Справа № 2а-73/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 р.
Справа № 26542/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Костіва М.В.

при секретарі судового засідання:
Губач Х.І.

з участю представників апелянтів:
Ігнатьо Б.Я., Стельмаха В.В.

та позивача:
Луцик Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
«Закарпатавтотранс» на постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 30 травня 2011
року у справі за позовом Прокурора
м.Ужгорода до Виконавчого комітету
Ужгородської міської ради про визнання
визнання незаконним та скасування
п.ІІ.1 рішення виконавчого комітету
Ужгородської міської ради від 27.01.2010
року №14 «Про правову реєстрацію
самочинного будівництва»,-

В С Т А Н О В
И Л А:

16.07.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання незаконним та
скасування п.ІІ.1 рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради від
27.01.2010 року №14 «Про правову реєстрацію
самочинного будівництва».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем прийнято оскаржуване
рішення, яким надано дозвіл про правову
реєстрацію самочинно виконаної
прибудови приміщення до автовокзалу
«Ужгород» по вул..Феденця, 61, на
земельній ділянці, що надана у постійне
користування. Вважають, що даний пункт
рішення не відповідає вимогам закону,
оскільки у Виконкому відсутні
повноваження щодо правової реєстрації
речових прав на майно, втому числі щодо
реєстрації самовільно збудованих
об'єктів, а також суперечить вимогам
Закону України «Про планування та
забудову територій» та положенням
державних будівельних норм.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 30 травня 2011 року позовні
вимоги задоволенні. Скасовано пункт
ІІ.1 рішення №14 від 27.10.2010 року «Про
правову реєстрацію самочинного
будівництва».

ВАТ «Закарпатавтотранс» постанову
оскаржив, не погодившись із зазначеним
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою направити справу на новий розгляд
до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що відповідно до п.8.1 Розділу VIII
«Тимчасового положення про реєстрацію
прав власності та інших речових прав на
нерухоме майно» затвердженого Наказу
Мін`юсту за №7/5 від 07.02.2002 року,
оформлення права власності на нерухоме
майно здійснюється органами місцевого
самоврядування, а відтак, не є
правильними висновки щодо
невідповідності діючому законодавству
оскаржуваного прокурором Рішення
відповідача.

У ході апеляційного розгляду
представники апелянта Ігнатьо Б.Я.,
Стельмаха В.В. надали пояснення та
просять задовольнити апеляційну
скаргу.

Представник позивача Луцик Г.Д. у ході
апеляційного розгляду надала
пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що у
виконкомі відсутні повноваження щодо
правової реєстрації речових прав на
майно, в тому числі щодо реєстрації
самовільно збудованих об'єктів.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що відповідачем
прийнято рішення від 27.01.2010 року №14
«Про правову реєстрацію самочинного
будівництва», яким надано дозвіл про
правову реєстрацію самочинно
виконаної прибудови приміщення до
автовокзалу «Ужгород» по вул.. Феденця,
61 на земельній ділянці, що надана у
постійне користування.

Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державо фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно положень Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
створення єдиної системи органів
реєстрації прав, а також до формування
Державного реєстру прав у складі
державного земельного кадастру
реєстрації об'єктів нерухомості
проводиться комунальними
підприємствами бюро технічної
інвентаризації. Державний реєстратор
самостійний у прийнятті рішення про
державну реєстрацію прав та відмову в
такій реєстрації і здійснює
повноваження тільки відповідно до
закону.

Колегія суддів вважає покликання
апелянта на те, що відповідно до п.8.1
Розділу VIII «Тимчасового положення про
реєстрацію прав власності та інших
речових прав на нерухоме майно»
затвердженого Наказу Мін`юсту за №7/5
від 07.02.2002 року, оформлення права
власності на нерухоме майно
здійснюється органами місцевого
самоврядування є помилковим, оскільки
в даному розділу не передбачено
порядку оформлення права власності на
самочинне будівництво.

Відповідно до ст.376 ЦК України право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки у
відповідача відсутні повноваження
щодо правової реєстрації речових прав
на майно, в тому числі щодо реєстрації
самовільно збудованих об'єктів.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Закарпатавтотранс» залишити без
задоволення, а постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 30 травня 2011 року у справі
№2-2189/10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

М.В.Костів