Справа № 2а-10494/12/0170/8
Суддя: Дадінська Тамара Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 2а-10494/12/0170/8

30.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Дадінської Т.В.,

суддів Омельченка В. А. ,

Дудкіної Т.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (головуючого судді
Кушнова А.О. ) від 16.01.2013 по справі
№2а-10494/12/0170/8

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Кримтеплоелектроцентраль"
(вул.Кримська, 7, смт.Молодіжне,
Сімферопольський район, Автономна
Республіка Крим, 97501)

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Сімферополі АР Крим Державної
податкової служби (вул. Мате Залкі, 1/9, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95053)

про визнання протиправними дій,
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від 16
січня 2013 року у справі № 2а-10494/12/0170/8
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кримтеплоелектроцентраль» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великим
платниками податків у м. Сімферополі АР
Крим Державної податкової служби про
визнання протиправними дій, визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення було
задоволено. Визнано протиправними дії
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великим
платниками податків у м. Сімферополі АР
Крим ДПС по визнанню угод, укладених
між ТОВ «КримТЕЦ» та ПП «А-Ліра»,
нікчемними; визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Сімферополі АР Крим ДПС № від
09.08.2012 року. Судом також вирішено
питання щодо розподілу судових витрат
по справі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, з апеляційною
скаргою звернулось Міжрегіональне
головне управління Міндоходів -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників, яке просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від 16
січня 2013 року, прийняти нове судове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову позивачу
відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована
нікчемністю правочинів між позивачем
та ПП «А-Ліра», заявник посилається на
акт перевірки ДПІ у Скадовському
районі Херсонської області ДПС, яким
податкові зобов'язання ПП «А-Ліра» по
відповідному ланцюгу постачання
визнані нікчемними.

Разом з апеляційною скаргою заявник
апеляційної скарги заявив клопотання
про заміну відповідача по справі у
зв'язку із ліквідацією Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великим платниками податків у
м. Сімферополі АР Крим ДПС та
покладенням на Центральний офіс
обов'язку щодо обліку податкових
надходжень позивача.

Суд задовольнив клопотання заявника
апеляційної скарги та здійснив заміну
відповідача по справі, а саме:
Спеціалізовану державну податкову
інспекцію по роботі з великими
платниками податків у м. Сімферополі АР
Крим ДПС на Міжрегіональне головне
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився. Від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із неможливістю явки його представника
внаслідок виникнення складних
погодних умов.

Вказане клопотання про відкладення
розгляду справи залишено судовою
колегією без задоволення, оскільки
доводи апеляційної скарги є для суду
зрозумілими та зводяться до вирішення
судом правового питання, в матеріалах
справи є у наявності усі необхідні
докази для вирішення судом спору.

До суду апеляційної інстанції надійшло
клопотання про заміну позивача по
справі у зв'язку із перетворенням ТОВ
«Кримтеплоелектроцентраль» у Публічне
акціонерне товариство
«Кримтеплоелектроцентраль».

Судова колегія задовольнила
клопотання Публічного акціонерного
товариства
«Кримтеплоелектроцентраль» про заміну
позивача у справі та здійснила заміну
позивача по справі, а саме: Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Кримтеплоелектроцентраль» на
Публічне акціонерне товариство
«Кримтеплоелектроцентраль».

Представник позивача у судове
засідання не зьявився. Про дату, час і
місце апеляційного розгляду справи
позивач сповіщений належним чином.

Від позивача надійшли письмові
заперечення на апеляційну скаргу, у
яких позивач висловив свою правову
позицію щодо незгоди з апеляційною
скаргою. Позивач просив відмовити у
задоволенні апеляційної скарги та
залишити судове рішення суду першої
інстанції без змін.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
спірні правовідносини у справі виникли
у зв'язку із збільшенням позивачу суми
грошового зобов'язання з ПДВ у сумі
1801339,73 грн. за основним платежем та 900669,86
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями податковим
повідомленням-рішенням від 09.08.2012 року
№ .

Вказане податкове
повідомлення-рішення прийнято на
підставі висновків акту
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Сімферополі АР
Крим Державної податкової служби від
20.07.2012 року № 58/41-20/32417960 «Про результати
документальної позапланової перевірки
ТОВ «Кримтеплоелектроцентраль» (), Сімферопольський район,
смт. Молодіжне, вул.. Кримська, 7, з
питань дотримання норм податкового
законодавства при проведенні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ПП «А-Ліра» () за період з 01.11.11 по 30.11.11»,
яким було встановлено завищення
позивачем податкового кредиту з ПДВ за
листопад 2011 року по
фінансово-господарським
взаємовідносинам із ПП «А-Ліра» на суму
ПДВ 1801339,73 грн., внаслідок чого було
донараховано ПДВ до сплати у бюджет у
сумі 1801339,73 грн.

Такий висновок податкової інспекції
ґрунтується на висновку про
безтоварний характер
фінансово-господарських операцій між
позивачем та ПП «А-Ліра», правочини із
якими податкова інспекція визнала
нікчемними.

Так у акті перевірки податкова
інспекція зазначила, що позивачем до
складу податкового кредиту з ПДВ було
віднесено суму ПДВ 1801339,73 грн. на
підставі отриманих від ПП «А-Ліра»
податкових накладних.

09.07.2012 року на адресу відповідача
надійшов лист ДПІ у Скадовському
районі Херсонської області ДПС від
07.07.2012 року № 228/7/23-017, яким направлено
акт від 15.06.2012 року № 82/22/34323178 «Про
результати планової виїзної
документальної перевірки приватного
підприємства «А-Ліра» (код 34323178) з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2010р. по
31.12.2011р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010р. по
31.12.2011р.», яким було встановлено
порушення ПП «А-Ліра» вимог в частині
недодержання в момент вчинення
правочинів, які спрямовані на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ними п. 5 ст. 203 Цивільного
кодексу України, у зв'язку з чим визнані
податковим органом недійсними суми
доходів та витрат по правочинах
здійснених з суб'єктами
господарювання, наведеними у додатку
до акту № 5,6, де під пунктом 33
зазначається ТОВ
«Кримтеплоелектроцентраль» (сума ПДВ
1801339,73 грн. у звітному періоді листопад
2012 року).

Також у акті перевірки зазначено про
завищення ПП «А-Ліра» податкового
кредиту з ПДВ по
фінансово-господарським
взаємовідносинам із постачальниками
ПП «А-Ліра».

Як зазначено у акті перевірки, ДПІ у
Скадовському районі Херсонської
області ДПС було встановлено
взаємовідносини з контрагентами,
фінансово-господарські операції з
якими підпадають під ознаки нікчемних
правочинів.

Таким чином, висновок відповідача щодо
нікчемності правочинів між позивачем
та ПП «А-Ліра» засновані виключно на
висновку іншого податкового органу -
ДПІ у Скадовському районі Херсонської
області ДПС про нікчемність правочинів
між ПП «А-Ліра» та його контрагентами
як постачальниками та покупцями.

Судова колегія зазначає, що твердження
податкової інспекції щодо відсутності
у позивача права на віднесення сум ПДВ
до складу податкового кредиту по
операціям з придбання товарів (робіт,
послуг) по фінансово-господарськими
взаємовідносинами із ПП «А-Ліра», у
зв'язку із відсутністю товарного
характеру таких взаємовідносин,
повинен бути доведеним. При цьому
судова колегія зазначає, що податкова
відповідальність платників податків
має індивідуальний характер і при
відсутності належних та допустимих
доказів відсутності реального
виконання умов господарських операцій
(поставки товарів, робіт, послуг) у суду
немає правових підстав до висновку про
завищення позивачем суми податкового
кредиту з ПДВ.

Крім того, судова колегія зазначає, що
відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів та послуг
не мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарських операцій між останнім у
ланцюгу постачання платником податків
- позивачем та його безпосереднім
контрагентом - ПП «А-Ліра». Оцінці
підлягає саме факт здійснення
фінансово-господарських операцій між
позивачем та ПП «А-Ліра», реальність
таких операцій.

Відповідно до статті 203 Цивільного
кодексу України « Загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину» зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам; особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 204 Цивільного
кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний недійсним.

Згідно до статті 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

В матеріалах справи відсутні докази,
які б свідчили про те, що правочини між
позивачем та вищевказаним суб'єктом
господарської діяльності суперечать
інтересам держави та суспільства,
недійсність правочинів прямо не
встановлена законом, а тому згідно
приписів статті 215 Цивільного кодексу
України такі правочини є оспорюваними,
тобто підлягають визнанню судом
недійсними у порядку, встановленому
законом. Але, у судовому порядку не
оспорено дійсність вказаних
правочинів.

Відповідно до статті 228 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що порушує публічний порядок,
якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо
відповідності правочину інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам такий правочин може бути
визнаний недійсним. Якщо визнаний
судом недійсний правочин було вчинено
з метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то при
наявності умислу у обох сторін - в разі
виконання правочину обома сторонами - в
дохід держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за угодою,
а в разі виконання правочину однією
стороною з іншої сторони за рішенням
суду стягується в дохід держави все
одержане нею і все належне - з неї
першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності умислу лише у
однієї із сторін все одержане нею за
правочином повинно бути повернуто
іншій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного
за рішенням суду стягується в дохід
держави.

Тобто, вказаною нормою Кодексу чітко
визначено, що правочини, що не
відповідають інтересам держави і
суспільства є не нікчемними а
недійсними, що визнається в судовому
порядку.

Як слідує з постанови Пленуму ВСУ від 6
листопада 2009 року N 9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" при
кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК
має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

На час здійснення перевірки позивача
та постановлення податковою
інспекцією висновку про нікчемність
правочинів між позивачем та
вищевказаним суб'єктом господарської
діяльності , був відсутній відповідний
вирок суду про фіктивність ПП «А-Ліра»,
відсутнє відповідне рішення суду про
визнання правочинів недійсними, а тому
податкова інспекція не мала правових
підстав до висновку про нікчемність
правочинів та висновку про завищення
позивачем податкового кредиту з
придбання товарів (робіт, послуг) у
вказаного підприємства.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом У цього
Кодексу.

Відповідно до пунктів 198.1, 198.2 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8
статті 187 цього Кодексу, а для операцій
з постачання послуг нерезидентом на
митній території України - дата сплати
(нарахування) податку за податковими
зобов'язаннями, що були включені
отримувачем таких послуг до податкової
декларації попереднього періоду.

Згідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Платник податку може включити на
підставі бухгалтерської довідки до
податкового кредиту виходячи з бази
оподаткування, визначеної відповідно
до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу,
суми податку, сплачені (нараховані) у
вартості товарів/послуг, необоротних
активів, що не були включені до складу
податкового кредиту при придбанні або
виготовленні таких товарів/послуг,
необоротних активів, та/або з яких були
визначені податкові зобов'язання
відповідно до цього пункту, у разі якщо
такі товари/послуги, необоротні активи
починають використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності, у тому числі
переведення невиробничих необоротних
активів до складу виробничих
необоротних активів.

З метою застосування цього пункту
податкові зобов'язання і податковий
кредит визначаються на дату початку
фактичного використання
товарів/послуг, необоротних активів,
визначену в первинних документах,
складених відповідно до Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Згідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Таким чином, вказаними положеннями
Податкового кодексу передбачено, що
податковий кредит з ПДВ повинен бути
документально підтверджений а
понесенні платником витрати з
придбання товарів (робіт, послуг)
повинні бути безпосередньо пов'язані
із здійсненням платником податків
власної господарської діяльності.

Термін "господарська діяльність" суд
застосовує у значенні, наведеному у
підпункті 14.1.36 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України а саме:
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Судовою колегією враховується, що на
формування показників податкового
кредиту та валових витрат впливають
операції з закупівлі товарів (робіт,
послуг), а також подальша їх реалізація
за ціною не нижче вартості.

Згідно статті 1 Закону України від
16.07.1999 №996-14 «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні»
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податку.
Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків є обов'язковою
ознакою господарської операції.
Усі господарські операції, які були
проведені, спричинили реальні зміни
майнового стану позивача - вказаний
факт підтверджується матеріалами
справи.

Так судом першої інстанції було
встановлено, що за даними податкового
обліку (реєстр податкових накладних та
податкова декларація з ПДВ) у листопаді
2011 року ТОВ «КримТЕЦ» сформувало
податковий кредит з ПДВ в сумі 1801339,73
грн. по операціях з придбання товарів
(робіт, послуг) у ПП «А-Ліра» на загальну
суму 10808038,37 грн. з ПДВ, у т.ч.: на суму
4003838,79 грн., у т.ч. 667306,47 грн. ПДВ за
договором поставки №05/10 від 05.10.2011; на
суму 6804199,58 грн., у т.ч. 1134033,26 грн. ПДВ за
договором поставки №05/10-2 від 05.10.2011.

05 жовтня 2011 року між ТОВ «КримТЕЦ»
(Покупець) та ПП «А-Ліра» (Постачальник)
укладено договір поставки №05/10, за
умовами якого Постачальник продає, а
Покупець купує наступний товар: макуху
(жмих) соняшника українського
походження врожаю 2011 року (п.1.1
Договору).

Покупець зобов'язується сплатити
вартість товару та прийняти його (п.1.3
Договору).

Передача товару Покупцю здійснюється
на умовах EXW - склади ПрАТ «Дніпровський
термінал», м. Херсон згідно ІНКОТЕРМС
2010 (п.4.3 Договору).

З моменту отримання Покупцем товару та
підписання відповідних
приймально-передавальних документів
право власності на товар переходить
від Постачальника до Покупця (п.4.5
Договору).

Так відповідно до договору №05/10 у
листопаді 2011 року ТОВ «КримТЕЦ»
отримало від ПП «А-Ліра» макуху (жмих)
соняшника у кількості 1311,53 тон вартістю
4003838,79 грн., у т.ч. 667306,47 грн. ПДВ, що
підтверджується прибутковими
накладними та актами
приймання-передачі товару.

Прийом-передача вказаного товару
(макуха (жмих) соняшника) у кількості
1311,53 тон вартістю 4003838,79 грн. з ПДВ
відбулася на складах ПрАТ
«Дніпровський термінал» в місті
Херсон, що зафіксовано в актах
приймання-передачі за листопад 2011 року.

У бухгалтерському обліку ТОВ «КримТЕЦ»
господарські операції з придбання
макухи (жмиху) соняшника у повному
обсязі в сумі 4003838,79 грн. з ПДВ
відображені в регістрі
бухгалтерського обліку за листопад 2011
року за кредитом субрахунку №631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» в кореспонденції з
дебетом субрахунків: №281 «Товари на
складі» на суму 3336532,32 грн., №644
«Податковий кредит» на суму 667306,47 грн.

У листопаді-грудні 2011 року ТОВ
«КримТЕЦ» перерахувало ПП «А-Ліра» у
сплату вартості отриманого товару
(макуха (жмих) соняшника) грошові кошти
у сумі 4003838,78 грн., у т.ч. 667306,47 грн. ПДВ,
що підтверджується платіжними
дорученнями з відміткою банку.

Господарські операції з перерахування
грошових коштів на користь ПП «А-Ліра»
за отриману макуху (жмих) соняшника у
сумі 4003838,78 грн., у т.ч. 667306,47 грн. ПДВ, у
повному обсязі відображені в регістрі
бухгалтерського обліку ТОВ «КримТЕЦ»
за дебетом субрахунку №631 «Розрахунки
з вітчизняними постачальниками» в
кореспонденції з кредитом субрахунку
№311 «Поточні рахунки в національній
валюті» за листопад-грудень 2011 року.

Так станом на 30.11.2012 року на
бухгалтерському рахунку №631
«Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» у розрізі
розрахунків з ПП «А-Ліра» за договором
№05/10 від 05.10.2011 р. відображено кредитове
сальдо у розмірі 0,01 грн. з ПДВ.

Продаж макухи (жмиху) соняшника в цілях
оподаткування є «постачанням товарів»
відповідно до п.п.14.1.191. п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України.

Операції платника з постачання товарів
на території України є об'єктом
оподаткування ПДВ відповідно до абз.
«а» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу
України.

Постачальник (ПП «А-Ліра»), за даними
офіційного сайту ДПС України був
платником ПДВ на момент здійснення
поставки (листопад 2011 року), адже
свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ
від 12.05.2006 №30954843 анульовано пізніше -
29.05.2012.

Отже, операції з постачання ПП «А-Ліра»
товарів на користь ТОВ «КримТЕЦ» в
листопаді 2011 р. в м. Херсон є об'єктом
оподаткування ПДВ відповідно до абз.
«а» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу
України.

В листопаді 2011 року за датою
відвантаження покупцю (ТОВ «КримТЕЦ»)
товарів вартістю 4003838,79 грн., у т.ч. 667306,47
грн. ПДВ, у постачальника (ПП «А-Ліра»)
відповідно до п.187.1. ст.187 та п.п.14.1.179 п.14.1
ст.14 Податкового кодексу України
виникли податкові зобов'язання з ПДВ в
сумі 667306,47 грн.

За датою виникнення податкових
зобов'язань з ПДВ в сумі 667306,47 грн.
постачальник (ПП «А-Ліра») відповідно
до п.201.1., 201.4. та 201.7. ст. 201 Податкового
кодексу України склав податкові
накладні на суму ПДВ 667306,47 грн. по
операціях поставки макухи (жмиху)
соняшника вартістю 4003838,79 грн. з ПДВ.

Податкові накладні на суму ПДВ 667306,47
грн. складені відповідно до п.201.2. ст.201
Податкового кодексу України за формою,
затвердженою наказом ДПА України №969,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 29.12.2010р. за №1401/18696 "Про
затвердження форми податкової
накладної та Порядку її заповнення"
(який був чинним на час виписки
податкової накладної) та містять
обов'язкові реквізити, передбачені
п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Постачальник (ПП «А-Ліра») дотримав
вимоги Податкового кодексу України
щодо реєстрації податкових накладних
на суму ПДВ 667306,47 грн., а саме: податкова
накладна №5 від 09.11.2011 на суму ПДВ 651910,18
грн. була зареєстрована в ЄРПН
відповідно до п.201.10 ст.201 та п.11
підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового
кодексу України, що підтверджено
даними Витягу з ЄРПН №6; податкові
накладні №29 від 09.11.2011 р. та №6 від 10.11.2011
на загальну суму ПДВ 15396,29 грн. не
підлягали реєстрації в ЄРПН відповідно
до п.11 підрозділу 2 Розділу ХХ
Податкового кодексу України.

У листопаді 2011 року постачальник (ПП
«А-Ліра») відповідно до п.201.1, п. 201.4 ст. 201
Податкового кодексу України надав
покупцю (ТОВ «КримТЕЦ») податкові
накладні на суму ПДВ 667306,47 грн., а
покупець (ТОВ «КримТЕЦ») отримав та
відповідно до п.201.6. ст.201 Податкового
кодексу України відобразив їх у
розділі II «Отримані податкові
накладні» реєстру податкових
накладних.

У листопаді 2011 року відповідно до п.198.1,
п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України
за датою отримання товарів (що
підтверджено податковими та
прибутковими накладними, а також
актами приймання-передачі) у ТОВ
«КримТЕЦ» виникло право на віднесення
ПДВ у сумі 667306,47 грн. до податкового
кредиту.

Відповідно до отриманих від ПП «А-Ліра»
податкових накладних ТОВ «КримТЕЦ» у
листопаді 2011 року відповідно до п. 201.10
ст.201 Податкового кодексу України
нарахувало ПДВ, що відноситься до
податкового кредиту, в сумі 667306,47 грн.,
та відповідно до п.200.1. ст.200, п.201.14, 201.15
ст.201 Податкового кодексу України
відобразило його у податковій
декларації з ПДВ за листопад 2011 року.

Встановлено, що ПДВ в сумі 667306,47 грн.
включений в податковий кредит
ТОВ «КримТЕЦ» у межах строку давності,
встановленого п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України (365 днів з дати виписки
податкової накладної).

З матеріалів справи вбачається та
підтверджено висновком
судово-економічної експертизи № 202/12
від 11.12.2012, 05 жовтня 2011 року між ТОВ
«КримТЕЦ» (Покупець) та ПП «А-Ліра»
(Постачальник) було укладено договір
поставки №05/10-2, за умовами п. 1.1 якого
Постачальник продає, а Покупець купує
наступний товар: органічний кормовий
горох українського походження, врожаю
2011 року.

Покупець зобов'язується сплатити
вартість товару та прийняти його (п.1.3
Договору).

Передача товару Покупцю здійснюється
на умовах EXW - склади ТОВ
«Агро-Транзит-Інвест», м. Херсон згідно
ІНКОТЕРМС 2010 (п.4.3 Договору).

Право власності на товар переходить
від Постачальника до Покупця з моменту
отримання Покупцем товару та
підписання відповідних
приймально-передавальних документів
(п.4.5 Договору).

Відповідно до вищезазначеного
договору №05/10-2 у листопаді 2011 р. ТОВ
«КримТЕЦ» отримало від ПП «А-Ліра»
горох органічний у кількості 1863,96 тон
вартістю 6804199,58 грн., у т.ч. 1134033,26 грн.
ПДВ, що підтверджується прибутковими
накладними та актами
приймання-передачі товару (том 1 а.с.
162-163,166, 168).

Прийом-передача вказаного товару
(горох органічний) у кількості 1863,96 тон
вартістю 6804199,58 грн. з ПДВ відбулася на
складах ТОВ «Агро-Транзит-Інвест» в
місті Херсон, що зафіксовано в актах
приймання-передачі за листопад 2011 р.
(том 1 а.с. 164, 167).

У бухгалтерському обліку ТОВ «КримТЕЦ»
господарські операції з придбання
гороху органічного у повному обсязі в
сумі 6804199,58 грн. з ПДВ відображені в
регістрі бухгалтерського обліку за
листопад 2011 р. за кредитом субрахунку
№631 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» в кореспонденції з
дебетом субрахунків: №281 «Товари на
складі» на суму 5670166,32 грн.; №644
«Податковий кредит» на суму 1134033,26 грн.

У листопаді-грудні 2011 р. ТОВ «КримТЕЦ»
перерахувало ПП «А-Ліра» у сплату
вартості отриманого товару (горох
органічний) грошові кошти у сумі 6804199,58
грн., у т.ч. 1134033,26 грн. ПДВ, що
підтверджується платіжними
дорученнями з відміткою банку (том 1 а.с.
170-172).

Господарські операції з перерахування
грошових коштів на користь ПП «А-Ліра»
за отриманий горох органічний у сумі
6804199,58 грн., у т.ч. 1134033,26 грн. ПДВ, у
повному обсязі відображені в регістрі
бухгалтерського обліку ТОВ «КримТЕЦ»
за дебетом субрахунку №631 «Розрахунки
з вітчизняними постачальниками» в
кореспонденції з кредитом субрахунку
№311 «Поточні рахунки в національній
валюті» за листопад-грудень 2011.

Продаж гороху органічного в цілях
оподаткування є «постачанням товарів»
відповідно до п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України.

Операції платника з постачання товарів
на території України є об'єктом
оподаткування ПДВ відповідно до абз.
«а» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу
України.

За даними офіційного сайту ДПС України,
постачальник (ПП «А-Ліра») був
платником ПДВ на момент здійснення
поставки (листопад 2011 р.), оскільки його
Свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ
від 12.05.2006 р. №30954843 анульовано 29.05.2012 р.

Операції з постачання ПП «А-Ліра»
товарів на користь ТОВ «КримТЕЦ» в
листопаді 2011 року в м. Херсон є об'єктом
оподаткування ПДВ відповідно до абз.
«а» п.185.1. ст.185 Податкового кодексу
України.

В листопаді 2011 року за датою
відвантаження покупцю (ТОВ «КримТЕЦ»)
товарів вартістю 6804199,58 грн., у т.ч. 1134033,26
грн. ПДВ, у постачальника (ПП «А-Ліра»)
відповідно до п.187.1. ст.187 та п.п.14.1.179 п.14.1
ст.14 Податкового кодексу України
виникли податкові зобов'язання з ПДВ в
сумі 1134033,26 грн.

За датою виникнення податкових
зобов'язань з ПДВ в сумі 1134033,26 грн.
постачальник (ПП «А-Ліра») відповідно
до п.201.1, 201.4 та 201.7 ст. 201 Податкового
кодексу України склав податкові
накладні на суму ПДВ 1134033,26 грн. по
операціях поставки гороху органічного
вартістю 6804199,58 грн. з ПДВ.

Зазначені податкові накладні на суму
ПДВ 1 134 033,26 грн. складені
відповідно до п.201.2 ст.201 Податкового
кодексу України за формою,
затвердженою Наказом ДПА України №969,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 29.12.2010р. за №1401/18696 "Про
затвердження форми податкової
накладної та Порядку її заповнення"
(який був чинним на час виписки
податкової накладної) та містять
обов'язкові реквізити, передбачені
п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Згідно з даними Витягу з ЄРПН №6,
податкові накладні на суму ПДВ 1134033,26
грн. були зареєстровані в ЄРПН
відповідно до п.201.10 ст.201 та п.11
підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового
кодексу України.

У листопаді 2011 року постачальник (ПП
«А-Ліра») відповідно до п.201.1, п. 201.4 ст.201
Податкового кодексу України надав
покупцю (ТОВ «КримТЕЦ») податкові
накладні на суму ПДВ 1134033,26 грн., а
покупець (ТОВ «КримТЕЦ») отримав та
відповідно до п.201.6 ст.201 Податкового
кодексу України відобразив їх у
розділі II «Отримані податкові
накладні» реєстру ПН.

У листопаді 2011 року відповідно до п.198.1,
п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України
за датою отримання товарів (що
підтверджено податковими та
прибутковими накладними, а також
актами приймання-передачі) у ТОВ
«КримТЕЦ» виникло право на віднесення
ПДВ у сумі 1134033,26 грн. до податкового
кредиту.

На підставі отриманих від ПП «А-Ліра»
податкових накладних ТОВ «КримТЕЦ» у
листопаді 2011р. відповідно до п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України
нарахувало ПДВ, що відноситься до
податкового кредиту, в сумі 1134033,26 грн.,
та відповідно до п.200.1 ст.200, п.201.14, п. 201.15
ст.201 Податкового кодексу України
відобразило його у податковій
декларації з ПДВ за листопад 2011 року.

ПДВ в сумі 1134033,26 грн. включений в
податковий кредит ТОВ «КримТЕЦ» у
межах строку давності, встановленого
п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України
(365 днів з дати виписки податкової
накладної).

Таким чином, як свідчать матеріали
справи та було встановлено судовим
експертним дослідженням у даній
справі, документами бухгалтерського
обліку ТОВ «КримТЕЦ» (прибутковими
накладними, двосторонніми та
тристоронніми актами
приймання-передачі, платіжними
дорученнями, виписками банку, ВМД,
звітами комісіонера) у повному обсязі у
сумі 10808038,37 грн., у т.ч. 1801339,73 грн. ПДВ,
підтверджується придбання, оплата
(окрім 0,01грн.), зберігання та
використання у господарській
діяльності ТОВ «КримТЕЦ» товарів
(макухи (жмиху) соняшнику та гороху
органічного) за договорами поставки з
ПП «А-Ліра» №05/10 від 05.10.2011 р. та №05/10-2
від 05.10.2011 р. з ПП «А-Ліра».

Експертним дослідженням також було
встановлено, що здійснення ТОВ
«КримТЕЦ» господарських операцій з
придбання у ПП «А-Ліра» макухи (жмиху)
соняшника у кількості 1311,53 тон в
листопаді 2011 р., як і здійснення ТОВ
«КримТЕЦ» господарських операцій з
придбання у ПП «А-Ліра» гороху
органічного у кількості 1863,96 тон в
листопаді 2011 р., підтверджується з
урахуванням часу та простору.

При здійсненні вказаних господарських
операцій використовувались складські
потужності ПрАТ «Дніпровський
термінал», залученого ТОВ «КримТЕЦ» за
договором складського зберігання
зернових вантажів та надання послуг
№08/11-ДТ-КТЕЦ/541 від 08.11.2011р. та складські
потужності ТОВ «Агро-Транзит-Інвест»,
залученого ТОВ «КримТЕЦ» за договором
складського зберігання зерна №0811 від
08.11.2011 р. (том 1 а.с. 207-219).

Стосовно використання позивачем
придбаного товару у власній
господарській діяльності, то
відповідно до довідки з ЄДРПОУ АА №
231860, основними видами діяльності ТОВ
«Кримтеплоелектроцентраль» за КВЕД є,
зокрема, інші види оптової торгівлі та
інше.

Відповідно до висновку
судово-економічної експертизи,
придбання макухи (жмих) соняшника у
кількості 1311,53 тон здійснено ТОВ
«КримТЕЦ» в листопаді 2011 року з метою
отримання доходу від її подальшої
реалізації у межах господарської
діяльності, виходячи з наступного.

Так, в рамках здійснення діяльності по
оптовій торгівлі продовольчими
товарами з метою реалізації макухи
(жмиху) соняшника ТОВ «КримТЕЦ»
(Комітент) уклало з ТОВ «Спельта»
(Комісіонер) договір комісії №05010К від
05.10.2011 р., за умовами якого Комітент
доручає, а Комісіонер зобов'язується за
дорученням Комітента за плату
здійснити від свого імені та за рахунок
Комітента наступні юридично значимі
дії:

здійснювати реалізацію на експорт з
України товар, що належить Комітенту.
Найменування, асортимент, кількість і
ціна товару визначаються в додатках до
Договору;

укладати експортні договори
(контракти) купівлі-продажу, оформляти
і підписувати інші необхідні для
здійснення продажу документи в
інтересах Комітента, а також діяти в
інтересах Комітента в рамках вже
укладених зовнішньоекономічних
експортних контрактів (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.3.4 Договору, Комісіонер
зобов'язаний відповідно до даного
Договору належним чином оформляти
експортні вантажні митні декларації,
що підтверджують право власності
Комітента на експортований товар.

Комісіонер зобов'язаний відповідно до
даного Договору після реалізації
товару надати Комітенту звіт
комісіонера в погодженій сторонами
формі, який після його затвердження
Комітентом, прирівнюється до акту
виконаних робіт (п.3.6 Договору).

Згідно з п.1-2 Додатку №2 до Договору,
Комісіонер від свого імені, але за
рахунок і на користь Комітента продає
на експорт наступний товар: макуху
(жмих) соняшника українського
походження врожаю 2011 р. Кількість
товару: 1 500 т. +/- 25%.

Умови постачання товару на експорт: FOB
(Free on Board - назва порту відвантаження) -
Херсон, Україна відповідно ІНКОТЕРМС
2010 (п.4 Додатку №2 До Договору).

Місце передачі товару на комісію: ПрАТ
«Дніпровський термінал» - м.Херсон,
вул.Перекопська, 169 (п.5 Додатку №2 До
Договору).

Відповідно до договору комісії №05010К
ТОВ «КримТЕЦ» у листопаді 2011 р.
передало на комісію ТОВ «Спельта» на
складах ПрАТ «Дніпровський термінал»
(адреса: м.Херсон, вул.Перекопська, 169)
макуху (жмих) соняшника у кількості 1311,53
тон українського походження врожаю 2011
р., що підтверджується актами
приймання-передачі (том 1 а.с. 195-203).

У бухгалтерському обліку ТОВ «КримТЕЦ»
господарські операції з передачі на
комісію макухи (жмиху) соняшника у
повному обсязі в сумі 3336532,32 грн. б/в ПДВ
відображені в регістрі
бухгалтерського обліку за листопад 2011
р. за дебетом субрахунку №283 «Товари на
комісії» в кореспонденції з кредитом
субрахунку №281 «Товари на складі».

У листопаді 2011 року ТОВ «Спельта»
реалізувало на експорт в рамках
контракту №51011/2 від 05.10.2011 р. з BioCore Ukraine
B. V. макуху (жмих) соняшника у кількості
1311,53 тон, що підтверджується ВМД та
звітом комісіонера.

Сума доходу ТОВ «КримТЕЦ» від
реалізації на експорт вказаної макухи
(жмиху) соняшника у кількості 1311,53 т.
склала 3596058,95 грн. б/в ПДВ, що на 259526,63
грн. б/в ПДВ більше, ніж сума витрат ТОВ
«КримТЕЦ» на придбання вказаної макухи
(3596058,95 -3336532,32).

Виручка від реалізації вказаної макухи
в сумі 3596058,95 грн. у повному обсязі
отримана ТОВ «КримТЕЦ» (комітент) від
комісіонера (ТОВ «Спельта») в листопаді
2011 р., які досліджені під час
експертного дослідження та зазначені в
висновку експерта.

Від реалізації на експорт вказаних
товарів ТОВ «КримТЕЦ» отримало доход в
сумі 9647386,09 грн. б/в ПДВ.

Відповідно до ст. 4 П(С)БО №3, прибуток -
сума, на яку доходи перевищують
пов'язані з ними витрати.

Валовий прибуток розраховується як
різниця між чистим доходом від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) і собівартістю реалізованої
продукції (товарів, робіт, послуг) - п.20
П(С)БО №3.

При реалізації товарів (макухи (жмиху)
соняшника та гороху органічного),
придбаних у ПП «А-Ліра», ТОВ
«КримТЕЦ» отриманий валовий прибуток у
сумі 111439,12 грн.: (9647386,09 - 9006698,64 - 529248,33) =
111439,12 грн., де: 9647386,09 - доход (б/в ПДВ) від
реалізації макухи (жмиху) соняшника та
гороху органічного (додаток №7); 9006698,64 -
витрати (б/в ПДВ) на придбання макухи
(жмиху) соняшника та гороху органічного
(додаток №2); 529248,33 - комісійна
винагорода (б/в ПДВ) згідно актів
надання послуг.

Врезультаті використання у власній
господарській діяльності товарів
(макухи (жмиху) соняшника та гороху
органічного), придбаних у ПП «А-Ліра» за
договорами поставки №05/10 від 05.10.2011 та
№05/10-2 від 05.10.2011, ТОВ «КримТЕЦ»
отриманий валовий прибуток у розмірі
111439,12 грн.

Відповідно до договору комісії №05010К
ТОВ «КримТЕЦ» у листопаді 2011 року
передало на комісію ТОВ «Спельта» на
складах ТОВ «Агро-Транзит-Інвест»
(адреса: м.Херсон, вул. Домобудівна, 11)
горох у кількості 1863,96 тон українського
походження врожаю 2011 р., що
підтверджується актами
приймання-передачі.

У бухгалтерському обліку ТОВ «КримТЕЦ»
господарські операції з передачі на
комісію гороху органічного у повному
обсязі в сумі 5670166,32 грн. б/в ПДВ
відображені в регістрі
бухгалтерського обліку за листопад 2011
року за дебетом субрахунку №283 «Товари
на комісії» в кореспонденції з
кредитом субрахунку №281 «Товари на
складі».

В листопаді 2011 року горох у кількості
1863,96 тон, що переданий ТОВ «КримТЕЦ» на
комісію, був реалізований комісіонером
на експорт в рамках контракту №51011/1 від
05.10.2011 р. з BioCore Ukraine B. V., що
підтверджується ВМД та звітом
комісіонера.

Від реалізації на експорт гороху
органічного у кількості 1863,96 тон ТОВ
«КримТЕЦ» отримало дохід в сумі 6051327,14
грн. б/в ПДВ, що на 381160,82 грн. б/в ПДВ
більше, ніж сума витрат ТОВ «КримТЕЦ»
на придбання вказаного гороху (6051327,14 -
5670166,32).

Виручка від реалізації вказаного
гороху в сумі 6051327,14 грн. у повному
обсязі отримана ТОВ «КримТЕЦ»
(комітент) від комісіонера (ТОВ
«Спельта») в листопаді 2011 року, що
підтверджується випискою банку, яка
досліджена під час експертного
дослідження.

Підчас експертного дослідження
судовим експертом було підтверджено
реальне здійснення господарських
операцій з придбання товарів позивачем
у ПП «А-Ліра» на суму 10808038,37 грн., у т.ч.
ПДВ 1801339,73 грн. Також було підтверджено
зберігання та використання у
господарській діяльності позивачем
товарів (макухи (жмиху) соняшнику та
гороху органічного) за договором
поставки з ПП «А-Ліра» № 05/10 від 05.10.2001
року та № 05/10-2 від 05.10.2011 року.

При цьому висновок експерта заснований
на підставі дослідження прибуткових
накладних, двосторонніх та
тристоронніх актів приймання-передачі,
платіжних доручень, виписок банку, ВМД,
звітів комісіонера.

Судом першої інстанції під час
призначення по справі проведення
судової експертизи було поставлено на
вирішення експерта також питання
реальності вказаних у акті перевірки
господарських операцій з урахуванням
часу, простору та виробничих
потужностей позивача та питання щодо
отримання позивачем прибутку
внаслідок використання придбаних у ПП
«А-Ліра» за угодами щодо «сумнівності»
яких вказує ДПІ.

Під час дослідження судовим експертом
було встановлено, що документами
бухгалтерського обліку та економічної
діяльності (прибутковими накладними,
актами приймання-передачі, договорами
та ін..) у повному обсязі
підтверджується реальна можливість
здійснення позивачем господарських
операцій з придбання товарів (макуха
(жмих) соняшника та горох органічний) у
ПП «А-Ліра» за договором поставки № 05/10
від 05.10.2011 року та № 05/10-2 від 05.10.2011 року
з урахуванням часу, простору та
складських потужностей, залучених
позивачем. В результаті використання у
власній господарській діяльності
товарів (макухи (жмиху) соняшника та
гороху органічного), придбаних у ПП
«А-Ліра» за вказаними договорами,
позивач отримав валовий прибуток у
розмірі 111439,12 грн.

Оцінивши висновок експерта № 202/12 від
11.12.2012 року в порядку статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
у сукупності із іншими письмовими
доказами, що містять в матеріалах
справи, судова колегія не знаходить
підстав не довіряти вказаному
висновку, оскільки рух товарів від
вищевказаного підприємства (ПП
«А-Ліра») підтверджується відповідними
належними первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку,
що підтверджують отримання товарів та
використання позивачем отриманих
товарів у власній господарській
діяльності шляхом реалізації його на
експорт через комісіонера ТОВ
«Спельта».

Докази, які б спростовували дані
первинних документів бухгалтерського
та податкового обліку позивача, суду не
надано. Не надано суду також й доказів в
спростування висновку експерта.

Під час здійснення перевірки податкова
інспекція не досліджувала питання щодо
реального виконання
фінансово-господарських операцій між
позивачем та ПП «А-Ліра», не
досліджувала питання щодо
використання позивачем отриманих
товарів у власній господарській
діяльності.

Крім того, судовою колегією
враховується, що
фінансово-господарські правовідносини
між позивачем та ПП «А-Ліра» мали
триваючий характер. Під час вирішення
справи № 2а-12554/12/0170/1 за позовом ТОВ
«Кримтеплоелектроцентраль» та
Міжрегіональним головним управлінням
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків, адміністративним судом була
надана правова оцінка таким
правовідносинам та було встановлено,
що висновки податкового органу щодо
безтоварного характеру господарських
операцій та нікчемності правочинів є
безпідставними та такими, що не
ґрунтуються на діючому законодавстві
України, а саме: положеннях Цивільного
кодексу України та Податкового кодексу
України. Правомірність висновків
адміністративного суду по справі №
2а-12554/12/0170/1 була підтверджена Вищим
адміністративним судом України, про що
свідчить ухвала від 12.12.2013 року
К/800/43911/13.

Судова колегія відмічає, що чинним
законодавством України не передбачено
обов'язок контрагента, а також не
надано йому права, перевіряти
достовірність даних, які вказуються
іншим контрагентом в його первинних
документах, а також контролювати
показники податкової звітності по
податках та обов'язкових платежах.

Податкове законодавство України не
передбачає відповідальності платника
податку за порушення податкового та
іншого законодавства, допущенні його
Контрагентом. Якщо Контрагент не
виконав, або не виконує свої
зобов'язання по виконанню вимог
податкового та іншого законодавства,
то це тягне відповідальність та
негативні наслідки саме для нього, як
платника податків, а не для його
Контрагентів.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 09.08.2012 по справі № К/9991/29174/12,
постанові Верховного Суду України від
31.01.2011 у справах; №21-42а10 та 21-47а10).

Крім того вказана позиція узгоджується
із практикою Європейського суду з прав
людини. Так, основним висновком у
рішенні від 22.01.2009 у справі "Булвес АД
проти Болгарії"№ 3991/03 Європейський суд
з прав людини зазначив, що у разі якщо
національні органи за відсутності
будь-яких вказівок на безпосередню
участь фізичної або юридичної особи у
зловживанні, пов'язаним зі сплатою
податку на додану вартість, який
нараховується у ланцюгу поставок, або
будь-яких вказівок на обізнаність про
таке порушення, все ж таки застосовують
негативні наслідки до отримувача
оподатковуваної податком на додану
вартість поставки, який повністю
виконав свої зобов'язання, за дії або
бездіяльність постачальника, який
перебував поза межами контролю
отримувача і у відношенні якого у нього
не було засобів перевірки та
забезпечення його виконання, то такі
владні органи порушують справедливий
баланс, який має підтримуватися між
вимогами суспільних інтересів та
вимогами захисту права власності.
Аналогічна позиція була викладені
Європейським судом з прав людини і під
час розгляду справи «Бізнес Сепорт
Сентре проти Болгарії», яку було
притягнуто до податкової
відповідальності у зв'язку із тим, що
деякі контрагенти цієї компанії не
виконали обов'язку по сплаті і
декларуванню податків по операціях із
компанією Бізнес Сепорт Сентре (не
сплатити ПДВ). Повторно підтвердивши
висновок у справі «Булвес АД проти
Болгарії», ЄСПЛ додатково зазначив, що
«у разі виявлення податковими органами
невиконання постачальником своїх
обов'язків як платника ПДВ, вони могли б
розпочати податкову перевірку цього
постачальника, з тим щоб стягнути з
нього належні платежі та штрафні
санкції». Втім відмітив Суд, прямого
впливу на оподаткування
організації-заявника (Бізнес Сепорт
Сентре) це б не мало.

При таких обставинах справи судова
колегія не вбачає правових підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення суду
першої інстанції.

Але судова колегія вважає за
необхідним змінити постанову суду
першої інстанції в частині розподілу
судових витрат у відповідності із
положеннями статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Так відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалено
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України (або відповідного
місцевого бюджету, якщо іншою стороною
був орган місцевого самоврядування,
його посадова чи службова особа).

Таким чином, понесені позивачем судові
витрати суд присуджує на користь
позивача з Державного бюджету України.
Суд першої інстанції присудив стягнути
судові витрати з Державного бюджету
України шляхом їх безспірного
стягнення із рахунка відповідача.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 201
Кодексу адміністративного судочинства
України підставами для зміни постанови
або ухвали суду першої інстанції є:
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників Міністерства
доходів і зборів України залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
16.01.2013 по справі №2а-10494/12/0170/8 змінити.

Викласти пункт 4 резолютивної частини
постанови в наступній редакції:

«Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства
«Кримтеплоелектроцентраль» (, м. Сімферополь, вул.. Монтажна, 1)
судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 2146,00 грн. (Дві тисячі сто
сорок шість гривни) та витрати,
пов'язані із проведенням судової
експертизи у сумі 20000,00 грн. (Двадцять
тисяч гривень)».

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від 16
січня 2013 року у справі № 2а-10494/12/0170/8
залишити без змін

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Т.В. Дадінська

Судді підпис
В.А.Омельченко

підпис Т.М. Дудкіна

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Т.В. Дадінська