Справа № 801/11097/13-а
Суддя: Цикуренко Антон Сергійович
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/11097/13-а

10.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Цикуренка А.С.,

суддів Санакоєвої М.А. ,

Дудкіної Т.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи №
801/11097/13-а за апеляційною скаргою
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (головуючий суддя
Котарева Г.М. та судді Суворова С.В.,
Кононова Ю.С. ) від 18.12.13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецпромрезерв" (вул.
Севастопольська, 245, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим,95024)

до Міністерства доходів і зборів
України (пл. Львівська, 8, м. Київ,04655)

Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим (вул. М. Залки, 1/9, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим,95053)

про визнання протиправними дій та
спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.12.13 задоволено
частково адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецпромрезерв" до
Міністерства доходів і зборів України,
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим про визнання
протиправними дій та спонукання до
виконання певних дій.

Визнано протиправною відмову
Державної податкової служби України в
прийнятті як податкового звіту
декларації з податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецпромрезерв» за
жовтень 2013 року.

Вважати декларацію Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Спецпромрезерв» з ПДВ за жовтень 2013
року поданими датою її фактичного
отримання органом державної
податкової служби - 19.11.13р.

Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим
відобразити показники декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2013 року Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецпромрезерв» в
картці особового рахунку з податку на
додану вартість датою їх фактичного
отримання органом державної
податкової служби - 19.11.13р.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецпромрезерв»
(95024, АР Крим, м. Сімферополь,
вул. Севастопольська, 243, і.н. 34058632)
судовий збір в розмірі 68,82грн.
(шістдесят вісім гривень) 82 копійки.

Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим в
місячний строк з дати набрання
постановою законної сили надати звіт
про виконання постанови.

Не погодившись з даною
постановою суду, Міністерство доходів
і зборів України звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.12.13 в частині
задоволення позову.

Сторони у судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином та
своєчасно.

Чинне законодавство не обмежує коло
представників осіб, які беруть участь у
справі, при апеляційному розгляді
адміністративної справи.

Крім того, згідно з частиною четвертою
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України, неприбуття у
судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

При викладених обставинах, враховуючи
те, що сторони викликалися в судове
засідання, але в суд не з'явилися, суд
вважає можливим розглянути справу у
відсутності їх представників.

Відповідно статті 197 КАС України,
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

На підставі та за правилами
статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Доводи апеляційної скарги мотивовані
тим, що судом першої інстанції порушені
норми матеріального права, а також
неповно з'ясовані обставини, що мають
істотне значення для справи. Зокрема
заявники апеляційних скарг
наполягають, що на момент подачі
позивачем декларації з ПДВ за жовтень
2013 року, не було правових підстав для її
прийняття, оскільки позивач не був
платником ПДВ в період жовтня 2013 року.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Спецпромрезерв»
звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим із
позовом до Міністерства доходів і
зборів України, Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим про
визнання протиправним дії
Міністерства доходів і зборів України
по не прийняттю податкового звіту
декларації Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецпромрезерв» з
податку на додану вартість за жовтень
2013 року; зобов'язати Державну податкову
інспекцію у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим
відобразити основні показники
податкової декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2013 року в
картці особовому рахунку Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Спецпромрезерв».

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецпромрезерв»
зареєстроване виконавчим комітетом
Сімферопольської міської ради АР Крим
як юридична особа 14.02.2006 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію серії А00 № 437855 від
14.02.2006 року, є платником податків і
зборів (обов'язкових платежів), в тому
числі податку на додану вартість та
фактично перебувала на обліку в
Державній податковій інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим

19.11.2013 р. позивач засобами електронного
зв'язку подало до Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим
податкову декларацію із ПДВ за жовтень
2013 року.

Квитанцією №1 від 19.11.2013 р. Міністерство
доходів і зборів України до відома
позивача доведено про неприйняття
декларації в зв'язку з тим, що позивач
не значиться в Реєстрі платників ПДВ.

Згідно із п. 46.1. ст.46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Платниками податків відповідно до п.15.1.
ст.15 Податкового кодексу України
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно п.п. 16.1.2., 16.1.3 п. 16.1. ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний: вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів; подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно п. 48.3. ст. 48 Податкового кодексу
України податкова декларація повинна
містити такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відмітку у паспорті); місцезнаходження
(місце проживання) платника податків;
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність; дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток посадових осіб
платника податків; підписи платника
податку - фізичної особи та/або
посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

Відповідно до п.п. 48.5.1. п. 48.5 ст. 48
Податкового кодексу України податкова
декларація повинна бути підписана:
керівником платника податків або
уповноваженою особою, а також особою,
яка відповідає за ведення
бухгалтерського обліку та подання
податкової декларації до органу
державної податкової служби. У разі
ведення бухгалтерського обліку та
подання податкової декларації
безпосередньо керівником платника
податку така податкова декларація
підписується таким керівником та
особою, яка відповідає за ведення
бухгалтерського обліку; податкова
звітність, складена з порушенням, не
вважається податковою декларацією.

Порядком заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України №1492 від
25.11.2011р., зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України від 20.12.2011р. за №1490/20228
затверджено форми та порядок
заповнення і подання податкової
звітності з ПДВ (далі -Порядок №1492).

Надана позивачем декларація із ПДВ,
копія якої наявна в матеріалах справи,
не містить в собі будь-яких порушень
наведених вище норм законодавства.
(а.с.8-9)

Декларація подається платником у
визначений у пункті 5 розділу II Порядку
№1492 строк до підрозділу органу
державної податкової служби, яким
здійснюється приймання податкової
звітності, за формою, встановленою на
дату подання.

Відповідно до п. 49.1. ст.49 ПК України,
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків.

Пунктом 49.8. ст.49 Податкового кодексу
України встановлено, що прийняття
податкової декларації є обов'язком
органу державної податкової служби.
Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Згідно п. 49.9. ст. 49 Податкового кодексу
України за умови дотримання платником
податків вимог цієї статті посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
зареєструвати податкову декларацію
платника датою її фактичного отримання
органом державної податкової служби.

Відповідно до п. 49.11 ст. 49 Податкового
кодексу України у разі подання
платником податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

Відповідно до п.4 Розділу Ш Порядку№1492
податкова звітність у паперовій формі
подається на аркушах А4, в електронній
формі -згідно з порядком підготовки і
подання податкових документів в
електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку.

Договір про визнання електронних
документів надається до органу ДПС за
місцем реєстрації платника податків.

Договір про визнання електронних
документів позивачем підписано із ДПІ
в м. Сімферополі. (а.с.20-21)

Квитанція про одержання звіту в
електронній формі (далі - перша
квитанція) -електронний документ, що
формується програмним забезпеченням
центру обробки електронної звітності
або оператора та засвідчує факт і час
одержання звіту в електронній формі
(Наказ Державна податкова
адміністрації України від 06.04.2009 № 168
"Про впровадження централізованої
системи електронної податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України").

Відповідно п. 9 підрозділу 10 Розділу ХХ
Податкового кодексу України тимчасово,
до розробки та впровадження в дію
автоматизованої системи "Єдине вікно
подання електронної звітності"
відповідно до пункту 49.17 статті 49 цього
Кодексу, діє Порядок з підготовки і
подання податкових документів в
електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку,
затверджений наказом Державної
податкової адміністрації України від 10
квітня 2008 року №233 та зареєстрований у
Міністерстві юстиції України 16 квітня
2008 року за N 320/15011.

Згідно із Наказом Державної податкової
адміністрації України від 10 квітня 2008
року № 233 Зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 16 квітня 2008 р. за №
320/15011 "Про подання електронної
податкової звітності" (далі - Наказ №233),
а саме п. 7.4 перша квитанція є
підтвердженням платнику податків
передачі його податкових документів в
електронному вигляді до органу ДПС
засобами телекомунікаційного зв'язку.
Ця квитанція надсилається органами ДПС
на електронну адресу платника
податків, з якої було надіслано
податкову звітність. Другий примірник
першої квитанції в електронному
вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо
на електронну адресу платника податків
не надійшла перша квитанція, то
податковий документ вважається
неодержаним.

Згідно п.7.5 ст.7 Наказу №233,
підтвердженням платнику податків
прийняття його податкових документів
до бази даних ДПС є друга квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, в якій визначаються реквізити
прийнятого податкового документа в
електронній формі, відповідність
податкового документа в електронній
формі затвердженому формату
(стандарту) електронного документа,
результати перевірки ЕЦП, інформація
про платника податків, дата та час
приймання, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова звітність, та дані про
відправника квитанції. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

19.11.2013р. Міністерством доходів і зборів
України доведено до відома позивача
про неприйняття податкової декларації.

Відповідно до п.4.5 Наказу ДПА Украйни
від 31.12.2008р. № 827 Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо
централізованого приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в ОДПС
України - якщо надана органу ДПС
платником податків податкова
звітність заповнена ним з порушенням
правил, зазначених у затвердженому
порядку заповнення, то вона може бути
не визнана таким органом ДПС як
податкова декларація, а саме: 1) у ній не
зазначено обов'язкових реквізитів або
не проставлено прочерк у показниках,
які не заповнюються; 2) її не підписано
відповідними посадовими особами
(факсиміле не дозволяється); 3) не
скріплено печаткою платника податків;
4) відсутні обов'язкові додатки до
податкової звітності, передбачені
порядком заповнення відповідної
звітності; 5) неможливо прочитати текст
або цифри внаслідок пошкодження
(наприклад, документи, залиті чорнилом
або іншою рідиною, потерті); 6) наявні
порвані аркуші, підчищення, помарки,
виправлення, дописки і закреслювання; 7)
подана ксерокопія звітних документів;
8) звітність з податку на додану
вартість, подана неплатником ПДВ.

У таких випадках працівники
структурного підрозділу ОДПС, до
функцій якого належить приймання
податкової звітності, в усній формі
попереджають платника податків про
виявлені недоліки і право невизнання
органом ДПС такої податкової звітності
відповідно до норм Податкового кодексу
України.

Відповідно до п. 183.12 Податкового
кодексу України реєстр платників
податку на додану вартість веде
центральний орган державної
податкової служби.

Центральним органом виконавчої влади є
Державна податкова служба України (ст.4
ЗУ „Про державну податкову службу в
Україні").

П.2.4 IIоложення про реєстрацію платників
податків на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України 07.11.2011 №1394, з числа
обов'язків щодо ведення Реєстру
центральний орган державної
податкової служби здійснює: - розробку
організаційних та методологічних
принципів ведення Реєстру; -
організацію реєстрації платників ПДВ; -
присвоєння платникам ПДВ
індивідуальних податкових номерів; -
формування номерів свідоцтв про
реєстрацію платників ПДВ; - розробку
технології та програмно-технічних
засобів ведення Реєстру; - виконання
функцій адміністратора бази даних
Реєстру (накопичення, аналіз даних, що
надходять з регіональних податкових
органів, контроль за достовірністю та
актуалізацією даних, зберіганням,
захистом їх, контроль за правом доступу
тощо); - автоматизоване ведення бази
Реєстру; - розробку нормативних
документів на створення, ведення та
користування даними Реєстру; -
оприлюднення даних з Реєстру.

Таким чином, до обов'язків Міністерства
доходів і зборів України входить
автоматизоване ведення бази Реєстру, а
до обов'язків ДПІ м. Сімферополя
безпосередньо прийом декларацій та
відображення даних зазначених в
декларації в особовій картці платника
податків.

Встановлено, що відмову в прийнятті
податкової декларації позивачу
направлено саме Міністерством доходів
і зборів України, проте, ані Податковим
кодексом, ані Наказом ДПА України №233
від 10.04.2008 р. не визначено в процедурі
прийняття електронної звітності
можливість прийняття вказаних рішень
Міністерством доходів і зборів
України, відповідні дії повинні
здійснювати тільки органи податкової
служби, в яких перебуває на обліку
платник податків.

У зв'язку із зазначеним, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог позивача щодо визнання
протиправними дії Міністерства
доходів і зборів України по
неприйняттю декларації позивача.

Також судова колегія звертає увагу, що
постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від
08.02.2010 року по справі № 2а-12145/09/9/0170
визнано протиправним та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції в м. Сімферополі АР Крим про
анулювання реєстрації платником
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Спецпромрезерв», оформлене актом №
208/15-2 від 08.10.2009 року. (а.с.56-58) Ухвалою
Севастопольського адміністративного
суду від 13.07.2010 року апеляційну скаргу
ДПІ в м. Сімферополі АР Крим залишено
без задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від
08.02.2010 року по справі № 2а-12145/09/9/0170
залишено без змін. (а.с.51-55) Ухвалою
Вищого адміністративного суду від
25.12.2012 року касаційну скаргу ДПІ в м.
Сімферополі АР Крим залишено без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від
08.02.2010 року по справі № 2а-12145/09/9/0170
залишено без змін. (а.с.46-48).

Отже, рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість ТОВ «Спецпромрезерв»,
оформлено актом №208/15-2 від 08.10.2010 року,
визнано протиправним та скасовано,
також враховуючи, що дія зазначеного
рішення зупинена, у відповідача були
відсутні підстави для невизнання
податкової декларації з податку на
додану вартість позивача документом
податкової звітності у зв'язку з тим, що
позивач не зареєстрований платником
податку на додану вартість, до набрання
судового рішення по справі законної
сили.

Відповідно до п. 6.2 розділу V Положення
про реєстрацію платників податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України 22.12.2010 №978, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 29 грудня
2010 р. за №1400/18695, підставою для внесення
до Реєстру запису про відміну
анулювання реєстрації, що відбулась за
ініціативою податкового органу, є
рішення суду, яке набрало законної
сили, або рішення податкового органу
про відміну анулювання реєстрації та
скасування свого рішення про
анулювання реєстрації платника ПДВ.
Рішення із копіями відповідних
документів направляються до
центрального органу державної
податкової служби для розгляду та
внесення відповідних змін до Реєстру.

Згідно із ч. 5 ст.124 Конституції України,
ч.1 ст. 255 КАС України, ч. 2 ст.13 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" судові рішення, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

У разі набрання законної сили судовим
рішенням про задоволення зазначених
позовних вимог та визнання
протиправним рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість відповідне рішення
податкового органу вважається
протиправним з моменту його прийняття,
як про те вказано в Інформаційному
листі Вищого адміністративного суду
України від 02.08.2010 р. № 1172/11/13-10.

Таким чином, правові підстави вважати
позивача особою, не зареєстрованою
платником ПДВ, на час подання
податкової декларації із ПДВ за
жовтень 2013 року у відповідача 2 були
відсутні.

Як вбачається із п. 3.1 Інструкції про
порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України, затвердженої наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18.07.2005 року N 276,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 02.08.2005 року за N 843/11123 (далі
-Інструкція № 276), якою встановлюється
порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
податків і зборів (обов'язкових
платежів), з метою обліку нарахованих і
сплачених сум платежів до бюджету
органами державної податкової служби
на кожний поточний рік відкриваються
особові рахунки за кожним платником та
кожним видом платежу, які повинні
сплачуватися такими платниками.

Пунктом 3.5 Інструкції № 276 передбачено,
що у залежності від призначення
платежів відкриваються особові
рахунки, в тому числі для здійснення
обліку податку на додану вартість для
платників податків - юридичних та
фізичних осіб.

Згідно до п. 3.6 Інструкції № 276 форми
карток особових рахунків мають
лицьовий та зворотний боки. На
лицьовому боці картки відображаються
умови справляння платежу та дані про
платника податків. Зворотний бік
картки відображає стан розрахунків
платників з бюджетом (суми
нарахованого та сплаченого платежу,
пені, штрафних (фінансових) санкцій,
плати за кредит щодо розстрочених
(відстрочених) податкових зобов'язань,
суми податкового боргу, надміру та/або
помилково сплачені, та суми, заявлені
до відшкодування, й інше).

Відповідно до п.4.1 Інструкції № 276
нарахуванню в особових рахунках
платників підлягають в тому числі
податкові зобов'язання, штрафні
санкції та пеня, самостійно визначені
платником.

Тобто дані карток особових рахунків
повинні відображати фактичний стан
платежів до бюджету платника податків.

Позивач відобразив показники
діяльності в податковій звітності - в
декларації з ПДВ за жовтень 2013 року.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції № 276
картки особових рахунків
відкриваються тим структурним
підрозділом органу державної
податкової служби, який відповідно до
своїх функціональних обов'язків
відкриває особові рахунки платників.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам матеріального
права, а доводи апеляційної скарги щодо
їх неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим та не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін.
У ст. 200 КАС України наведені підстави
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

У зв'язку з чим колегія судів вважає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з дотриманням норм
матеріального права, що є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови без змін.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скарги Міністерства
доходів і зборів України залишити без
задоволення.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 18.12.13 по справі
№801/11097/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Головуючий суддя підпис
А.С. Цикуренко

Судді підпис
М.А.Санакоєва

підпис Т.М. Дудкіна

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
А.С. Цикуренко