Справа № 804/2232/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

07 лютого 2014 р. Справа № 804/2232/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Юркова Е.О.,
перевіривши матеріали позовної заяви
Дочірнього підприємства «Базіс»
Комунального підприємства
«Дніпродзержинське житлове
об'єднання» до Заводського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання дій
незаконними,-

ВСТАНОВИВ

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшли
матеріали позовної заяви Дочірнього
підприємства «Базіс» Комунального
підприємства «Дніпродзержинське
житлове об'єднання» до Заводського
відділу державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції з вимогою щодо
визнання незаконними дій Заводського
відділу державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції в частині
ненаправлення виконавчих документів
до ліквідаційної комісії, відмови у
знятті арешту з коштів боржника та
закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 107 КАС України,
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи належить позовну заяву
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Як вбачається з матеріалів
адміністративного позову 03.09.2013 року на
адресу Заводського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції було
направлено письмову заяву вих. №519/4
голови ліквідаційної комісії ДП
«Базіс» КП «ДЖО» (позивача) з
інформацією про те, що наказом №46 від
31.01.2011 року комунальним підприємством
«Дніпродзержинське житлове
об'єднання» (Засновник) було вирішено
припинити діяльність підприємства ДП
«Базіс» КП «ДЖО» шляхом його
ліквідації. Згідно письмової заяви
позивач (голова ліквідаційної комісії
ДП «Базіс» КП «ДЖО») просив закінчити
виконавче провадження, а виконавчі
документи передати ліквідаційній
комісії ДП «Базіс» КП «ДЖО», для
подальшого виконання. 15.11.2013 року за
вх.№658/4 позивачем отримано лист, в
якому Заводський відділ державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції
повідомляє, що процедура ліквідації
юридичної особи ДП «Базіс» КП «ДЖО» не
є підставої для скасування арешту
коштів та відповідно до ст.60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
для вирішення даного питання
підприємство має право звернутись до
суду з позовною заявою про скасування
арешту коштів.

Станом на день подання
адміністративної позовної заяви арешт
з коштів ДП «Базіс» КП «ДЖО» не
скасований та не передані виконавчі
документи ліквідаційній комісії, для
подальшого виконання, та наказ №46 від
31.01.2011 року комунального підприємства
«Дніпродзержинське житлове
об'єднання» про припинення діяльності
ДП «Базіс» КП «ДЖО» шляхом його
ліквідації - є чинним.

Згідно спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців за
електронним запитом
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07.02.2014 року
за № 18116609 відносно Дочірнього
підприємства «Базіс» Комунального
підприємства «Дніпродзержинське
житлове об'єднання» - в графі «Прізвище,
ім'я, по батькові керівника юридичної
особи» зазначені відомості про те, що
ОСОБА_1 - голова комісії з припинення
або ліквідатор, а в графі «Дані про
перебування юридичної особи в процесі
припинення» зазначено - «23.03.2011, в сані
припинення, за рішенням засновників».

З вищезазначеного вбачається, що
позивачем оскаржуються дії
відповідача щодо виконання виконавчих
документів виданих господарським
судом.

Так, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі, на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (частини 1 та 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно вимог норми статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
правосуддя в адміністративних справах
здійснюється адміністративними
судами. Юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Частиною 2 статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Пунктами 2, 7 ч. 1 ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України (в
редакції, яка діє з 19.01.2013р.)
встановлено, що господарським судам
підвідомчі: справи про банкрутство;
справи у спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України , а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

Отже, вказаними нормами права
визначено межі компетенції
господарського суду, у провадженні
якого перебуває справа про
банкрутство.

Окрім того, згідно з ч.1 ст.181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, звернення до
адміністративного суду з позовом до
відповідного органу державної
виконавчої служби можливе лише в разі
відсутності іншого порядку оскарження
дій державного виконавця.

Статтею 121-2 Господарського
процесуального кодексу України від 6
листопада 1991 року N1798-XII (зі змінами і
доповненнями) передбачено, що скарги на
дії чи бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом.

Тобто, Господарським процесуальним
кодексом України встановлений порядок
оскарження дій та бездіяльності
органів Державної виконавчої служби
при виконанні ними судових рішень,
ухвалених відповідно до ГПК України.

З огляду на вищенаведене, дана справа
не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що спір у цій справі не
стосується визначення та сплати
(стягнення) грошового зобов'язання
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також спору про визнання
недійсними правочинів (договорів), за
позовом, який пред'явлено на виконання
своїх повноважень контролюючий орган,
що визначений Податковим кодексом
України, суд приходить до висновку, що
вказаний спір має вирішуватися у
порядку господарського судочинства.

Відповідно до вимог частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

На виконання частини 6 статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України суд роз'яснює позивачу, що для
захисту порушених прав Дочірнього
підприємства «Базіс» Комунального
підприємства «Дніпродзержинське
житлове об'єднання» необхідно
звернутись до господарського суду
Дніпропетровської області.

Керуючись ст. 2, 3, 17, п. 1 ч.1 ст. 109, ст. 160, 165
КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ

У відкритті провадження за позовом
Дочірнього підприємства «Базіс»
Комунального підприємства
«Дніпродзержинське житлове
об'єднання» до Заводського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання дій
незаконними - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
та позовну заяву з усіма доданими до
неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Е.О. Юрков