Справа № 2а-2886/10/1670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2013-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 листопада 2013 року м.
Київ В/800/4399/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого),

Голубєвої Г.К., Пилипчук Н.Г., Рибченка
А.О., Степашка О.І.,

перевіривши заяву Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
02.10.2013 № К-40348/10

у справі № 2а-2886/10/1670

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності - ОСОБА_6

до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції у
Полтавській області

про скасування податкового
повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція
звернулась до Верховного Суду України
із заявою про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
02.10.2013 № К-40348/10.

Відповідно до ст. 2391 КАС України (із
змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 07.07.2010 № 2453-VІ "Про
судоустрій і статус суддів"), заява про
перегляд судових рішень подається до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України, який за
змістом статей 2392 та 240 КАС України
перевіряє відповідність заяви вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за тотожних
предмета спору, підстав позову та за
аналогічних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
02.10.2013 № К-40348/10 заявник послався на
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції положень Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб" стосовно визначення податкового
агента.

На підтвердження зазначеного
відповідач надав ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
08.08.2013 К/9991/15708/11, в якій, на його думку,
інакше застосовано одні й ті самі норми
права. Однак, зміст зазначеної ухвали
містить інші обставини. Зокрема, у
справі № 2а-9404/10/2070 (К/9991/15708/11)
переглядаючи судові рішення
попередніх інстанцій, касаційний суд
виходив із того, що позивач (юридична
особа) по відношенню до гр. ОСОБА_7,
якому було виплачено дохід, що
підтверджено касовими документами, є
податковим агентом, тому повинен був
під час виплати доходу на користь
громадянина нарахувати та утримати
податок із подальшою його сплатою до
бюджету.

А зі змісту ухвали касаційної
інстанції, про перегляд якої
поставлено питання у заяві, суд,
виконуючи завдання по здійсненню
правосуддя щодо дотримання судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
застосовував норми Закону України "Про
податок на додану вартість" з
урахуванням встановлених попередніми
судами обставин справи про те, що
фізична особа - підприємець (позивач у
справі) не виплачувала дохід на користь
фізичних осіб, а лише придбавала товар,
документи щодо придбання якого не
містять інформації щодо
постачальників товару, що в свою чергу
стало підставою для висновків
державного податкового органу про
відсутність можливості встановити
факт сплати постачальником товару сум
податку з доходів фізичних осіб і як
наслідок позивачу податковим
повідомленням - рішенням було
нараховане податкове зобов'язання з
податку з доходів найманих
працівників.

Отже, аналіз наведених рішень суду
касаційної інстанції дає підстави
вважати, що обставини, які стали
підставою для заяви про перегляд
справи, не підтвердилися, оскільки
правовідносини, які були предметом
судових розглядів, не є подібними.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для допуску справи до
провадження у Верховному Суді України.

Керуючись ст. ст. 235-240 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
допуск справи до провадження
Верховного Суду України для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 02.10.2013 № К-40348/10 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Карась О.В.

Судді
Голубєва Г.К.

Пилипчук Н.Г.

Рибченко А.О.

Степашко О.І.