Справа № 822/4459/13-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/4459/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович
Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М.
Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів та зборів у Хмельницькій
області на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Малого
підприємства "Берізка" до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів та зборів у Хмельницькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення , -

В С Т А Н О В И В :

МП "Берізка" звернулось до
Хмельницького окружного
адміністративного суду із позовом до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів та зборів у Хмельницькій
області про скасування рішення.

Хмельницький окружний
адміністративний суд постановою від 17
грудня 2013 року позов задовольнив
частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, у якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
відмовити у задоволенні позову
повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, порушення
норм процесуального права, що, на його
думку, призвело до неправильного
вирішення спору.

Сторони у судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені завчасно
та належним чином.

З урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів визнала за можливе
здійснювати розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у матеріалах справи
письмовими доказами, надавши їм оцінку,
повно та всебічно дослідивши обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що актом фактичної перевірки
від 30.08.2013 року зафіксовані порушення у
позивача.

Згідно податкового
повідомлення-рішення № від 10.09.2013
року на підставі акту перевірки
встановлено порушення ст.3 п.6, п.9, п.13
Закону України " Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" і застосовано
суму штрафних (фінансових) санкцій на
суму 6461 гривень.

Відповідно до Розрахунку штрафних
(фінансових) санкцій прийнятого на
підставі перевірки МП "Берізка" до
позивача застосовано
відповідальність, передбачену Законом
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", а саме: п.1 ст.17 - 1 гривня; п.3 ст.17
- 340 гривень; п.4 ст.17 - 6120 гривень ( 340 грн.
х 18).

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції виходив із того, що
суб'єкт владних повноважень частково
довів законність свого рішення, а саме
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, передбачених ст.17 Закону
№265/95-ВР у розмірах: п.1 - 1 гривня; п.3 - 340
гривень; п.4 - 340 гривень, а всього на
загальну суму 681 гривень, що
підтверджено доказами, які перевірено
судом.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції
зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 6, 9, 13 ст.3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
зокрема: забезпечувати зберігання
використаних книг обліку
розрахункових операцій та
розрахункових книжок протягом трьох
років після їх закінчення; щоденно
друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій; забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій, а
у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Статтею 17 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (далі - Закон №265/95-ВР)
визначено, що за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: у разі встановлення
протягом календарного року в ході
перевірки факту: проведення
розрахункових операцій з
використанням реєстраторів
розрахункових операцій або
розрахункових книжок на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих
послуг); непроведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій з фіскальним
режимом роботи; невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній у
денному звіті, а в разі використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня;
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки на
окремому господарському об'єкті такого
суб'єкта господарювання: вчинене
вперше - 1 гривня; двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі невикористання при
здійсненні розрахункових операцій у
випадках, визначених цим Законом,
розрахункової книжки або використання
незареєстрованої належним чином
розрахункової книжки чи порушення
встановленого порядку її використання,
або незберігання розрахункових книжок
протягом встановленого терміну;
двадцять неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку або його незберігання.

Згідно ст.25 Закону №265/95-ВР, суми
фінансових санкцій, які визначені
статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають
перерахуванню суб'єктами
господарювання до Державного бюджету
України в десятиденний термін з дня
прийняття органами доходів і зборів
рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України, при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення
з підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 237 цього Кодексу.

Верховний Суд України у постанові від
16.04.2013 року по справі №21-89а13 вказує, що
за вчинення порушень, про які йдеться у
п.4 ст.17 Закону №265/95-ВР, відповідний
орган державної податкової служби
України може застосовувати лише одну
фінансову санкцію у розмірі 20-ти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
випадків невиконання щоденного друку
фіскального звітного чека та/або його
не зберігання в книзі обліку
розрахункових операцій, виявлених під
час перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності, який здійснює розрахункові
операції за товари (послуги).

Тобто, неправомірним є визначення
позивачу розміру штрафу за порушення
п.9 ст.3 Закону з урахуванням кількості
виявлених випадків.

Згідно частин 1 - 2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
щодо часткового задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що доводи апеляційної
скарги не знайшли свого підтвердження
під час апеляційного розгляду, а
відтак, відсутні підстави для її
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів та зборів у Хмельницькій
області залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Кузьмишин Віталій Миколайович

Судді
Мельник-Томенко Жанна Миколаївна

Залімський Ігор Геннадійович