Справа № 2а-3360/12,150/12
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року
Справа №
178410/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Довгої О.І.

суддів
Ліщинського А.М.,

Запотічного І.І.

секретар судового засідання
Коцур В.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 23.10.2012 року по справі
№2а-3360/12, 150/12 за позовом ОСОБА_2 до
Стебницької міської ради, третя особа:
ОСОБА_3 про визнання рішення
неправомірним та його скасування, -

В С Т А Н
О В И В :

06.04.2012 року ОСОБА_2 звернулася в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до Стебницької міської ради,
третя особа: ОСОБА_3 про визнання
рішення сесії Стебницької міської ради
№542 від 16 липня 2010 року про передачу
ОСОБА_3 у власність земельних ділянок
площею відповідно 1000 кв.м. та 734 кв.м. для
обслуговування житлового будинку,
ведення садівництва відповідно,
надання дозволу на виготовлення
житлового будинку ведення садівництва
відповідно, надання дозволу на
виготовлення державних актів на право
власності на дані земельної ділянки
протиправними і скасувати дане
рішення.

В обгрунтування позову покликається на
те, що в 1966 році рішенням Солонської
сільської ради її чоловіку ОСОБА_4 було
виділено земельну ділянку під
будівництво житлового будинку площею
0,17 га.

ЇЇ чоловік на цій земельній ділянці
збудував житловий будинок, та
облаштував проїзд від вулиці села
вздовж струмка, що протікає зверху вниз
між земельними ділянками, шириною 2,5 м.

Між виділеною їм земельною мідянкою та
сільською вулицею знаходилася ще одна
вільна земельна ділянка, яку вони з
чоловіком певний час використовували,
а в 1969 р. брат чоловіка - ОСОБА_5 згідно
рішення Солонської сільської ради
отримав її під будівництво житлового
будинку. Після будівництва будинку
ОСОБА_5 їхньою під'їздною дорогою не
користувався, а облаштував собі для
цього інший заїзд, зі сторони сільської
вулиці. В 1989 р. чоловік позивачки помер,
а через рік помер його брат. Після їх
смерті позивачка прийняла спадщину -
житловий будинок свого чоловіка. Дочка
покійного брата чоловіка ОСОБА_3
продовжувала користуватися тією ж
дорогою, що веде до будинку позивачки,
яку в свій час облаштував її чоловік.

Як зазначає позивач відносини між
позивачкою та ОСОБА_3 погіршилися,
внаслідок того, що чоловік останньої
розібрав дерев'яний паркан, що відділяв
її земельну ділянку від вулиці і став
будувати новий. При цьому продовжив
паркан ще на кілька метрів, закрив
проїзд до будинку позивачки.

Позивачка зверталася із заявою до
Стебницької міської ради для вирішення
даного питання, де їй було
рекомендовано звернутися за захистом
своїх прав та інтересів до суду. Вказує
на те, що ОСОБА_3 отримала дозвіл на
виділення їй земельних ділянок для
обслуговування житлового будинку та
ведення садівництва та їх
приватизацію.

Дозвіл на виділення даних земельних
ділянок ОСОБА_3 видано рішенням сесії
Стебницької міської ради № 542 від 16.07.2010
року. Меж їхніх земельних ділянок вони
не погоджували, хто розписувався за неї
в акті - їй невідомо. Просить визнати
протиправним та скасувати рішення
сесії Стебницької міської ради № 542 від
16 липня 2010 року про виділення земельних
ділянок площею 734 кв. м. для ведення
садівництва та площею 1000 кв. м. для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
надання дозволу на виготовлення
державних актів на право власності.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 23.10.2012 року у
адміністративному позові відмовлено
за безпідставністю.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, вважає постанову
незаконною та необгрунтованою.

Зазначає, що судом не взято до уваги
існуючі обставини, які чинять
перешкоди у користуванні майном.

Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою задоволити позов.

Представник апелянта в судовому
засіданні викладені у апеляційній
скарзі доводи підтримав, просить суд
скаргу задоволити та прийняти рішення,
якою задоволити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, явку повноважного
представника не забезпечив, про дату,
час та розгляд справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

Третя особа доводи апеляційної скарги
не підтримує, подала свої заперечення
відповідно до яких зазначає, що
рішенням сесії Стебницької міської
ради №542 від 16 липня 2010 року їй передано
безоплатно у приватну власність
земельну ділянку площею 1000 кв.м на
АДРЕСА_1 для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд та земельну ділянку площею 734
кв.м. для ведення садівництва. На
підставі вказаного рішення
Стебницької міської ради ОСОБА_3 видано
державні акти на право власності на
земельній ділянки, які зареєстровані в
книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю,
договорів оренди землі за №84,
3 та зареєстровані державним
реєстратором 15 листопада 2010 рок, що
свідчить про право приватної власності
у ОСОБА_3. на вказані земельні ділянки
згідно ст.126 ЗК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення сторін,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову - без змін.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
процесуального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є власником будинку,
розташованого в м.Стебник,
вул.Дрогобицька, 122 Львівської області
на земельній ділянці площею 910 кв.м.

Поруч з позивачкою межує третя особа
по справі - ОСОБА_3, якій на підставі
рішення Стебницької міської ради за
№542 від 16 лютого 2010 року «Про
безоплатну передачу у власність
громадянам земельних ділянок»
передано у безоплатну власність
земельну ділянку площею 1000 кв.м для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд та
земельну ділянку площею 734 кв.м для
ведення садівництва, що на АДРЕСА_2
Право власності ОСОБА_3 посвідчено
виданими на її ім'я Державними актами
(серія ЯК № 945119, ЯК 3 945119).

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Обов'язковою умовою визнання акта
недійсним є також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організацій

Згідно з п.34 ч. 1 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування» виключно на
прилюдних засіданнях сільської,
селищної, міської ради розглядаються
питання вирішення відповідно до закону
питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить зокрема:
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власно відповідно до цього
кодексу.

Пунктом 12 «Перехідних положень
Земельного кодексу України»
встановлено, що до розмежування земель
державної і комунальної власно
повноваження щодо розпорядження
землями в межах населених пунктів, крім
земель переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Рішенням № 542 від 16.07.2010 р. щодо
безоплатної передачі у власність
ОСОБА_3 земельних ділянок, згідно якого
видано державні акти на право
власності на земельні ділянки (серія ЯК
№945119, ЯК №945119), жодним чином непорушено
права гр. ОСОБА_2

Відповідним рішенням земельна ділянка
виділена з дотриманням норм п.п. б п. 1
ст. 121 Земельного кодексу України, якою
визначено що норми безоплатної
передачі земельних ділянок громадянам
встановлюються в таких межах: для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, в містах - не більше 0,10 гектара.

З планів земельних ділянок та світлин,
які містяться у матеріалах справи,
встановлено, що повз земельну ділянку
третьої особи та позивача наявний
проїзд (провулок).

Громадянка ОСОБА_2 має вільний прохід
та проїзд до свого будинку по АДРЕСА_2.

Зазначена обставина підтверджена
рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду від 03.11.2011 року, зокрема вздовж
земельних ділянок по АДРЕСА_2 та НОМЕР_1
існує проїзд, що стверджується і
планами земельних ділянок.

Колегія суддів погоджується із тим, що
позивачем не надано суду жодних
доказів та відповідно не доведено тієї
обставини, що ОСОБА_3 вийшла за межі,
виділеної їй земельної ділянки, розмір
якої передбачено в Державному акті чи
порушила процедуру приватизації. В
матеріалах справи також відсутні
докази щодо фіксування порушень ОСОБА_3
земельного законодавства.

Крім того колегія суддів вважає, що
бажання позивачки відновити
можливість проходу через земельну
ділянку третьої особи, не створює
правової підстави для скасування
рішень Стебницької міської ради, не
свідчить про їх неправомірність та
незаконність, з огляду на дотримання
принципу непорушності права приватної
власності.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 23.10.2012 року по справі
№2а-3360/12, 150/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвали законної сили, а у разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Суддя
Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.