Справа № 2а-5466/11/1370
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/22483/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Львівської
митниці на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 14
жовтня 2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державної митної
служби України, Львівської митниці про
визнання протиправним наказу,
поновлення на посаді, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

встановила:

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державної митної
служби України, Львівської митниці про
визнання протиправним наказу,
поновлення на посаді, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2012 року, позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано протиправним наказ Державної
митної служби України № 797-к від 18
квітня 2011 року в частині припинення з
19.04.2011 перебування на державній службі
в митних органах провідного інспектора
сектора митного оформлення відділу
адміністрування митних платежів
Львівської митниці ОСОБА_2, поновлено
позивача на раніше займаній посаді.
Зобов'язано стягнути з Львівської
митниці на користь ОСОБА_2 заробітну
плату за час вимушеного прогулу з 19.04.2011
по 14.10.2011 в сумі 20155,45 грн.

Львівська митниця подала касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просять
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2012 року скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
постановлене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 -229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судового
рішення.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу
в митих органах з 17.01.2003, позивач
прийняв присягу державного службовця.
Наказом Львівської митниці від № 672-к
від 22.07.2010, ОСОБА_2 переведено на посаду
провідного інспектора сектора митного
оформлення відділу адміністрування
митних платежів Львівської митниці.

Наказом Державної митної служби
України від 18.04.2011 № 797-к «Про
припинення перебування на державній
службі», за порушення Присяги
державних службовців, відповідно до
пункту 6 частини 1 статті 30 Закону
України «Про державну службу»,
припинено перебування на державній
службі в митних органах України
провідного інспектора сектора митного
оформлення відділу адміністрування
митних платежів Львівської митниці -
ОСОБА_2

Підставою для видання наказу стали
висновки комплексної перевірки
службової діяльності Львівської
митниці за період роботи з 2008 року по
11.03.2011 року. Під час перевірки виявлено,
що у пакеті документів, поданих при
митному оформленні товару „Машини
пральні побутові, торгівельна марка
АТЛАНТ: модель СМА-45У82-001-12 шт., модель
СМА 45У102-001-12 шт., модель СМА 50С102-001-48 шт.,
модель СМА-50С82-001-48 шт., модель
СМА-50С81-000-48 шт." за кодом УКТЗЕД та
товару „Комбіновані
холодильники-морозильники, з окремими
зовнішніми дверима торгівельна марка
АТЛАНТ: модель ХМ-4012-020-23 шт." за кодом
УКТЗЕД по ВМД від 28.12.2010 №
209000011/010/043906 відсутні сертифікат форми
СТ-1 про походження товарів та договір
(контракт) між резидентом України і
резидентом однієї з держав-учасниць
Угоди про створення зони вільної
торгівлі та документів, що
підтверджують виконання умов договору,
на підставі якого було умовно
нараховане мито на ці товари та не
нараховане антидемпінгове мито;
встановлено, що порушено Правила
визначення країни походження,
затверджених Рішенням Ради глав урядів
Співдружності Незалежних Держав від
30.11.2000, Рішення Міжвідомчої комісії з
Міжнародної торгівлі від 04.02.2008 №
АД-171/2008/143-46 „Про застосування
остаточних антидемпінгових заходів
щодо імпорту в Україну побутової
холодильної та морозильної техніки
походженням з Китайської Народної
Республіки та Турецької Республіки" та
наказ Держмитслужби від 22.03.2006 № 514
„Про затвердження Порядку подання
документів, які підтверджують право
суб'єктів підприємницької діяльності
на користування встановленими
законодавством податковими пільгами
під час митного оформлення товарів, що
ввозяться на митну територію України
або вивозяться з митної території
України".

Під час проведення митних процедур по
ВМД від 28.12.2010 №209000011/010/043906 позивачу
були надані всі необхідні документи, в
тому числі сертифікат форми СТ-1 про
походження товарів за № 3006992, договір
(контракт) між резидентом України і
резидентом однієї з держав-учасниць
Угоди про створення зони вільної
торгівлі та документів, що
підтверджують виконання умов договору.
Тому його дії відповідали вимогам
Митного кодексу України та посадових
інструкцій. Разом з тим, доводи
позивача про те, що дані документи
іншим інспектором випадково були
долучені до пакету документів по іншій
ВМД відповідачами не спростовані.

Судами встановлено, що в діях позивача
відсутні порушення вимог Посадової
інструкції та інших нормативних актів,
а відтак припинення його державної
служби за порушення Присяги є
незаконним, оскільки відповідачем не
наведено жодного доказу на
підтвердження факту вчинення
позивачем дій, які свідчили б про
порушення Присяги.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті
30 Закону України "Про державну службу"
крім загальних підстав, передбачених
Кодексом законів про працю України,
державна служба припиняється у разі
відмови державного службовця від
прийняття або порушення Присяги,
передбаченої статтею 17 цього Закону.

Згідно статті 17 вищенаведеного Закону
під прийняттям Присяги передбачено:
вірно служити народові України, суворо
дотримуватися Конституції та законів
України, сприяти втіленню їх у життя,
зміцнювати їх авторитет, охороняти
права, свободи і законні інтереси
громадян, з гідністю нести високе
звання державного службовця, сумлінно
виконувати свої обов'язки.

Отже, виходячи з вищенаведеного,
звільнення за порушення Присяги
можливо лише в разі невиконання особою
обов'язків, передбачених статтею 17
Закону України "Про державну службу".

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону
України "Про державну службу"
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Припинення державної служби на
підставі пункту 6 частини 1 статті 30
Закону України "Про державну службу"
(порушення присяги) є крайнім заходом
відповідальності державного
службовця, який виходить за межі
дисциплінарної відповідальності, а
тому, якщо підставою для припинення
державної служби є порушення посадовою
особою митної служби службової
дисципліни, неможливість застосування
за таке порушення до посадової особи
заходів дисциплінарного впливу аж до
звільнення з митного органу, повинно
бути мотивовано.

Обов'язковість такого мотивування
обумовлена тим, що застосування
заходів дисциплінарного впливу до
посадових осіб митної служби України
чітко урегульовано розділом 4
Дисциплінарного статуту митної служби
України, який визначає види
дисциплінарних стягнень та порядок їх
застосування, що має наслідком
забезпечення належного захисту
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Застосувавши за вчинення дій, які
кваліфіковані як неналежне виконання
позивачем своїх посадових обов'язків,
тобто є порушенням службової
дисципліни відповідно до визначення
статті 21 Дисциплінарного статуту
митної служби України, положення
пункту 6 частини 1 статті 30 Закону
України "Про державну службу"
(порушення присяги), відповідач тим
самим позбавив позивача права на
належний захист своїх законних прав та
інтересів відповідно до положень
розділу 4 Дисциплінарного статуту
митної служби України.

При цьому неможливість застосування
щодо позивача положень
Дисциплінарного статуту митної служби
України відповідачем не мотивовано.

Аналогічна правова позиція
застосування норм матеріального права
також висловлена Верховним Судом
України в Постанові від 21 травня 2013
року по справі №21-403а12.

За таких обставин, суди першої та
апеляційної інстанції дійшли вірного
висновку про задоволення позовних
вимог позивача щодо скасування
оскаржуваного наказу Державної митної
служби України від 18.04.2011 № 797-к про
припинення перебування на державній
службі в митних органах ОСОБА_2 та
поновлення його на посаді.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Львівської митниці
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державної митної
служби України, Львівської митниці про
визнання протиправним наказу,
поновлення на посаді, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І.
Гаманко

А.Ф. Загородній