Справа № 818/8665/13-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 р.Справа № 818/8665/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового
засідання: Губарь А.С.

за участю представників позивача:
Афанасьєвої І.М., Діски Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
24.12.2013р. по справі № 818/8665/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа-Група"

до Державної податкової інспекції у
м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Альфа-груп" (далі -
позивач, ТОВ "Альфа-груп"), звернулося до
Сумського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 07.11.2013 року №
про зменшення від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 19167,00 грн.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що ДПІ
у м. Сумах була проведена позапланова
виїзна документальна перевірка ТОВ
"Альфа-Група". За результатами
перевірки відповідачем складено акт
від 15.10.2013 року № 1312/2204/30607980/118. На
підставі акту перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 07.11.2013 року №
, яким зменшено від'ємне значення
суми податку на додану вартість в
розмірі 19167,00 грн. Вказане податкове
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем на підставі викладених в
акті перевірки висновків щодо
відсутності реальних господарських
операцій між ТОВ "Альфа-Група" та ПП
"Прилукихімснаб". З такими висновками
податкового органу позивач не
погоджується, оскільки реальність
здійснених господарських операцій із
зазначеним контрагентом
підтверджується первинними
документами на придбання та
перевезення товару, отриманий товар
використовується в господарській
діяльності підприємства, в наявності
акти введення в експлуатацію. Позивач
не погоджується із прийнятими
податковим повідомленням-рішенням,
вважає його протиправним та просить
скасувати.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 24.12.2013 року
по справі № 818/8665/13-а адміністративний
позов ТОВ "Альфа-груп" задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Сумах від
07.11.2013 р. №.

Стягнуто з Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 172,05 грн. на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа-груп" (м. Суми,
вул. Г.Кондратьєва, б, і.к. 30607980).

Відповідач, не погодившись із рішенням
суду першої інстанції подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позову. Апелянт зазначає, що приймаючи
зазначену постанову суд першої
інстанції дійшов помилкових висновків,
які призвели до неправильного
вирішення справи, неповно з'ясував всі
обставини справи, що мають значення при
вирішенні спору, невірно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Представник позивача надала до суду
апеляційної інстанції письмові
заперечення на апеляційну скаргу, в
якій просила залишити без задоволення
апеляційну скаргу відповідача, а
рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином. З адреси відповідача
повернулося зворотне повідомлення за
терміном зберігання, що згідно ч. 11 ст. 35
КАС України вважається повідомленням
належним чином.

Представники позивача заперечували
проти задоволення апеляційної скарги
відповідача, посилаючись на законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, яке просили суд апеляційної
інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 02.10.2013 року по 08.10.2013 року ДПІ у м. Сумах
було проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ "Альфа-Група" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства в частині оподаткування
податком на додану вартість по
фінансово-господарським операціям з ПП
"Прилукихімснаб" за період з 01.03.2012 року
по 31.03.2012 року.

За результатами вказаної перевірки ДПІ
у м. Сумах складено акт від 15.10.2013 року №
1312/2204/30607980/118 (а.с.9-20), на підставі якого
ДПІ у м. Сумах винесено податкове
повідомлення-рішення від 07.11.2013 року №
, яким зменшено від'ємне значення
суми податку на додану вартість в
розмірі 19167,00 грн. (а.с.31).

Проведеною перевіркою встановлено
порушення позивачем п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14,
п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), що виявилось у завищенні
від'ємного значення з податку на додану
вартість за березень 2012 року на суму
19167,00 грн.

Підставною для проведення перевірки та
винесення спірного податкового
повідомлення- рішення, стало отримання
відповідачем Акту ДПІ у Печерському
районі м. Києва від 20.08.2012 року №
3169/22-9/31360133 "Про неможливість проведення
зустрічної перевірки ПП
"Прилукихімснаб" щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період з 01.01.2012 року по
31.05.2012 року", в якому перевіряючим
відображено, що операції ПП
"Прилукихімснаб" не підтверджуються
стосовно врахування реального часу
здійснення операцій, місцезнаходження
майна, наявності трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для такого постачання або здійснення
діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної господарської
діяльності. У зв'язку з
непідтвердженням у ПП "Прилукихімснаб"
об'єктів оподаткування податком на
додану вартість по операціях з
придбання товарів від контрагентів -
постачальників в січні-травні 2012 року у
ПП "Прилукихімснаб" відсутні об'єкти
оподаткування податком на додану
вартість по операціях з продажу
товарів підприємствам - покупцям в
розумінні ст. 22, 185 ПК України (а.с.43-58).

На підставі вказаного акту перевірки
відповідач дійшов висновку про
відсутність доказів реальності
здійснення господарських операцій між
ТОВ "Альфа-Група" та ПП "Прилукихімснаб".

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
приймаюче спірне податкове
повідомлення - рішення відповідач діяв
не на підставі та не у спосіб, що
передбачені законодавством, в зв`язку
із чим позовні вимоги визнаються
правомірними.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що між ТОВ "Альфа-Група"
(покупець) та ПП "Прилукихімснаб"
(постачальник) укладено договір
поставки від 25.01.2012 року № 25-01-12 (а.с.61- 62).
Предмет вказаного договору - ємності
РГС-75 в кількості 10 штук вартістю 11500,00
грн. та ємності Р-75 в кількості 2 штук
вартістю 21180,00 грн.

Згідно п. 2 договору товар
поставляється покупцю шляхом
самовивозу зі складу постачальника.
Відповідно до п. З договору покупець
сплачує на банківський рахунок
постачальника вартість товару згідно
рахунку-фактури. Форма оплати - 100%
передоплата.

Згідно рахунку-фактури від 01.03.2012 року
№ 1 вартість товару, а саме ємностей
РГС-75 в кількості 10 штук складає 115000,00
грн., в тому числі 19166,67 грн. податку на
додану вартість (а.с.84).

Як вбачається із банківської виписки
про операції на рахунку ТОВ
"Альфа-Група" за 01.03.2012 року, позивачем
було перераховано ПП "Прилукихімснаб"
за ємність згідно рахунку № 1 від 01.03.2012
року 115000,00 грн., в тому числі 19166,67 грн.
податку на додану вартість (а.с.69).

Враховуючи перерахування грошових
коштів на рахунки ПП "Прилукихімснаб",
01.03.2013 року ПП "Прилукихімснаб" видало
ТОВ "Альфа-Група" податкову накладну № 1
на загальну суму 115000,00 грн., в тому числі
19166,67 грн. податку на додану вартість по
(а.с.68)

Матеріалами справи підтверджується, що
фактична поставка товару відбувалася
пізніше ніж сплата грошових коштів.
Так, згідно видаткових накладних від
25.04.2012 року № 1/4 (а.с.70), від 05.04.2012 року №
1/3 (а.с.72), від 03.04.2012 року № 1/2 та від
29.03.2012 року № 1/1 (а.с.80) ПП
"Прилукихімснаб" передало позивачу
ємності РГС-75 в загальній кількості 10
шт. на суму 115000,00 грн.

Товар - ємності РГС-75 в кількості 10 штук
перевезено до м. Суми ПП
"Сумитрансекспедиція" на підставі
договору про транспортне
обслуговування від 16.03.2012 року (а.с.63-67).
Транспортування товару здійснено
згідно товарно-транспортних накладних
від 25.04.2012 року (автомобіль Рено,
державний номер НОМЕР_2, водій ОСОБА_4)
(а.с.71), від 05.04.2012 року (автомобіль
Скания, державний номер НОМЕР_3, водій
ОСОБА_5) (а.с.73), від 05.04.2012 року
(автомобіль Рено, державний номер
НОМЕР_4, водій ОСОБА_6) (а.с.74), від 05.04.2012
року (автомобіль МАН, державний номер
НОМЕР_5, водій ОСОБА_7) (а.с.75), від 03.04.2012
року (автомобіль Рено, державний номер
НОМЕР_4, водій ОСОБА_6) (а.с.77), від 03.04.2012
року (автомобіль Скания, державний
номер НОМЕР_3, водій ОСОБА_5) (а.с.78), від
03.04.2012 року (автомобіль МАН, державний
номер НОМЕР_5, водій ОСОБА_7) (а.с.79),
(а.с.81), від 29.03.2012 року (автомобіль
Скания, державний номер НОМЕР_3, водій
ОСОБА_5) (а.с.82), від 29.03.2012 року
(автомобіль Рено, державний номер
НОМЕР_4, водій ОСОБА_6) (а.с.83).

На виконання договору перевезення
сторонами підписано акти надання
послуг від 06.04.2012 року № 211 на суму 9000,00
грн. (а.с.85) та від 03.04.2012 року № 207 на суму
9000,00 грн. (а.с.86). Вказані послуги були
оплачені ТОВ "Альфа-Група" згідно
рахунку від 02.04.2012 року № 179 (а.с.87), що
підтверджується банківськими
виписками про операції на рахунку ТОВ
"Альфа-Група" за 05.04.2012 року (а.с.88) та за
03.04.2012 року (а.с.89).

Придбаний товар - ємності РГС-75,
позивачем використано у власній
господарській діяльності, що
підтверджується актами про введення в
експлуатацію від 31.10.2012 року № 21 (а.с.90),
від 30.10.2012 року № 20 (а.с.92), від 31.10.2012 року
№ 19 (а.с.94), від 31.10.2012 року № 18 (а.с.96), від
30.10.2012 року № 17 (а.с.98), від 31.10.2012 року № 16
(а.с.100), від 31.10.2012 року № 15 (а.с.102), від
31.10.2012 року № 14 (а.с.104), від 31.10.2012 року №
13 (а.с.106), від 31.10.2012 року № 12 (а.с.103).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правомірних висновків, що
податковий орган не надав
безпосередніх доказів і того що
вказані операції по придбанню товару
мали фіктивний чи безтоварний
характер, податковим органом не надані
також докази того, що безпосередній
контрагент позивача був виключений з
реєстру платників податку на додану
вартість, а його свідоцтво платників
податку на додану вартість було
анульоване у встановленому чинним
законодавством порядку. Податкова
накладна була видана ПП
"Прилукихімснаб" по першій події, а тому
датою виникнення права на податковий
кредит у ТОВ "Альфа-Група" виникло по
першій події - по даті списання коштів з
банківського рахунка платника податку
на оплату товарів. Також, суд першої
дійшов висновку, що позивач виконав
вимоги ПК України, сплативши податок на
додану вартість в ціні товару,
придбаного у безпосереднього
постачальника, який, в свою чергу,
виконав вимоги п. 201.10 ст. 201 ПК України -
видав покупцеві, яким є позивач,
належним чином оформлену податкову
накладну на визначену та сплачену
покупцем суму податку. Таким чином,
підтверджується фактичне виконання
договору поставки від 25.01.2012 року №
25-01-12, укладеного між ТОВ "Альфа-Група"
та ПП "Прилукихімснаб".

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу, а за змістом п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14
ПК України, бюджетне відшкодування -
відшкодування від'ємного значення
податку на додану вартість на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за результатами
перевірки платника, у тому числі
автоматичне бюджетне відшкодування у
порядку та за критеріями, визначеними у
розділі V цього Кодексу.

Згідно 198.2 ст.198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної-) вартості товарів/послуг,
та складається з сум податків,
нарахованих у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу)

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 ПК України
право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України
встановлено, що податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Виходячи із
вищезазначеної норми, податкова
накладна є документом, який
підтверджує факт сплати покупцем
податку на додану вартість у ціні
товару.

Згідно вимог ст. ст. 15, 16 ПК України
платники податку відповідають за
дотримання достовірності та
своєчасності визначення сум податку, а
також за повноту та своєчасність його
внесення до бюджету відповідно до
закону. Статтею 61 цього Кодексу
встановлено, що контроль за
правильністю нарахування, повноти і
своєчасності сплати податків і зборів
до бюджету здійснюється контролюючим
(податковим) органом.

Тобто, обов'язки з контролю за
дотримання достовірності та
своєчасністю визначення сум податку,
за правильністю нарахування та сплати
податку на додану вартість
контрагентами позивача, відповідно до
Закону, покладаються на податкові
ограни, а не на позивача.

Дані висновки узгоджуються із
практикою Європейського Суду з прав
людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський
Суд з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності".

Таким чином, колегія суддів,
переглянувши у межах апеляційної
скарги рішення суду першої інстанції
вважає, що при його прийнятті суд
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин норми матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 24.12.2013р. по
справі № 818/8665/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка
О.М.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Кононенко З.О. Повний текст ухвали
виготовлений 10.02.2014 р.