Справа № 814/4561/13-а
Суддя: Зіньковський О. А.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

25 грудня 2013 року
Справа № 814/4561/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд, у складі
головуючого судді Зіньковського О.А.,
секретаря судового засідання
Ополинського О.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомФізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54029;доДПІ у
Центральному районі м.Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській обл., вул.Потьомкінська
24/2, м.Миколаїв, 54030;провизнання
незаконним та скасування рішення від
23.10.2009р. №;Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач)
звернулась до Миколаївського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Центральному районі
м.Миколаєва (з 11.06.2013р. правонаступник -
ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області) щодо визнання
незаконним та скасування рішення від
23.10.2009р. №.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
зазначивши, що рішення прийнято у
відповідності до чинного
законодавства (а.с.142-143).

Заслухав пояснення сторін, дослідив
матеріали справи суд, - встановив:

На підставі направлень на перевірку
від 09.10.2009р. фахівцями ДПА у
Миколаївській області проведено
перевірку за дотриманням порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки у кіоску, де здійснює
господарську діяльність позивач.

За наслідками перевірки складено акт
№1143/14/00/23/НОМЕР_1 від 09.10.2009р., яким
зафіксовано порушення податкового
законодавства в сфері РРО, а саме
порушення вимог п.1; п.2; п.12; п.13 ст.3
Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР
"Про застосування РРО у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг"
(а.с.10-11).

За результатами перевірки
відповідачем було прийнято рішення
№ від 23.10.09р. про застосування до
позивача штрафних санкцій на загальну
суму 5026,45грн. (а.с.9).

Рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 23.10.2009р.
було оскаржено позивачем до
Миколаївського окружного
адміністративного суду.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12.07.11р.
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 23.10.2009р.
було частково скасовано на суму 4827,20грн

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2011 року
Постанова Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12.07.2011 року
залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 30.09.2013 року Постанова
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12.07.2011 року
та Ухвала Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2011 року
були скасовані, справа направлена до
суду першої інстанції на новий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач був зареєстрований як фізична
особа - підприємець, знаходився на
податковому обліку у відповідача та
перебуває на загальній системі
оподаткування (а.с.10).

Згідно акту від 09.10.2009р., на час
перевірки у кіоску позивача
здійснювалася реалізація товару, який
не обліковано у встановленому порядку,
на загальну суму 2413,60 грн. Накладні та
інші документи щодо товару на час
перевірки за місцем реалізації були
відсутні.

В судовому засіданні позивач не
заперечив проти наявності порушень
виявлених перевіркою на суму 199,25грн. В
той же час позивач зазначив, що
накладні на товар (сигарети) були їм
надані після перевірки (а.с.а.с.58, 59).

Розглянув матеріали справи, заслухав
пояснення представників сторін,
з'ясував фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінив докази, які
мають юридичне значення для вирішення
спору по суті, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог з
наступних підстав:

Стаття 19 ч.2 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог п.12 ст. З Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих Товарів
(наданих послуг).

Згідно зі ст.6 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" облік товарних запасів
фізичною особою-суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством. Облік ведеться з
урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застоєовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку товарів.

За приписами ст. 21 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" до суб'єктів підприємницької
діяльності, що не ведуть або ведуть з
порушенням встановленого порядку
облік товарів за місцем реалізації та
зберігання, застосовується фінансова
санкція у розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на загальній системі
оподаткування та не вів облік товарів
(сигарет) за місцем реалізації та не
надав перевіряючим відповідні
накладні на товар. Зазначене
підтверджено описом товарів за місцем
реалізації складеним посадовими
особами відповідача та підписаним
продавцем (а.с.27).

Суд також приймає до уваги висновок
Вищого адміністративного суду по цій
справі стосовно, того, що підприємці,
які перебувають на загальній системі
оподаткування, відповідно до вимог п.12
ст.3 та ст.6 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" зобов'язані вести облік
товарних запасів у порядку,
визначеному чинним законодавством.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідачем доведено суду
правомірність прийнятого рішення.

Інші доводи та міркування позивача не
можуть бути підставою для визнання
протиправним та скасування законного
рішення відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги такими, що не належить
задовольняти. Судові витрати віднесені
на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.2, 17, 158, 160 - 163, КАС
України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому статтею 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанову може бути оскаржено в
порядку передбаченому статтями 185, 186
КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Зіньковський О.А.

Повний текст постанови

підписано 26.12.13р.