Справа № 815/1/14
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року о 14 год. 58 хв.
м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання -
Мороз А.П.

за участю сторін:

позивача -
ОСОБА_1 (по паспорту)

представника позивача -
ОСОБА_2 (по довіреності)

представника відповідача
- Тяпкіна Я.С. (по довіреності)

третьої особи -
не з'явилась

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приморського
районного відділу у м. Одесі Головного
управління Державної міграційної
служби України в Одеській області, за
участю третьої особи ОСОБА_4 про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до
Приморського районного відділу у м.
Одесі Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області, за участю третьої особи ОСОБА_4
про визнання дій протиправними щодо
відмови ОСОБА_1 у реєстрації на
житловій площі за адресою: АДРЕСА_1, та
зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_4
по житловій площі за адресою: АДРЕСА_1,
зобов'язання провести реєстрацію
ОСОБА_1 на житловій площі за адресою:
АДРЕСА_1, та зняти з реєстраційного
обліку ОСОБА_4 по житловій площі за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивач та його представник
адміністративний позов підтримали, на
заявлених вимогах наполягали, оскільки
позивача було неправомірно позбавлено
права користування житловою площею за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
рішенням у цивільній справі, а тому
його права повинні бути поновлені
шляхом зняття з реєстрації третьої
особи та проведення реєстрації
позивача за цією адресою.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав з підстав, викладених
у письмових запереченнях на позов
(аркуші справи 53-56), оскільки позивачем
не надані всі документи для реєстрації
місця проживання, перелік яких
визначений Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», а тому
відповідач позбавлений можливості
здійснити таку реєстрацію.

Третя особа у судове засідання не
з'явилась, була належним чином
повідомлена про розгляд справи, а тому
справу розглянуто за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
представника позивача, представника
відповідача, а також обставини, якими
обґрунтовуються вимоги та заперечення,
докази, якими вони підтверджуються, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

ОСОБА_1 з 28 вересня 1984 року був
зареєстрований та проживав за адресою:
АДРЕСА_1.

Вироком Київського районного суду м.
Одеса від 24 червня 1993 року позивач був
визнаний винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст. ст. 17, 94 КК України та
відбував покарання в місцях
позбавлення волі з 23 березня 1993 року по
23 березня 2001 року.

В період відбування позивачем строку
покарання, Управлінням
житлово-комунального господарства
виконкому Одеської міської ради
народних депутатів 13 квітня 1994
року по заяві ОСОБА_1 винесено
розпорядження №38162 про передачу йому в
приватну власність квартиру АДРЕСА_1 та
цією ж датою видано свідоцтво про право
власності №38162 за реєстраційним
номером №8-2677 на зазначену квартиру.

За договором купівлі-продажу за
реєстраційним номером №1-1298 від 06.06.1994
року ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_5
квартиру АДРЕСА_1.

В подальшому, спірну житлову площу
29.07.1994 року передано у власність ОСОБА_6
за договором купівлі-продажу за
реєстраційним номером №1-1873, та 20.12.1994
року за договором купівлі-продажу за
реєстраційним номером 1-9789 - ОСОБА_4

Вказані обставини встановлені
Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 30.11.2012 року по справі №2-2140/11,
яке 18.09.2013 року набрало законної сили
(аркуші справи 7-12), а тому відповідно до
ч. 1 ст. 72 КАС України доказуванню не
підлягають.

Зазначеним рішенням встановлено
проведення 13.04.1994 року приватизації
спірної житлової площі та видачу
свідоцтва про право власності на це
житло на ім'я ОСОБА_1 за підробленими
документами, тобто з порушенням закону,
що стало підставою для визнання
недійними розпорядження Управління
житлово-комунального господарства
виконкому Одеської міської ради
народних депутатів №38162 від 13.04.1994 року
про передачу в приватну власність
квартири АДРЕСА_1, свідоцтва про право
власності №38162 за реєстраційним
номером №8-2677 від 13.04.1994 року, договорів
купівлі-продажу вказаної квартири та
виселення ОСОБА_4 і всіх мешканців з
цієї житлової площі.

З метою поновлення своїх порушених
прав на реєстрацію на житловій площі за
адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 19.06.2013 року та
09.01.2014 року звернувся до Приморського
районного відділу у м. Одесі Головного
управління Державної міграційної
служби України в Одеській області із
заявами про проведення відповідної
реєстрації та зняття з реєстраційного
обліку ОСОБА_4 по цій житловій площі,
проте йому було відмолено в цьому з
підстав не дотримання вимог ст. 6 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» та ч. 2 п. 2 «Порядку реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів»,
затвердженого 22.11.2012 року Наказом
Міністерства Внутрішніх Справ України
№1077, зокрема, не надання всіх
документів для проведення реєстрації,
що оформлено відповідями №14/1285 від
22.06.2013 року та №14/24 від 13.01.2014 року
(аркуші справи 45-52).

Суд вважає, що реєстрація ОСОБА_4 по
житловій площі за адресою: АДРЕСА_1
підлягає скасуванню шляхом зняття
останнього з реєстраційного обліку, а
позивача має бути зареєстровано по цій
житловій площі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2, 3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
№1382-IV від 11.12.2003 року громадянам
України, а також іноземцям та особам
без громадянства, які на законних
підставах перебувають в Україні,
гарантуються свобода пересування,
тобто вільне та безперешкодне за своїм
бажанням

переміщення по території України у
будь-якому напрямку, у будь-який спосіб,
у будь-який час, за винятком обмежень,
які встановлюються законом та вільний
вибір місця проживання на її території,
за винятком обмежень, які встановлені
законом, тобто вільний вибір
адміністративно-територіальної
одиниці, де вони хочуть проживати чи
перебувати.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» №1382-IV від
11.12.2003 року зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється,
зокрема, на підставі судового рішення,
яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням та про виселення.

Таким чином, враховуючи, що Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від
30.11.2012 року по справі №2-2140/11, яке 18.09.2013
року набрало законної сили, визнаний
недійсним договір купівлі-продажу, за
яким ОСОБА_4 набув право власності на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, тобто
встановлена відсутність у цієї особи
права на цю житлову площу та вирішено
виселити останнього з вказаної
квартири, суд вважає, що третя особа по
цій справі підлягає зняттю
відповідачем з реєстраційного обліку
по житловій площі за адресою: АДРЕСА_1.

Порядок реєстрації місця проживання
особи визначений ст. 6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
№1382-IV від 11.12.2003 року та п. 2 «Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів», затвердженого 22.11.2012 року
Наказом Міністерства Внутрішніх Справ
України №1077, які передбачають певний
перелік документів, які необхідно
надати для проведення реєстрації місця
проживання.

Положення ч. 2 ст. 16 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» №1382-IV від 11.12.2003
року визнають зареєстрованим місце
проживання особи, яке на день набрання
чинності цим Законом підтверджувалося
пропискою або було відповідно
зареєстроване.

Таким чином, враховуючи, що Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від
30.11.2012 року по справі №2-2140/11
встановлена наявність реєстрації
позивача на житловій площі за адресою:
АДРЕСА_1, якої він був позбавлений
незаконно шляхом підробки документів
та судом фактично поновлені права
позивача на користування цією
квартирою, його реєстрація має бути
поновлена шляхом її проведення
відповідачем.

При цьому, суд вважає, що
адміністративний позов ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню в частині
визнання протиправними дій
Приморського районного відділу у м.
Одесі Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області щодо відмови позивачу у
реєстрації на житловій площі за
адресою: АДРЕСА_1 та зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_4, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» та п. 2
«Порядку реєстрації місця проживання
та місця перебування фізичних осіб в
Україні та зразків необхідних для
цього документів» передбачено надання
особою, яка бажає зареєструватись за
місцем проживання певного переліку
документів, проте такі документи не
були надані позивачем, з підстав їх
втрати, враховуючи обставини
позбавлення позивача права
користування житловою площею за
адресою: АДРЕСА_1 незаконним шляхом, а
тому відповідач діяв в межах свої
повноважень та у відповідності до
вимог законодавства відмовляючи у
проведенні реєстрації позивача.

Однак, незважаючи на ці обставини, та
враховуючи неправомірність
позбавлення позивача права
користування майном його права повинні
бути поновлені шляхом зобов'язання
суб'єкта владних повноважень здійснити
таку реєстрацію.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи
надані докази в сукупності, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
частині зобов'язання Приморського
районного відділу у м. Одесі Головного
управління Державної міграційної
служби України в Одеській області
провести реєстрацію ОСОБА_1 на житловій
площі за адресою: АДРЕСА_1, та зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_4 по цій
житловій площі, а в частині визнання
протиправними дій суб'єкта владних
повноважень такими, що задоволенню не
підлягають.

Судові витрати розподіляються
відповідно до приписів ст. 94 КАС
України.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Приморського районного відділу у м.
Одесі Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області, за участю третьої особи ОСОБА_4
про визнання дій протиправними щодо
відмови ОСОБА_1 у реєстрації на
житловій площі за адресою: АДРЕСА_1, та
зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_4
по житловій площі за адресою: АДРЕСА_1,
зобов'язання провести реєстрацію
ОСОБА_1 на житловій площі за адресою:
АДРЕСА_1, та зняти з реєстраційного
обліку ОСОБА_4 по житловій площі за
адресою: АДРЕСА_1, - задовольнити
частково.

Зобов'язати Приморський районний
відділ у м. Одесі Головного управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_4 по
житловій площі за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Приморський районний
відділ у м. Одесі Головного управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області провести реєстрацію
ОСОБА_1 на житловій площі за адресою:
АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Апеляційна скарга на
постанову подається до Одеського
окружного адміністративного суду, та
одночасно її копія надсилається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 10 лютого 2014 року.

Суддя
Л.І. Свида