Справа № 2а/2209/2034/12
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року м. Київ
К/800/48388/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Красилівському районі
Хмельницької області про перерахунок
пенсії, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Красилівському районі Хмельницької
області на ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 3 вересня 2013 року та постанову
Красилівського районного суду
Хмельницької області від 24 вересня 2012
року, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2012 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом, в якому
просив визнати протиправною відмову
УПФ України в Красилівському районі в
обчисленні державної пенсії учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС 1-категорії,
інваліду 2-ї групи по ліквідації
наслідків аварії із заробітку,
одержаного за роботу в зоні відчуження
за період роботи з 2 по 4 травня 1986 року
та зобов'язати відповідача обчислити
державну пенсію в розмірі
відшкодування фактичних збитків, який
визначається згідно законодавства,
здійснити перерахунок та виплачувати
державну пенсію з рахуванням
виплачених сум з 01.01.2012 року.

Постановою Красилівського районного
суду Хмельницької області від 24
вересня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 3 вересня 2013
року, позовні вимоги задоволено
частково, а саме:

- визнано протиправною відмову
відповідача в обчисленні державної
пенсії учаснику ліквідації аварії на
ЧАЕС 1-категорії інваліду 2-ї групи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
ОСОБА_4 із заробітку, одержаного за
роботу в зоні відчуження за період
роботи з 2 по 5 травня 1986 року;

- зобов'язано відповідача обчислити
позивачу державну пенсію в розмірі
відшкодування фактичних збитків, який
визначається згідно законодавства із
заробітної плати в розмірі 171 крб.,
здійснити перерахунок та виплачувати
державну пенсію з урахуванням
виплачених сум з 01.07.2012 року;

- в задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалюючи судові рішення суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідач протиправно відмовив
позивачу у здійсненні перерахунку
пенсії.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанцій, як таких,
що постановлені із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

У доводах касаційної скарги,
відповідач зазначає, що у позивач
відсутнє право на перерахунок пенсії,
оскільки первинними документами не
підтверджено нарахування заробітної
плати за період роботи в зоні
відчуження.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Позивач приймав участь в ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, в
подальшому був визнаний особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії інвалідом ІІ
групи.

09.07.2012 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Красилівському районі Хмельницької
області із заявою про перерахунок
пенсії відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011
року № 1210. Однак, відповідач
відмовив в задоволенні вказаної заяви,
оскільки відсутні первинні документи
які підтверджують нарахування
заробітної плати за період роботи в
зоні відчуження.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
мотивів.

Як правильно встановлено судами
попередніх інстнацій, позивач приймав
участь у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 30-кілометровій
зоні в с. Новошепеличі Чорнобильського
району з 2 травня по 5 травня 1986 року.

Даний факт підтверджуєтсья копією
Книги реєстрації відряджень за 1986 - 1987
рік Красилівського
ремонтно-транспортного підприємства,
відповідно до якої позивача відряджено
з 30.04.1986 року (дата виїзду) по 05.05.1986 року
(дата прибуття) для перевезення тварин
до с. Н.Шепеличі, Чорнобильського
району; довідкою Красилівського
ремонтно-транспортного підприємства
від 10.09.1992 року «Про підвищену
заробітну плату водію ОСОБА_4 за час
перебування в 30-ти км. зоні
Чорнобильської АЕС»; архівною довідкою
Красилівського трудового архіву
Красилівської районної ради від 02.08.2012
року № 03-02/269, з якої вбачається, що
позивчу за травень 1986 року нараховано
194 крб. 14 коп. та за липень 1986 року 26 крб.63
коп. за роботу в 30-ти км. зоні
Чорнобильської АЕС.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» учасниками
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС вважаються
громадяни, які безпосередньо брали
участь у будь-яких роботах, пов'язаних з
усуненням самої аварії, її наслідків у
зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно
від кількості робочих днів, а у 1988-1990
роках - не менше 30 календарних днів, у
тому числі проведенні евакуації людей
і майна з цієї зони, а також тимчасово
направлені або відряджені у зазначені
строки для виконання робіт у зоні
відчуження, включаючи
військовослужбовців, працівники
державних, громадських, інших
підприємств, установ і організацій
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості, а також ті, хто
працював не менше 14 календарних днів у
1986 році на діючих пунктах санітарної
обробки населення і дезактивації
техніки або їх будівництві.

Підпунктами 1, 4 пункту 3 Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №
1210 передбачено, що цей порядок визначає
механізм обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до статей 54 і 57 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
пенсії за бажанням осіб можуть
призначатися, виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків; у
разі коли особа пропрацювала в зоні
відчуження менше календарного місяця в
1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час в одному з неповних
календарних місяців роботи протягом
цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що у відповідач були
відсутні правові підстави для відмови
позивачу у здійсненні перерахунку
пенсії.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 84 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
перерахунок призначеної пенсії
провадиться з таких строків: при
виникненні права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15-го числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15-го числа.

Враховуючи дату звернення позивача до
відповідача з вимогою про перерахунок
пенсії 09.07.2012 року, то судами попередніх
інстанцій правильно зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплачувати державну пенсію ОСОБА_4 з
урахуванням виплачених сум з 01.07.2012
року.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваних судових рішень,
суди першої та апеляційної інстанції
не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права,
які могли б бути підставою для
скасування чи зміни судових рішень.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Красилівському районі Хмельницької
області відхилити, а ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 3 вересня 2013
року та постанову Красилівського
районного суду Хмельницької області
від 24 вересня 2012 року у справі №
2а/2209/2034/12 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, встановлених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
І.Я. Олендер

Судді
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска