Справа № 818/8555/13-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р.Справа № 818/8555/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Курило Л.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
12.12.2013р. по справі № 818/8555/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Обласного комунального закладу
"Сумський обласний центр
медико-соціальної експертизи"

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИЛА:

08.11.2013 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся
до суду з адміністративним позовом до
Обласного комунального закладу
"Сумський обласний центр
медико-соціальної експертизи", в якому
просив визнати протиправною
бездіяльність відповідача, яка полягає
у нездійсненні повторного огляду
позивача, не проведенні засідання у
повному складі та не прийнятті рішення
щодо правомірності висновку
Охтирської міжрайонної МСЕК від 12.07.2005
р., а також не внесенні відомостей щодо
результатів експертного огляду і
прийнятого рішення до акта огляду -
форма первинної облікової
документації № 157/о "Акт огляду
медико-соціальною експертною комісією"
та протоколу засідання комісії;
зобов'язати відповідача повторно
оглянути позивача, перевірити
правомірність висновку Охтирської
міжрайонної МСЕК від 12.07.2005 р. шляхом
проведення засідання у повному складі
і прийняття рішення, а також внести
відомості щодо результатів
експертного огляду і прийнятого
рішення до акта огляду - форма
первинної облікової документації №
157/о "Акт огляду медико-соціальною
експертною комісією" та протоколу
засідання комісії.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 12.12.2013 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу позивача Обласний комунальний
заклад "Сумський обласний центр
медико-соціальної експертизи",
посилаючись на законність та
обгрунтованість постанови суду першої
інстанції, просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що 20 квітня 2013 року ОСОБА_1
подав до Обласного комунального
закладу "Сумський обласний Центр
медико-соціальної експертизи" заяву
(а.с. 5-6) в якій просив перевірити
правомірність висновку Охтирської
міжрайонної МСЕК від 12 липня 2005 року
про встановлення позивачу 45 % ступеню
втрати професійної працездатності і
причину інвалідності від загального
захворювання та встановити станом на 12
липня 2055 року 85 % ступеню втрати
професійної працездатності і причину
інвалідності - трудове каліцтво.

Розглянувши вказану заяву, відповідач
08 травня 2013 року надав ОСОБА_1
відповідь (а.с. 9-11), де зазначив про
правомірність рішення Охтирської
міжрайонної МСЕК від 12 липня 2005 року та
відсутність підстав для задоволення
заяви.

Не погодившись з бездіяльністю
відповідача, позивач звернувся із
зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що Обласний комунальний заклад
"Сумський обласний Центр
медико-соціальної експертизи" не
зобов'язаний був проводити повторний
переогляд позивача шляхом проведення
засідання у повному складі.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

В розумінні статті 1 Закону України
"Про реабілітацію інвалідів в Україні"
№2961-ІV від 06.10.2005 року медико-соціальна
експертиза - визначення на основі
комплексного обстеження усіх систем
організму конкретної особи міри втрати
здоров'я, ступеня обмеження її
життєдіяльності, викликаного стійким
розладом функцій організму, групи
інвалідності, причини і часу її
настання, а також рекомендацій щодо
можливих для особи за станом здоров'я
видів трудової діяльності та умов
праці, потреби у сторонньому догляді,
відповідних видів
санаторно-курортного лікування і
соціального захисту для найповнішого
відновлення усіх функцій
життєдіяльності особи.

Відповідно до ч.3 статті 8 Закону №2961-ІV
рішення медико-соціальних експертних
комісій є обов'язковими для виконання
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями, реабілітаційними
установами незалежно від типу і форми
власності.

Таким чином, рішення медико -
соціальних експертних комісій
спрямовані на забезпечення реалізації
державної політики у сфері
реабілітації інвалідів, створення
правових, економічних, політичних,
соціально-побутових і
соціально-психологічних умов для
задоволення їхніх потреб у відновленні
здоров'я, матеріальному забезпеченні,
посильній трудовій та громадській
діяльності, а тому вони мають публічний
характер та підлягають оскарженню в
порядку адміністративного
судочинства.

На момент прийняття 12 липня 2005 року
Охтирською міжрайонною МСЕК
оскаржуваного рішення про
встановлення ступеню втрати
працездатності і причини інвалідності,
правовідносини щодо визначення
ступеню обмеження життєдіяльності
людини, причини, часу настання, групи
інвалідності, регулювались Положенням
про медико-соціальну експертизу,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України № 83 від 22.02.1992 р.

Так, відповідно до п. 19, п. 25 згаданого
Положення, Кримська республіканська,
обласні, центральні міські
медико-соціальні експертні комісії: а)
здійснюють організаційно-методичне
керівництво та контроль за діяльністю
відповідно Кримської
республіканської, обласних,
центральних міських, районних,
міжрайонних, міських медико-соціальних
експертних комісій, перевіряють
прийняті ними рішення і в разі визнання
їх безпідставними змінюють їх; б)
переоглядають осіб, які оскаржили
рішення міських, міжрайонних чи
районних медико-соціальних експертних
комісій, та перевіряють якість
розробки індивідуальних
реабілітаційних програм; в) проводять у
складних випадках огляд хворих та
інвалідів за направленнями відповідно
Кримської республіканської, обласних,
центральних міських, районних,
міжрайонних, міських медико-соціальних
експертних комісій; г) визначають
потреби інвалідів у автомобілях з
ручним керуванням або мотоколясках; д)
надають консультативну допомогу
лікарям медико-соціальних експертних
комісій з питань медико-соціальної
експертизи; є) впроваджують у практику
роботи медико-соціальної експертизи
наукові принципи й методи, розроблені
науково-дослідними інститутами,
готують пропозиції щодо вдосконалення
медико-соціальної експертизи,
узагальнюють і поширюють передовий
досвід роботи; ж) розробляють
комплексні заходи щодо профілактики та
зниження рівня інвалідності, а також
медико-соціальної реабілітації
інвалідів; з) здійснюють у межах своїх
повноважень контроль за поліпшенням
соціального стану інвалідів та
наданням їм пільг; і) аналізують рівень
та динаміку інвалідності, стан
медико-соціальної реабілітації
інвалідів в Україні (Автономній
Республіці Крим, області, місті,
районі); к) вживають заходів до
підвищення кваліфікації фахівців
медико-соціальних експертних комісій;
л) провадять разом з господарськими,
профспілковими та іншими громадськими
організаціями конференції, наради,
семінари з питань профілактики
інвалідності, медико-соціальної
реабілітації та адаптації інвалідів.

Медико-соціальні експертні комісії
проводять засідання тільки у повному
складі і колегіально приймають
рішення. Дані експертного огляду і
рішення заносяться до акта огляду та
протоколу засідання медико-соціальної
експертної комісії, які підписуються
головою, членами комісії і
засвідчуються печаткою.

За змістом пунктів 34, 35 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 83 від 22.02.1992 р., у
разі незгоди оглянутого з рішенням
районної, міжрайонної, міської
медико-соціальної експертної комісії
він протягом місяця має право подати
про це письмову заяву до
республіканської, Кримської, обласної,
центральної міської медико-соціальної
експертної комісії або до
медико-соціальної експертної комісії,
в якій він проходив огляд, чи до
відповідного відділу (управління)
охорони здоров'я.

Комісія, що проводила огляд, або відділ
(управління) охорони здоров'я в
триденний строк з дня одержання заяви
надсилають усі наявні документи разом
із заявою на розгляд республіканської,
Кримської, обласної, центральної
міської медико-соціальної експертної
комісії, яка не пізніш як через місяць з
дня подання заяви проводить переогляд
хворого і приймає відповідне рішення.

Рішення республіканської, Кримської,
обласної, центральної міської
медико-соціальної експертної комісії
може бути оскаржене до Міністерства
охорони здоров'я України. Міністерство
охорони здоров'я при виявленні фактів
порушення законодавства про
медико-соціальну експертизу доручає
іншому складу обласної або
республіканській медико-соціальній
експертній комісії з урахуванням усіх
наявних обставин повторно розглянути
питання, рішення з якого оскаржується,
а також вживає інших заходів, що
забезпечують дотримання чинного
законодавства при проведенні
медико-соціальної експертизи.

Як правомірно враховано судом першої
інстанції, обов'язок обласної
медико-соціальної експертної комісії
проводити у повному складі колегіально
переогляд хворого і приймати
відповідне рішення із занесенням його
до акта огляду та протоколу засідання,
виникає лише в разі оскарження рішення
районної, міжрайонної, міської
медико-соціальної експертної комісії
протягом місяця.

З матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_1 оскаржив рішення Охтирської
міжрайонної МСЕК від 12 липня 2005 року
про встановлення позивачу 45 % ступеню
втрати професійної працездатності і
причину інвалідності від загального
захворювання з порушенням
встановленого місячного строку, лише 20
квітня 2013 року, тобто майже через вісім
років.

Суд першої інстанції дійшов до вірного
висновку, що Обласний комунальний
заклад "Сумський обласний Центр
медико-соціальної експертизи" не був
зобов'язаний проводити повторний
переогляд позивача шляхом проведення
засідання у повному складі.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи згідно зі статтею 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Виходячи із системного аналізу
наведених правових норм колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що дії відповідача повністю
кореспондуються з приписами ч.2 ст.19
Конституції України.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова
Сумського окружного адміністративного
суду від 12.12.2013 року відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому відсутні
підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта - позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 12.12.2013р. по
справі № 818/8555/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.