРСР
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 01.01.1991 року.

Згідно з пп. «д» п. 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» передбачено, що
«робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах.

Відповідно до п.3 Кабінету Міністрів
СРСР № 148 від 10 лютого 1960 року «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі» передбачено,
що працівникам, які користуються в
даний час пільгами, кожний рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, до 1 березня
1960 року зараховувати за два роки роботи
при розрахунку стажу для отримання
пенсії за віком, по інвалідності і за
вислугу років, а після 1 березня 1960 року
- за один рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Указом Президії Верховної Ради СРСР
від 26 вересня 1967 року «Про розширення
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівнених до районів Крайньої
Півночі», було скорочено тривалість
трудового договору, що надає право на
отримання пільг, передбачених ст. 5
Указу Президії Верховної Ради СРСР від
10 лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», з п'яти до трьох років.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Тимчасової угоди
між Урядом України та Урядом
Російської Федерації про гарантії прав
громадян, які працювали в районах
Крайньої півночі та місцевостях, які
прирівняні до районів Крайньої Півночі
в галузі пенсійного забезпечення при
обчисленні пенсії або її частини, яка
відповідає тривалості трудового стажу,
виробленого в районах Крайньої Півночі
або в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, до 1 січня 1991
року, на підставі статті 1 цієї угоди на
території України визначення
загального трудового стажу роботи,
середньомісячного заробітку і розміру
пенсії здійснюється згідно із
законодавством.

Міждержавна Угода між урядом України
та урядом Російської Федерації від
14.03.1993 р. «Про трудову діяльність і
соціальний захист громадян України і
Росії, які працюють за межами кордонів
своїх країн», передбачала, що питання
пенсійного забезпечення регулюється
Угодою про гарантії прав громадян
держав-учасниць Співдружності
Незалежних держав у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 р. та
двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно п. 6 Угоди «Про гарантії прав
громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення» від
13.03.1992 р., для встановлення права на
пенсію, в тому числі пенсії на
пільгових умовах та за вислугу років,
громадянам держав-учасниць Угоди
зараховується трудовий стаж, набутий
на території будь-якої з цих держав, а
також на території бувшого СРСР за час
до набрання сили цією угодою. Угода
набрала законної сили з 13.03.1992 р.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637
встановлює, що за відсутності трудової
книжки, а також у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні необхідні
записи або містяться неправильні чи
неточні записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
органами Пенсійного фонду на місцях
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.
При цьому пункт 7 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»доповнює, що у якості
документів про стаж, які передбачені
вищезазначеним Порядком підтвердження
наявного трудового стажу, за період
роботи до 01.01.1991 року на Крайній Півночі
чи в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі колишнього
Союзу РСР, а також на острові
Шпіцберген можуть надаватись договори
або інші документи, що підтверджують
право працівника на пільги,
передбачені для осіб, які працювали в
районах Крайньої Півночі чи
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Враховуючи наведені положення, суд
першої інстанції, на думку колегії
суддів, дійшов обґрунтованого висновку
щодо наявності у позивача права на
пенсію на пільгових умовах у зв'язку з
роботою останнього в місцевостях,
прирівняних до Крайньої півночі.

Також, враховуючи, що позивач
звертаючись до суду із позовом 16.07.2012
року, просив визнати неправомірними
дії відповідача щодо призначення та
виплати пенсії за віком на пільгових
умовах на підставі п. 1 ст. 1 Тимчасової
угоди між Урядом України та Урядом
Російської Федерації про гарантії прав
громадян, які працювали в районах
Крайньої півночі та місцевостях, які
прирівняні до районів Крайньої півночі
в галузі пенсійного забезпечення при
обчисленні пенсії або її частини та
зобов'язати відповідача повернути
невиплачену пенсію за період з 12.02.2006
року по 12.02.2012 року, проте не просив суд
поновити строк звернення до суду і не
вказав поважних причин пропуску такого
строку, колегія вважає, що суд дійшов
обґрунтованого висновку про залишення
позовних вимог за період з 12.02.2006 року
по 16.01.2012 року без розгляду.

Доводи апеляційних скарг висновків
суду першої інстанції не спростовують,
відтак, оцінивши докази, які є у справі
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова прийнята судом відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва на
постанову Оболонського районного суду
міста Києва від 08 серпня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
про визнання дій неправомірними -
залишити без задоволення, а постанову
Оболонського районного суду міста
Києва від 08 серпня 2012 року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає у відповідності до ч. 10 ст. 183-2
КАС України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
І.О. Грибан

.

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Грибан І.О.