Справа № 157/1383/13-а 2а/157/58/13
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.
Справа № 14337/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Камінь-Каширського районного суду
Волинської області від 28 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління соціального захисту
населення Камінь-Каширської районної
державної адміністрації Волинської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання виплатити одноразову
компенсацію як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
управління соціального захисту
населення Камінь-Каширської
райдержадміністрації Волинської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання виплатити одноразову
компенсацію як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що він є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом 2 групи. Відповідно до ст. 48
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" він має право на отримання
одноразової компенсації, як учасник
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
який став інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 45
мінімальних заробітних плат.

Постановою Камінь-Каширського
районного суду Волинської області від
28 жовтня 2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, хоч про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі документальними
доказами.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, який став інвалідом 2 групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вищезазначене підтверджується
матеріалами справи, а саме
посвідченням особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
серії НОМЕР_1 від 18.09.2013 року, тимчасовою
вкладкою до нього № 227, довідкою до акту
огляду МСЕК серії АВ № 0058014 від 11.09.2013
року та експертним висновком № 5263-6047
від 22.07.2013 року (а.с. 6-9).

ОСОБА_1 звернувся з заявою до
управління соціального захисту
населення Камінь-Каширської районної
державної адміністрації Волинської
області про виплату йому одноразової
компенсації за втрату здоров'я в
розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

20 вересня 2013 року відповідач листом №
Г-54 йому відмовив у виплаті одноразової
компенсації послаючись на те, що дані
кошти нараховані та будуть виплачені в
розмірі 284 грн. 40 коп., згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1996 року № 836 „Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
оскільки саме цьому державному органу
відповідно до ст. 62 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" надано
право роз'яснювати порядок
застосування даного закону.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову в позові з наступних підстав.

Згідно з п.п. «е» п. 1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року
№836 "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії, на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи
виплачується в таких розмірах:
інвалідам II групи - 28440 тис. карбованців.

У відповідності до ст. 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено,
що одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Статтею 62 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» зазначено, що роз'яснення
порядку застосування цього Закону
проводиться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення
якого є обов'язковим для виконання
міністерствами та іншими центральними
органами державної виконавчої влади,
всіма суб'єктами господарювання
незалежно від їхньої відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» установлено, що у 2013 році
норми і положення статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України на
2013 рік.

За змістом п. 3 статті 116 Конституції
України, Кабінет Міністрів України
забезпечує проведення політики у сфері
соціального захисту. Згідно з
бюджетними призначеннями Кабінет
Міністрів України встановлює розмір
окремих видів компенсацій і допомог,
зокрема у розмірах визначених
постановами Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та від 12 липня 2005 року № 562
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається з матеріалів справи,
одноразова компенсація при
встановленні групи інвалідності
апелянту як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
призначена на підставі вищевказаної
постанови Кабінету Міністрів України в
розмірі 284,40грн.

Згідно рішення Конституційного Суду
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 у справі за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України, щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частин першої, другої, третьої статті
95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116, частини другої статті 124,
частини першої статті 129 Конституції
України, пункту 5 частини першої статті
4 Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
встановлено, що однією з ознак України,
як соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому, рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги, -
принципам пропорційності і
справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України, є остаточними та не
можуть бути оскаржені.

Відтак, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що суд першої інстанції у
відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Камінь -
Каширського районного суду Волинської
області від 28 жовтня 2013 року у справі №
157/1383/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

В.З. Улицький