Справа № 2а/0570/6103/11
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року м.
Київ К/9991/65596/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Донецька

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 15.06.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06.09.2011

у справі № 2а/0570/6103/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донецький
регіональний навчально-тренувальний
центр невідкладної медичної допомоги»

до Державної податкової інспекції
у Київському районі м. Донецька

про визнання недійсною податкової
консультації

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Донецький
регіональний навчально-тренувальний
центр невідкладної медичної допомоги»
(далі по тексту - позивач, ТОВ
«Донецький регіональний
навчально-тренувальний центр
невідкладної медичної допомоги»)
звернулося до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Донецька (далі по
тексту - відповідач, ДПІ у Київському
районі м. Донецька) про визнання
недійсною податкової консультації від
24.03.2011 №6071/10/31-013 та зобов'язати
відповідача надати нову податкову
консультацію.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 15.06.2011, яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 06.09.2011, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Донецький регіональний
навчально-тренувальний центр
невідкладної медичної допомоги»
зареєстровано виконавчим комітетом
Донецької міської ради 31.01.2011, номер
запису в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців 1 037996, що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи.

10.03.2011 позивач звернувся до відповідача
з запитом про надання податкової
консультації стосовно можливості
застосування нульової ставки податку
на прибуток підприємств згідно
підпункту б) п. 154.6 ст. 154 Податкового
кодексу України з посиланням на те, що
підприємство здійснює діяльність з
урахуванням КВЕД; з початку діяльності
прибуток підприємства не перевищує
трьох мільйонів гривень, розмір
заробітної плати, яку планується з
01.04.2011 виплачувати робітникам, буде не
менше двох мінімальних заробітних
плат; середньооблікова чисельність
робітників не буде перевищувати 20 осіб.

ДПІ у Київському районі м. Донецька
надало податкову консультацію згідно
якої позивач не має права перебувати на
пільговому режимі оподаткування через
невідповідність всім критеріям для
застосування пільгової ставки, а саме
здійснення діяльності не менш ніж один
рік.

Позивач надав декларацію з податку на
прибуток підприємства від 12.04.2011,
згідно якої прибуток за 2011 рік (перший
звітний період) був задекларований у
розмірі 0 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до п. 52.1 Кодексу за
зверненням платників податків
контролюючі органи безоплатно надають
консультації з питань практичного
застосування окремих норм податкового
законодавства. Податкова консультація
має індивідуальний характер і може
використовуватися виключно платником
податків, якому надано таку
консультацію. За вибором платника
податків консультація надається в
усній або письмовій формі.
Консультації надаються органом
державної податкової служби або митним
органом, в якому платник податків
перебуває на обліку, або вищим органом
державної податкової служби або вищим
митним органом, якому такий орган
адміністративно підпорядкований, а
також центральним органом державної
податкової служби або спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Контролюючі органи мають право
надавати консультації виключно з тих
питань, що належать до їх повноважень.

Як вбачається із п. 53.3 Податкового
кодексу України платник податків може
оскаржити до суду як правовий акт
індивідуальної дії податкову
консультацію контролюючого органу,
викладену в письмовій формі, яка, на
думку такого платника податків,
суперечить нормам або змісту
відповідного податку чи збору.
Визнання судом такої податкової
консультації недійсною є підставою для
надання нової податкової консультації
з урахуванням висновків суду.

Згідно п. 154.6 Податкового Кодексу
України на період з 1 квітня 2011 року до 1
січня 2016 року застосовується ставка 0
відсотків для платників податку на
прибуток, у яких розмір доходів кожного
звітного податкового періоду
наростаючим підсумком з початку року
не перевищує трьох мільйонів гривень
та нарахованої за кожний місяць
звітного періоду заробітної плати
(доходу) працівників, які перебувають з
платником податку у трудових
відносинах, є не меншим, ніж дві
мінімальні заробітні плати, розмір
якої встановлено законом, та які
відповідають одному із таких
критеріїв: а) утворені в установленому
законом порядку після 1 квітня 2011 року;
б) діючі, у яких протягом трьох
послідовних попередніх років (або
протягом усіх попередніх періодів,
якщо з моменту їх утворення пройшло
менше трьох років), щорічний обсяг
доходів задекларовано в сумі, що не
перевищує трьох мільйонів гривень, та у
яких середньооблікова кількість
працівників протягом цього періоду не
перевищувала 20 осіб; в) які були
зареєстровані платниками єдиного
податку в установленому
законодавством порядку в період до
набрання чинності цим Кодексом та у
яких за останній календарний рік обсяг
виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) становив до
одного мільйона гривень та
середньооблікова кількість
працівників становила до 50 осіб.

Частина 2 п. 154.6 Податкового Кодексу
України передбачає, що при цьому, якщо
платники податку, які застосовують
норми цього пункту, у будь-якому
звітному періоді досягли показників
щодо отриманого доходу,
середньооблікової чисельності або
середньої заробітної плати
працівників, з яких хоча б один не
відповідає критеріям, зазначеним у
цьому пункті, то такі платники податку
зобов'язані оподаткувати прибуток,
отриманий у такому звітному періоді, за
ставкою, встановленою п. 151.1 ст. 151 цього
Кодексу.

Частиною 3 п. 154.6 ст. 154 Кодексу також
визначений перелік суб'єктів
господарювання, на які не поширюється
дія цього пункту.

Приписи вищезазначених норм не містять
обов'язкової умови для застосування
пільгового оподаткування - існування
підприємства більше одного року, проте
передбачають, що підприємства мають
право на застосування пільгової ставки
у разі, якщо з моменту створення
підприємства пройшло менше трьох років
та протягом усіх попередніх періодів
обсяг доходів підприємства не
перевищує трьох мільйонів гривень.

Отже, цією нормою можуть
скористуватися такі платники податку:
будь-які платники, утворені після
01.04.2011; платники, які утворені до 01.04.2011,
за умови, що обсяг задекларованих
доходів за період утворення до 01.04.2011 не
перевищує трьох мільйонів гривень та
середньооблікова кількість
працівників протягом цього періоду не
перевищувала 20 осіб.

При цьому також встановлено, що у разі,
коли підприємство перестає
відповідати наведеним у цьому пункті
критеріям, воно повинно сплачувати
податки за загальним правилом.

Таким чином, суди дійшли вірного
висновку, що оскаржувана податкова
консультація ДПІ у Київському районі м.
Донецька від 24.03.2011 суперечить
зазначеним положенням норм Кодексу та
підлягає визнанню недійсною, тому
позовні вимоги про визнання недійсною
податкової консультації та
зобов'язання відповідача надати нову
податкову консультацію підлягають
задоволенню.

З огляду на зазначене, колегія суддів
касаційної інстанції погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
щодо наявності підстав для задоволення
позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та надано їм
правильну юридичну оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Донецька відхилити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 15.06.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06.09.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров