Справа № 752/17654/13-а
Суддя: Плахотнюк К. Г.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/34/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2014 року Голосіївський районний суд
м.Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

при секретарі Макогонюк Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 від
імені та в інтересах ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України у
Голосіївському районі м. Києва про
спонукання відповідача вчинити дію
щодо відновлення нарахування і виплати
пенсії за віком,

в с т а н о в и в :

03.10.2013 року представник позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва про
спонукання відповідача вчинити дію
щодо поновлення нарахування і виплати
пенсії за віком.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивача зазначив,
що ОСОБА_2 є громадянкою України і до 2001
року постійно проживала на території
України та отримувала пенсію в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва. В 2001
році позивач виїхала на постійне місце
проживання до Німеччини, у зв'язку з чим
останній було припинено виплату
пенсії. ОСОБА_2 в письмовій формі
зверталася до Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м. Києва про поновлення нарахування
та виплати пенсії починаючи з 04.03.2013
року, але останнім її звернення
залишено без задоволення. Посилаючись
на те, що відповідно до рішення
Конституційного суду України від 07.10.2009
року №25-рп/2009, ст. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», позивач має право на
поновлення і виплату пенсії за віком,
особі, яка проживає за кордоном, просив
зобов'язати відповідача поновити
нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії
за віком з 04.03.2013 року.

У судовому засіданні представник
позивача відсутній, подав суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності, повідомивши суд, що
заявлені позовні вимоги підтримує у
повному обсязі.

Представник управління Пенсійного
фонду України у Голосіївському районі
м. Києва у судове засідання не
з»явилася, направила на адресу суду
письмові заперечення, просила
відмовити в задоволенні заявлених
вимог, справу розглянути за її
відсутності.

З огляду на викладене, врахувавши думку
представника позивача, суд ухвалив
розглянути справу за відсутності
сторін, ухвалити судове рішення за
наявними у справі даними.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
громадянкою України, яка з 2001 року
постійно проживає у АДРЕСА_1

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м. Києва у зв»язку з отриманням пенсії
за віком відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

На виконання п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування» у 2001
році виплату пенсії за віком ОСОБА_2
було припинено з підстав виїзду
останньої на постійне місце проживання
до Німеччини.

За правилами ст. 51 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в разі виїзду
пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон, пенсія яка
призначена в Україні, виплачується за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Рішенням Конституційного суду
України у справі №25-рп/2009 від 07.10.2009
року щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень п.2
ч. 1 ст. 49 , другого речення ст.. 51 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування»
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) положення п. 2 ч. 1
ст. 49, другого речення ст.. 51 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року №1058-IV.

04.03.2013 року ОСОБА_2 звернулася з
заявою до Управління пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва про відновлення виплати їй
пенсії за віком, однак листом від
12.04.2013 року відповідачем повідомлено
позивача про відмову у відновленні
виплати їй пенсії за віком.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов»язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачений Конституцією та законами
України. У разі не відповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов»язковість
якого надана Верховною Радою України,
або іншому правовому акту суд
застосовує правовий акт який має вищу
юридичну силу (ч.4 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пленумом Верховного Суду України в п.5
постанови № 9 від 01.11.1996р. «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» зазначено, що
судам необхідно виходити з того, що
нормативно-правові акти будь-якого
державного чи іншого органу (акти
Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону. Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов»язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

З огляду на те, що у зв»язку з виїздом
позивача у 2001 році на постійне місце
проживання до ФРН Управлінням
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва було
зупинено виплату ОСОБА_2 пенсії за
віком з підстав, передбачених п.2. ч. 1
ст. 49, ст. 51 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування», а рішенням
Конституційного суду України від
07.10.2009 року положення зазначених норм
визнано неконституційними, відповідно
заявлені позивачем вимоги про
відновлення виплати пенсії за віком є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1 від імені та в
інтересах ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду України у
Голосіївському районі м. Києва про
зобов»язання відновити нарахування та
виплату пенсії, задовольнити.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
відновити нарахування та виплату
пенсії за віком ОСОБА_2 - з 04 березня 2013
року.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції через
Голосіївський районний суд м. Києва з
одночасним направленням копії
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції,
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, складеної в повному
обсязі.

Якщо суб»єкта владних
повноважень у випадках та в порядку,
передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу,
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п»ятиденного строку з моменту
отримання суб»єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
К.Г. Плахотнюк