Справа № 816/452/14
Суддя: С.М. Серга
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/452/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Серги С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Христич О.С.,

представника прокуратури - Марченко
О.А.,

представників відповідача - Демчука
В.І., Винника А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Прокурора Лохвицького району
Полтавської області до
Лохвицької міської ради Лохвицького
району Полтавської області
про визнання протиправним (незаконним)
та скасування рішення сесії Лохвицької
міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2014 року Прокурор Лохвицького
району Полтавської області
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Лохвицької міської ради Лохвицького
району Полтавської області
про визнання протиправним (незаконним)
та скасування рішення сесії Лохвицької
міської ради Лохвицького району
Полтавської області "Про звернення до
Президента України та Народних
депутатів України" №1 від 28.01.2014.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на протиправність рішення
Лохвицької міської ради Лохвицького
району Полтавської області "Про
звернення до Президента України та
Народних депутатів України" №1 від
28.01.2014, адже Закон України "Про місцеве
самоврядування в Україні" не наділяє
міські ради повноваженнями по
направленню Президенту України та
народним депутатам України звернення,
яке містить заяви, оцінки та вимоги
політичного характеру. При прийнятті
своїх актів місцева рада зобов'язана
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

В судовому засіданні представник
прокуратури підтримав позовні вимоги,
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Представники відповідача в судовому
засіданні просили відмовити у
задоволенні позову з підстав,
наведених у письмових запереченнях
(а.с. 24-26 Т.1).

Розглянувши подані сторонами
документи, заслухавши пояснення їх
представників, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Частинами 1, 3 статті 140
Конституції України визначено, що
місцеве самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

У рішенні Конституційного Суду
України від 26.03.2002 №6-рп/2002 (справа про
охорону трудових прав депутатів
місцевих рад) визначено
політико-правову природу органів
місцевого самоврядування, які не є
органами державної влади, а є
представницькими органами, через які
здійснюється право територіальної
громади самостійно вирішувати не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних громад
і перелік яких визначено у Конституції
і законах України.

Частинами 1, 2 статті 4
Європейської хартії місцевого
самоврядування (ратифікована Законом
України від 15.07.1997 №452/97-ВР) закріплено,
що головні повноваження і функції
місцевих властей визначаються
конституцією або законом. Однак це
положення не перешкоджає наділенню
місцевих властей повноваженнями і
функціями для спеціальних цілей
відповідно до закону. Місцеві власті в
межах закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу.

Отже, предметом відання місцевого
самоврядування є не будь-які питання
суспільного життя, а питання саме
місцевого значення, що пов'язані із
життєдіяльністю певної територіальної
громади, перелік яких визначений
Конституцією і законами України, якщо
їх вирішення не доручене жодному
іншому органу державної влади.

Судом встановлено, що Лохвицькою
міською радою Лохвицького району
Полтавської області на 44 сесії 6
скликання прийнято рішення "Про
звернення до Президента України та
Народних депутатів України" №1 від
28.01.2014, згідно з яким міська рада
вирішила направити звернення
Президенту України та народним
депутатам України, контроль за
виконанням рішення покласти на
постійну комісію з питань соціального
захисту, законності та правопорядку,
депутатської діяльності та етики (а.с.7).

Зі змісту звернення, яке є додатком до
рішення сесії міської ради від 28.01.2014 №
1 та адресовано Президенту України,
народним депутатам України, слідує, що
Лохвицька міська рада, висловлюючи
волю лохвичан та позицію представників
територіальної громади в органі
місцевого самоврядування вважає за
необхідне:

"1. Всім сторонам конфлікту негайно
припинити й надалі утримуватись від
будь-яких силових дій або дій, що
провокують насильство, і сісти за стіл
переговорів.

2. Звільнити всіх затриманих активістів
Майдану як у Києві, так і в регіонах, а
також політичну ув'язнену
Ю.В.Тимошенко.

3. Закрити кримінальні провадження
проти активістів Майданів, припинити
їх переслідування.

4. Скасувати закони, які були прийняті
верховною Радою України 16 січня 2014 року
і зачіпають основні права і свободи
громадян.

5. Негайно вирішити питання відставки
діючого уряду.

6. Повернути підрозділи міліції в місця
їх постійної дислокації.

7. Повернути Конституцію України в
редакції 2004 року та забезпечити право
обласних і районних рад утворювати
виконавчі комітети."

Отже, Лохвицькою міською радою
Лохвицького району Полтавської
області на 44 сесії 6 скликання прийнято
рішення №1 від 28.01.2014 про направлення
Президенту України, народним депутатам
України звернення, яке за своїм змістом
звернення містить оцінку політичної
ситуації у країні та заклики до органів
державної влади щодо вжиття певних
заходів.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України визначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 1 статті 144
Конституції України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
21.05.1997 №280/97-ВР сільські, селищні, міські
ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України, цим та іншими
законами до їх відання (загальна
компетенція).

Статтею 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначений
перелік питань, які віднесено до
виключної компетенції сільських,
селищних, міських ради, які підлягають
вирішенню на пленарних засіданнях.

Частиною 1 статті 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" регламентовано, що рада в
межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

За приписами наведених норм
прийняті міською радою на пленарних
засіданнях у формі рішень акти,
незалежно від того, чи мають вони
нормативний характер або ні, є
обов'язковими до виконання в межах
відповідної територіальної громади, а
тому вони повинні ухвалюватися
виключно в межах повноважень,
визначених законом.

Судом встановлено, що рішення №1
від 28.01.2014 за своєю правовою природою не
стосується питань життєдіяльності
місцевої громади, а тому викладення
його у формі рішення та, як наслідок,
надання йому ознак обов'язковості
виконання, є виходом за межі загальної
та виключної компетенції міських рад,
визначеної статтями 25, 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні".
Тим більш, що Конституцією України
та законами України чітко
регламентований порядок вирішення
наведених у зверненні (додатку до
рішення сесії ради) питань.

Разом з тим, судом не
заперечуються права органу місцевого
самоврядування як представницького
органу територіальної громади на
свободу думки і слова, на вільне
вираження своїх поглядів і переконань.
Однак це право може реалізовуватися у
формі рішення лише щодо питань
життєдіяльності місцевої громади (а не
держави в цілому) та у формі
відповідних листів, статей у засобах
масової інформації або звернень, які не
є правовими актами і не несуть
юридичних наслідків, а не шляхом
прийняття міською радою правових актів
у формі рішень, оскільки тоді рада діє
як суб'єкт владних повноважень з чітко
окресленою законом компетенцією.

Таким чином, при прийнятті
рішення "Про звернення до Президента
України та Народних депутатів України "
№1 від 28.01.2014 Лохвицька міська рада
Лохвицького району Полтавської
області діяла не на підставі та не в
межах повноважень, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 19 Закону України "Про
прокуратуру" предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам.

Згідно з частиною 3 статті 20
Закону України "Про прокуратуру" при
виявленні порушень закону прокурор у
межах своєї компетенції має право: 1)
вносити подання; 2) у встановленому
законом порядку ініціювати
притягнення особи до дисциплінарної,
адміністративної відповідальності,
складати протокол про адміністративне
правопорушення та починати досудове
розслідування; 3) звертатися до суду в
передбачених законом випадках.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
визначено, що акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку.

За приписами наведених норм
прокурор наділений повноваженнями по
зверненню до суду з позовом про
скасування рішення сесії міської ради,
а тому суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та їх
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Прокурора
Лохвицького району Полтавської
області до Лохвицької міської ради
Лохвицького району Полтавської
області про визнання протиправним
(незаконним) та скасування рішення
сесії Лохвицької міської ради
задовольнити.

Рішення сесії Лохвицької міської ради
Лохвицького району Полтавської
області "Про звернення до Президента
України та Народних депутатів України"
№1 від 28 січня 2014 року визнати
протиправним та скасувати.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним
направленням копії скарги до суду
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено
11 лютого 2014 року.

Суддя
С.М.
Серга