Справа № 817/4597/13-а
Суддя: Зозуля Д. П.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4597/13-а

05 лютого 2014 року 11год. 45хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Зозулі Д. П. за участю секретаря
судового засідання Минько Н.З. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Бакун Руслана
Аркадіївна,

відповідача: представник Красько
Григорій Григорович,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариство з обмеженою
відповідальністю - фірма "ДП
Рівнетрансекспедиція" до
Державна податкова інспекція у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма «ДП
Рівнетранскспедиція» (далі - ТзОВ «ДП
Рівнетранскспедиція») звернулося в суд
з позовом до Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - ДПІ у м. Рівному) про
визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 19.12.2013 року.

Позовні вимоги в повній мірі були
підтримані представником позивача в
судовому засіданні та обґрунтовані
наступним чином. Так, спірними
податковим повідомленням-рішенням
позивачу зменшено від'ємне значення
об'єкта оподаткування за 2011 року на
суму 1 555637 грн., в тому числі за 4 квартал
2011 року - 1 555637 грн., та збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на суму 357 797,00 грн., за рахунок
висновків про безпідставне включення
до рядка 06.6 декларацій за 2011 рік, в тому
числі за 4 квартал 2011 року від'ємного
значення об'єкта оподаткування за 2010
рік. Разом з тим, вказана сума була
включена позивачем до складу витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, як від'ємне значення
об'єкта оподаткування за I квартал 2011
року, що в повній мірі відповідає
вимогам пункту 3 підрозділу 4 розділу XX
Податкового кодексу України.

В свою чергу, визначаючи об'єкт
оподаткування за I квартал 2011 року
позивач діяв у повній відповідності до
вимог пункту 6.1. статті 6 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, що
був чинним до 01.04.2011 року, з урахуванням
особливостей, встановлених пунктом 22.4
статті 22 цього Закону. Жодних зауважень
до змісту чи форми податкової
декларації з податку на прибуток за I
квартал 2011 року податковим органом
пред'явлено не було, а тому перенесення
платником податків до рядка 06.6
декларації за II квартал 2011 року
від'ємного значення об'єкта
оподаткування, задекларованого в рядку
07 декларації за I квартал 2011 року, як і
перенесення платником податків до
рядка 06.6 декларації за II-III квартали
2011року, а також перенесення платником
податків до рядка 06.6 декларації за II-IV
квартали 2011року від'ємного значення
об'єкта оподаткування, задекларованого
в рядку 07 декларації за I квартал 2011
року, є не лише законним, а й цілком
логічним заходом. На переконання
позивача, такі дії в повній мірі
відповідають вимогам пункту 3
підрозділу 4 розділу XX Податкового
кодексу України, оскільки жодного
обмеження у вказаній нормі, у вигляді
неврахування платником податків
від'ємного значення об'єкта
оподаткування, яке увійшло до складу І
кварталу 2011 року з попередніх періодів,
немає. За наведеного, представник
позивач просив задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача надав суду
письмові заперечення на позовну
заяву(а.с.92-93). В обґрунтування
заперечень, зокрема, пояснив, що в ході
проведення перевірки повноти
визначення податку на прибуток за
період з 01.07.2011 року по 31.12.2012 року
встановлено його заниження на суму 357
797,00 грн., в тому числі за IV квартал
2011року - 357 797,00 грн. Зазначив, що пунктом
3 підрозділу 4 розділу XX Податкового
кодексу України визначено, що пункт 150.1
статті 150 розділу III застосовується у 2011
році з урахуванням такого: якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками I кварталу 2011
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат II календарного кварталу 2011
року. Розрахунок об'єкта оподаткування
за наслідками II, II-III кварталів, II-IV
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за I
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення. А тому зазначив, що
положення вказаного пункту дає
підстави вважати, що до складу II
кварталу 2011 року включається виключно
від'ємне значення об'єкта
оподаткування, отримане суб'єктами
господарювання за результатами
здійсненої господарської діяльності
за I квартал 2011 року без врахування
від'ємного значення, що увійшло до
складу I кварталу 2011 року з 2010 року.
Таким чином, позивачем безпідставно
віднесено до складу витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування за 2011 рік на суму 1
555637грн., а також в ході перевірки не
можливо підтвердити первинними
документами правомірність включення
даної суми до складу витрат, що
враховується при визначенні об'єкта
оподаткування у декларації з податку
на прибуток за 2011рік.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення позивача,
дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Судом встановлено, що ТзОВ «ДП
Рівнетрансекспедиція» зареєстроване
юридичною особою розпорядженням
міського голови м. Рівне від 16.01.2001року,
а згодом Статут викладений в новій
редакції і зареєстрований
розпорядженням міського голови від
21.11.2008 року. Відповідно до копії довідки
АА №142592 з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
видом діяльності позивача є 60.24.0
«Діяльність автомобільного вантажного
транспорту»(а.с.7).

Судом встановлено, що в період з 07.11.2013р.
по 04.12.2013р. ДПІ у м. Рівному проводила
позапланову виїзну перевірку ТзОВ «ДП
Рівнетрансекспедиція», з питань
дотримання вимог податкового
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2011р. по 31.12.2012 року, про що
складено відповідний акт перевірки №
891/17-16-22-01/30712154 від 06.12.2013 року (далі - акт
перевірки від 06.12.2013 року) (а.с.8-22). Актом
перевірки від 06.12.2013 року встановлено
заниження позивачем податку на
прибуток за 2011рік на суму 357 797,00 грн., в
тому числі за 4 квартал 2011 року 357 797,00
грн.

На підставі акту перевірки від 06.12.2013
року винесено податкове
повідомлення-рішення № від 19.12.2013
року, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств на суму 357 797,00 грн. (а.с.83).
Дане податкове повідомлення рішення
позивач оскаржив в адміністративному
порядку.

Так, судом встановлено, що ТзОВ фірмою
«ДП Рівнетрансекспедиція» було
збільшено валові витрати за 1 квартал
2011 року на суму 2211740грн. в рядку 04.9
декларації «від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року» шляхом подання
уточнюючої декларації з податку на
прибуток підприємств від 06.10.2011року
№130254, тобто збільшено валові витрати 1
кварталу 2011 року в розмірі збитків
отриманих за результатами 2008-2010 років
на суму 2211740грн. При цьому, рядок 04.9.
"від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року" визначено на рівні 20%
суми від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток 2009
року.

Збитки попередніх звітних періодів
були частково погашені за рахунок
прибутку, отриманого позивачем за
результатами 1 кварталу 2011 року, а в
сумі - 1555637 грн. віднесені до складу
витрат, що враховуються при визначенні
об'єкта оподаткування за 2 квартал
2011року в рядку 06.6 «від'ємне значення
об'єкта оподаткування попереднього
звітного періоду», шляхом подання
уточнюючої декларації з податку на
прибуток підприємств від 05.10.2011року №
.

Судом встановлено, що ТзОВ фірмою «ДП
Рівнетрансекспедиція» було подано
звітну податкову декларацію з податку
на прибуток підприємств за 1 квартал 2011
року від 10.05.2011 року, а також уточнюючу
декларацію з податку на прибуток
підприємств за 1 квартал 2011 року від
05.10.2011 року(а.с.39-45), які були прийняті
податковим органом без жодних
зауважень.

Таким чином, ТзОВ фірма «ДП
Рівнетрансекспедиція», подаючи звітну
та уточнюючу декларацію за 2 квартал 2011
року від 05.10.2011 року, задекларувало в
рядку 01 «доходи, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування»
(рядок 02+ рядок 03) на суму 4501195,00 грн., а
також «витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування»
(рядок 05+ рядок 06) 5467057,00грн.

Відповідно до цього, позивачем цілком
законно і обґрунтовано визначено
об'єкт оподаткування від усіх видів
діяльності за підсумками 2 кварталу 2011
року на рівні : (01 рядок) 4501195,00 грн. - (04
рядок) 5467057,00грн.= (07 рядок) -
965862,00грн.(а.с.46-54).

У рядку 01 «доходи, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування»
звітної декларації з податку на
прибуток підприємств за 2-3 квартали 2011
року, отриманої податковим органом від
09.11.2011 року, задекларовано доходи на
рівні 8 593085,00 грн., а витрати у рядку 04 на
рівні 9 070252,00 грн.

На підставі цього ТзОВ фірмою «ДП
Рівнетрансекспедиція» визначено
об'єкт оподаткування від усіх видів
діяльності за підсумками 3-4 кварталів
2011 року на рівні : (01 рядок) 8 593085,00 грн. -
(04 рядок) 9 070252,00грн.= (07 рядок) -477167,00грн.
Тобто, сформовано від'ємне значення
об'єкта оподаткування в сумі
477167,00грн.(а.с.63-71).

Надалі в звітній декларації з податку
на прибуток підприємств поданій від
06.02.2012 року за 2-4 квартали 2011 року ТзОВ
фірма «ДП Рівнетрансекспедиція»
відобразило в рядку 01 «доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування» на рівні 13230542,00 грн.,
тоді як в рядку 04 «витрати, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування» (рядок 05+ рядок 06) 13 132788,00
грн. За наслідками цього сформовано
об'єкт оподаткування від усіх видів
діяльності (01 рядок)13230542,00 грн. - (04
рядок) 13 132788,00грн.= (07 рядок)
97754,00грн.(а.с.72-83).

В уточнюючій декларації з податку на
прибуток підприємств за 2 квартал 2011
року поданої 05.10.2011року в рядку 06.6
«від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
(податкового) періоду (від'ємне
значення рядка 07 Податкової декларації
за попередній звітний (податковий)
період або від'ємне значення об'єкта
оподаткування за 1 квартал 2011 року»
позивачем задекларовано від'ємне
значення на рівні - 1 555637,00грн., сума
такого від'ємного значення була
включена до складу витрат 2-3 кварталів
2011 року. Сума від'ємного значення
об'єкта оподаткування 1 555637,00грн.
попередніх періодів була також
включена до звітної податкової
декларації з податку на прибуток
підприємств в 2-4 квартали 2011 року.

Відповідно до абзацу першого пункту 22.4
статті 22 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
№334/94-ВР від 28.12.1994 року, що був чинним до
01.04.2011 року, у 2010 році у складі валових
витрат платника податку враховується
20% суми від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток, що
утворилося станом на 1 січня 2010 року. А
відповідно до абзацу другого цього
пункту, у 2011 році сума від'ємного
значення, яка відповідно до абзацу
першого цього пункту не була врахована
у складі валових витрат, та від'ємне
значення об'єкта оподаткування, яке
виникло у 2010 році, підлягають включенню
до складу валових витрат у порядку,
встановленому статтею 6 цього Закону,
без обмежень, встановлених цим пунктом.

В свою чергу, пунктом 6.1 статті 6
вказаного Закону передбачалось: "якщо
об'єкт оподаткування платника податку
з числа резидентів за результатами
податкового року має від'ємне значення
об'єкта оподаткування (з урахуванням
суми амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення".

При цьому в розділі XX пункту 3
підпункту 4 «Перехідних положень»
Податкового кодеку України зазначено,
що у 2011 році з урахуванням, якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками першого
кварталу 2011 року є від'ємне значення, то
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат другого
календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого - четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Судом вважаються необгрунтовані
доводи відповідача про те, що до складу
витрат 2 кварталу 2011 року та слідуючих
кварталів платникам податків слід
переносити суму збитків, отриманих
виключно у 1 кварталі 2011 року, без
врахування від'ємного значення
попереднього року.

Фактично висновки ДПІ у м. Рівне
зроблені виключно за рахунок хибного
тлумачення нею норми пункту 3
підрозділу 4 розділу XX Податкового
кодексу України. Так в акті перевірки,
результати якого оскаржуються,
наведена позиція, за змістом якої,
дослівне тлумачення положень пункту 3
підрозділу 4 розділу XX Податкового
кодексу України дає підстави вважати,
що: «до складу II кварталу 2011 року
включається виключно від'ємне значення
об'єкта оподаткування, отримане
суб'єктами господарювання за
результатами здійсненої господарської
діяльності за I квартал 2011 року без
врахування від'ємного значення, що
увійшло до складу I кварталу 2011 року з
2010 року»; а тлумачення положень абзацу
другого пункту 3 підрозділу 4 розділу XX
Податкового кодексу України дає
підстави вважати, що: «розрахунок
об'єкта оподаткування за наслідками II,
II-III кварталів, II-IV кварталів 2011 року
здійснюється з урахуванням від'ємного
значення, отриманого платником податку
саме за I квартал 2011 року без врахування
будь-яких інших звітних періодів».

Разом з тим, таке розуміння не є
текстуальним (буквальним) тлумаченням
зазначених норм. Фактично, ні в першому,
ні в другому абзаці пункту 3 підрозділу
4 розділу XX Податкового кодексу
України, жодного обмеження, у вигляді
неврахування платником податків
від'ємного значення об'єкта
оподаткування, яке увійшло до складу I
кварталу 2011 року з 2010 року, немає.
Навпроти, законодавець чітко визначив:
«якщо результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками I кварталу 2011
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат II кварталу 2011 року». Оскільки
від'ємне значення об'єкта
оподаткування за 2010 рік приймає участь
у розрахунку об'єкта оподаткування за I
квартал 2011 року у складі валових витрат
(через рядок 04.9, який входить до складу
рядка 04), то, поза всяким сумнівом, воно
має впив і на показники декларації за II
квартал 2011 року, однак вже не як
від'ємне значення об'єкта
оподаткування попередніх років, а як
від'ємне значення об'єкта
оподаткування за I квартал 2011 року.
Доводи податкового органу про те, що
законодавець дозволив платнику
податків врахувати при визначенні
об'єкта оподаткування I кварталу 2011
року від'ємне значення, яке відповідно
до абзацу першого пункту 22.4 статті 22
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" №334/94-ВР від
28.12.1994 року не було врахована у складі
валових витрат 2010 року та від'ємне
значення об'єкта оподаткування, яке
виникло у 2010 році, одночасно
зобов'язавши його нормою пункту 3
підрозділу 4 розділу XX Податкового
кодексу України, в подальшому
виключити таку суму від'ємного
значення зі складу витрат при
визначенні об'єкта оподаткування II
кварталу 2011 року, II-III кварталів, II-IV
кварталів 2011 року, ґрунтуються на
такому тлумаченні норми права, яке
безпідставно звужує, як її зміст, так і
права платника податків.

Фактично таке тлумачення зроблене за
рахунок перекручування буквального
змісту цієї норми. Так, податковий
орган констатує, що від'ємне значення,
яке увійшло до складу I кварталу 2011 року
з 2010 року не повинно враховуватись у II
кварталі 2011 року, II-III кварталах, II-IV
кварталах 2011 року, позаяк воно отримане
не за результатами здійсненої
платником податків у I кварталі 2011 року
господарської діяльності. В той же час
пункт 3 підрозділу 4 розділу XX
Податкового кодексу України говорить
не про результати господарської
діяльності платника податків за I
квартал 2011 року, а про результати
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податків за I квартал 2011 року.
Підміна одного поняття іншим, повністю
змінює введений законодавцем на
перехідний етап механізм врахування
від'ємного значення, позаяк валові
витрати попередніх років беруть участь
у розрахунку об'єкта оподаткування за I
квартал 2011 року, і не можуть брати такої
участі при підсумку результатів
господарської діяльності платника за
такий окремо взятий період.

Крім того, відповідно до частини 1
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановами Рівненського окружного
адміністративного суду від 28.02.2012 року
по справі № 2а/1770/5291/2011 за позовом ТзОВ
фірми «ДП Рівнетрансекспедиція» до ДПІ
у м. Рівне про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 22.11.2011 року
№ та № та від 09.02.2012 року по
справі № 2а/1770/5485/2011 за позовом ТзОВ
фірми «ДП Рівнетрансекспедиція» до ДПІ
у м. Рівне про визнання протиправними
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 01.12.2011 року
№, які набрали законної сили
відповідно до ухвал Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 04.07.2012 року та від 10.09.2012 року, було
спростовано факт безпідставного
включення ТзОВ фірмою «ДП
Рівнетрансекспедиція» до рядка 06.6
декларації за 2 квартал 2011 року та за 2-3
квартали 2011 року від'ємного значення
об'єкта оподаткування 2008-2010 років, що
були відображені у декларації 1 квартал
2011 року.

Згідно із пункту 7.3. статті 7
Податкового кодексу України, будь-які
питання щодо оподаткування
регулюються цим Кодексом і не можуть
встановлюватися або змінюватися
іншими законами України, крім законів,
що містять виключно положення щодо
внесення змін до цього Кодексу та/або
положення, які встановлюють
відповідальність за порушення норм
податкового законодавства.

В силу вимог частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. ДПІ у м. Рівне є органом
державної влади і, відповідно, її
діяльність має підпорядковуватись
вимогам наведеної норми Конституції
України та вимогам Закону України "Про
державну податкову службу в Україні"
№509-XII від 04.12.1990 року. Здійсненням
контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів) підлягає законодавчим
обмеженням та реалізується з
дотриманням порядку, встановленого
законом. Право самостійно зменшувати
від'ємне значення об'єкту
оподаткування та збільшувати суму
грошового зобов'язання платників
податків реалізується з дотриманням
вимог Податкового кодексу України,
тобто за умови встановлення за
результатами перевірок платника
податків, фактів завищення від'ємного
значення та заниження суми податкових
зобов'язань.

Оскільки наведені висновки
податкового органу щодо порушення ТзОВ
фірмою «ДП Рівнетрансекспедиція»
вимог підрозділу 4 розділу XX
Податкового кодексу України
«Перехідні положення», не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні, рішення суб'єкта владних
повноважень, в основу яких покладено ці
висновки, є незаконними.

Враховуючи сукупність наведених
обставин наряду із правовою специфікою
податкових повідомлень-рішень, як
актів органів державної податкової
служби України, яка полягає у тому, що
владний припис таких правових актів
індивідуальної дії міститься
безпосередньо в самому податковому
повідомленні-рішенні, а мотиви його
винесення, тобто обставини, яким
керувався суб'єкт владних повноважень,
- у відповідному акті перевірки, на
підставі якого і приймався такий
правовий акт індивідуальної дії, суд
прийшов до висновку, що податкове
повідомлення-рішення № від 19.12.2013
року є протиправним та підлягає до
скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Враховуючи
викладене та те, що позов задоволено
повністю на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень,
позивачу слід присудити з Державного
бюджету України 458 грн. 80 коп. судового
збору, сплаченого згідно платіжного
доручення №7789 від 25.12. 2013 р.(а.с.2).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" № від 19.12. 2013 року.

Присудити на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю - фірма "ДП
Рівнетрансекспедиція" із Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
458 (чотириста п'ятдесят вісім)грн. 80 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Зозуля Д.
П.