Справа № 823/1928/13-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
823/1928/13-а( у 2-х томах) Головуючий у
1-й інстанції: Гаращенко В.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 23.09.2013 у
справі за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області про
визнання протиправними та скасування
наказу та податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції із позовом, в якому, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог від 12.09.2013, просив:
визнати протиправним та скасувати
наказ Державної податкової інспекції у
м. Черкасах від 11.01.2013 № 58 «Про
проведення позапланової перевірки
СГ-ФО ОСОБА_2; визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
29.03.2013.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 23.09.2013 в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням позивач звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що зазначена апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи на
підставі наказів ДПІ у м. Черкасах від
14.02.2013 №355 та від 11.01.2013 №58, згідно із пп.
20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 78 та ст. 79 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI,
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 по 30.11.2012.

За результатами перевірки
відповідачем складено акт від 04.03.2013
№143/17-3/310525272, відповідно до якого
встановлено порушення позивачем ст. 177
Податкового кодексу України та п. 44.6 ст.
44 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з вищезазначеними
висновками вказаного акту перевірки
позивачем до державної податкової
інспекції у м. Черкасах направлено
заперечення з вимогою переглянути
висновки акту перевірки, як такі що не
відповідають вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи. За результатами розгляду
заперечень державною податковою
інспекцією у м. Черкасах висновки акту
залишені без змін.

На підставі акту від 04.03.2013 №143/17-3/3.03.2013 податковим органом винесено
податкове повідомлення-рішення
№, яким позивачу за порушення ст.
177 Податкового кодексу України
донараховано податкове зобов'язання з
податку фізичних осіб в сумі 4045951 грн. 13
коп. та застосовано фінансові санкції в
сумі 1011487 грн. 75 коп.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивач не довів
порушення відповідачем його законних
прав, свобод та інтересів під час
призначення, проведення перевірки,
розгляду його заперечень, не
спростував висновки акту перевірки і
відповідно протиправності оскарженого
податкового повідомлення-рішення, а
тому у задоволенні адміністративного
позову слід відмовити.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що у
ДПІ у м. Черкасах були відсутні
підстави для видачі наказу на
проведення перевірки та відсутні
підстави для проведення самої
перевірки; у спірному податковому
повідомленні-рішенні невірно
визначено суму грошового зобов'язання,
що є самостійною підставою для його
скасування.

Відповідно до п. 20.1.6 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
органи державної податкової служби для
здійснення функцій, визначених
податковим законодавством, мають право
отримувати безоплатно від платників
податків, у тому числі благодійних та
інших неприбуткових організацій, у
порядку, визначеному цим Кодексом,
інформацію, довідки, копії документів
(засвідчені підписом платника податків
або його посадовою особою та скріплені
печаткою (за наявності) про
фінансово-господарську діяльність,
отримувані доходи, видатки платників
податків та іншу інформацію, пов'язану
з обчисленням та сплатою податків,
дотриманням вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
яким покладено на органи державної
податкової служби, а також фінансову та
статистичну звітність, в порядку та на
підставах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України
органи державної податкової служби
мають право звернутися до платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про надання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій,
завдань, та її документального
підтвердження.

Такий запит підписується керівником (
заступником керівника) органу
державної податкової служби і повинен
містити перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач 22.01.2013 особисто отримав запит
відповідача від 11.01.2013 №710/17-314 про
надання інформації та її
документального підтвердження при
взаємовідносинах з контрагентами -
постачальниками та контрагентами -
покупцями за період з 01.01.2011 по 30.11.2012, що
містить вичерпний перелік документів,
необхідних для проведення перевірки та
отримано копію наказу ДПІ у м. Черкасах
від 11.01.2013 № 58 і повідомлення №1/17-220 від
11.01.2013.

У відповідь на вказаний запит, до ДПІ у
м. Черкасах надійшов лист позивача від
30.01.2013 №1689/10-1, в якому повідомляється
про те, що 25.09.2012 в ході проведення
обшуку працівниками ДПС у Черкаській
області вилучені оригінали первинних
документів щодо фінансово -
господарської діяльності позивача за
2011 - 2012 роки.

В зв'язку з ненаданням документів для
перевірки по причині отримання запиту
про надання інформації та її
документального підтвердження 22.01.2013
складено акт про неможливість
проведення перевірки від 28.01.2013 №31/17-3.

Відділом податкового контролю
фізичних осіб управління
оподаткування фізичних осіб ДПІ у м.
Черкасах до ДПС у Черкаській області
направлено лист від 04.02.2013 №3999/17-312 про
надання оригіналів первинних
бухгалтерських та інших документів
щодо господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2011 по 30.11.2012, які
вилучені, згідно протоколу обшуку
25.09.2012 та лист від 05.02.2013 №4261/17-312 про
надання для відповідного
відпрацювання та використання в роботі
роздруківки руху коштів за період з
01.01.2011 по 30.06.2011 по розрахунковим
рахункам, відкритих позивачем.

На підставі п. 85.9 ст. 85 ПК України,
отриманих листів ДПС у Черкаській
області від 11.02.2013 №2864/09 - 020 та листа УПМ
ДПС у Черкаській області від 14.02.2013
№3226/07-0705 про забезпечення доступу,
отриманих копій документів позивача,
перенесено термін проведення
перевірки на 19.02.2013 по 25.02.2013, про що
керівником ДПІ у м. Черкасах виданий
відповідний наказ від 14.02.2013 року №355.

Відповідно до ст. 79 ПК України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених ст.ст. 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки. Виконання умов цієї статті
надає посадовим особам органу
державної податкової служби право
розпочати проведення документальної
невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час
проведення документальних невиїзних
перевірок не обов'язкова.

Згідно з п. 82.1 ст. 82 ПК України
тривалість перевірок, визначених у
статті 77 цього Кодексу, не повинна
перевищувати 30 робочих днів для
великих платників податків, щодо
суб'єктів малого підприємництва - 10
робочих днів, інших платників податків
- 20 робочих днів.

Продовження строків проведення
перевірок, визначених у статті 77 цього
Кодексу, можливе за рішенням керівника
органу державної податкової служби не
більш як на 15 робочих днів для великих
платників податків, щодо суб'єктів
малого підприємництва - не більш як на 5
робочих днів, інших платників податків
- не більш як на 10 робочих днів.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що відповідач
діяв в межах повноважень та у спосіб
встановлений чинним законодавством
під час видання наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача її продовження так
і під час оформлення матеріалів такої
перевірки.

Щодо вимог позивача про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 29.03.2013 колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач здійснював діяльність з
оптової торгівлі та надання послуг у
період з 01.01.2011 по 31.12.2011 на загальній
системі оподаткування.

Згідно висновку ГВПМ ДПІ у м. Черкасах
від 18.02.2013 №982/07-3109 у позивача відсутні
як власні, так і орендовані виробничі,
складські, торгові приміщення,
земельні ділянки, транспортні засоби,
праця найманих працівників не
використовувалась.

В податковій декларації про майновий
стан і доходи за 2011 рік позивач
визначив загальний оподатковуваний
дохід в сумі 2453687 грн., витрати,
пов'язані з господарською діяльністю в
сумі 2439110 грн., чистий оподатковуваний
дохід в сумі 14577 грн.

Для проведення перевірки СУ ДПС у
Черкаській області листом від 11.02.2013
№2864/09-020 отримано допуск для
ознайомлення документів щодо
здійснення господарської діяльності
позивача та зняття відповідних копій
фінансово - господарських документів,
що вилучені співробітниками УПМ ДПС у
Черкаській області, відповідно до
протоколу обшуку від 25.09.2012 та
протоколу виїмки від 15.11.2012 за період
01.03.2012 по 28.09.2012 та лист УПМ ДПС у
Черкаській області від 14.02.2013 №3226/07 - 0705
надані для відповідного опрацювання та
використання в роботі банківські
роздруківки руху коштів за період з
01.01.2011 по 28.02.2012 по розрахунковому
рахунку 6344 відкритому в ПАТ «ВТБ
банк», МФО 321767 за період з 28.02.2012 по
11.06.2012 та з 01.08.2012 по 09.10.2012 по р/р 3800
та р/р 53801, відкритих позивачем в
АТ «Укрсиббанк», МФО 351005, за період з
01.07.2011 по 09.10.2012 по р/р 3442 та р/р
2142, в ЧГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО
354347.

В ході перевірки встановлено, що згідно
виписок банку на розрахунковий рахунок
позивача у 2011 році надійшли грошові
кошти за поставку товарів (робіт,
послуг) на загальну суму 28591031 грн. 18
коп., в тому числі 4765171 грн. 86 коп. ПДВ.

Згідно з п. 198. 1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг;придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198. 2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п. 198.6. ст. 198 Кодексу, не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з п. 201.11
ст. 201 ПК України).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Відповідно до п. 199.1 ст. 199 Податкового
кодексу України у разі якщо придбані
та/або виготовлені товари/послуги
частково використовуються в
оподатковуваних операціях, а частково -
ні, до сум податку, які платник має
право віднести до податкового кредиту,
включається та частка сплаченого
(нарахованого) податку під час їх
придбання або виготовлення, яка
відповідає частці використання таких
товарів/послуг в оподатковуваних
операціях.

В свою чергу, самим позивачем для
перевірки правильності визначення
витрат, безпосередньо пов'язаних з
отримання доходу, не надано первинні
документи, які б підтверджували
витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування.

Згідно протоколу обшуку СУ ДПС у
Черкаській області від 25.09.2012,
протоколу виїмки УПМ ДПС у Черкаській
області від 15.11.2012 документи, які
підтверджують витрати, пов'язані з
господарською діяльністю за
перевіряємий період у позивача не
вилучались.

Позивачем не додано документів, які б
засвідчували факт вилучення
працівниками правоохоронних або інших
органів первинних документів на
придбання товарів (робіт, послуг).

Відповідно п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі,
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в п. 44.7 ст. 44 ПК
України платник податків не надає
посадовим особам органу державної
податкової служби, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
перевіркою позивача правомірно
збільшено чистий оподатковуваний
дохід за 2011 рік на суму 23811282 грн. 32 коп.,
внаслідок чого донараховано 4045951 грн. 13
коп. податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції, а відповідач, як суб'єкт
владних повноважень - довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від
23.09.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко
Я.М.

Судді:
Кузьменко
В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.