Справа № 2а-281/12
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-281/12
Головуючий у 1-й інстанції: Хоменко
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Грибан І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу Управління праці та соціально
захисту населення Васильківської
міської ради Київської області на
постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 29 березня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціально захисту
населення Васильківської міської ради
Київської області про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціально захисту
населення Васильківської ради, в якому
просив визнати дії відповідача в
частині нарахування та виплати
позивачу суми щорічної до 5 травня
грошової допомоги у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком, як
інваліду війни ІІ групи згідно ч.4
статті 13 згідно Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" неправомірними,
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Васильківської міської ради Київської
області здійснити перерахунок та
виплатити на користь ОСОБА_2
недораховані суми щорічної грошової
допомоги до 5 травня у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком у
відповідності до ч.4 статті 13 згідно
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та виплати заборгованість
починаючи з 01.01.2006 року та продовжувати
виплати в подальшому.

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 29 березня 2012 року позов задоволено
частково.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Васильківської міської ради у
Київській області здійснити
перерахунок та виплатити на користь
ОСОБА_2 недораховані суми до 5 травня
грошової допомоги у розмірі: інвалідам
війни ІІ групи - вісім мінімальних
пенсій за віком, у відповідності до ч. 4
статті 13 згідно Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» з 01.01.2008 року з
урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Оскільки апеляційні скарги подані на
рішення суду першої інстанції,
прийняте в порядку скороченого
провадження, то колегія суддів
приходить до висновку про розгляд
справу у порядку письмово провадження
у відповідності до п. 3) ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, постанова суду
- зміні з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
вимога позивача провести перерахунок
разової грошової виплати до 5 травня
підлягає задоволенню, оскільки
відповідачем порушено його право на
отримання належної виплати у розмірі,
передбаченому Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту". Також судом
встановлено, що позивачу разова
виплата до 5 травня має розраховуватися
відповідно до мінімальної пенсії за
віком.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів, позивач є
інвалідом війни ІІ групи, що
підтверджується відповідним
посвідченням (а.с. 15), захворювання
якого пов'язані з виконанням
військових обов'язків по ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС, що
підтверджується експертним висновком
(а.с. 12), витягом з акту огляду МСЕК (а.с.
13), та відповідним посвідченням (а.с. 14).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам II групи - вісім мінімальних
пенсій за віком.

Зазначена редакція ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» чинна після
визнання Рішенням Конституційного
Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008
року неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20
розділу II Закону України Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007 N
107-VI.

Положення ч. 5 ст. 13 цього Закону містять
пряму вказівку, що під час визначення
розміру такої допомоги за основу її
обчислення як розрахункова величина
береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», згідно
якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Колегією не приймаються до уваги
положення частини третьої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
законом, оскільки наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання разової грошової
допомоги до 5 травня виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу нараховано та виплачену
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня за 2011 рік в меншому розмірі, ніж
встановлено ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а саме у розмірі
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України від 04.04.2011 року № 341
"Про розміри разової грошової допомоги,
що виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань".

Аналізуючи правомірність висновків
суду першої інстанції, колегія суддів
зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 КАС України, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру разової грошової допомоги до 5
травня Позивачеві застосуванню
підлягає Закон України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", а не постанова
Кабінету Міністрів України, якою
істотно звужується обсяг встановлених
законом прав.

Зі змісту Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" випливає, що під
час визначення розміру разової
грошової виплати до 5 травня, за основу
її нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

За наведених обставин, орган державної
влади, до компетенції якого віднесено
здійснення виплат громадянам в
порядку, передбаченому Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", зобов'язаний
проводити зазначені виплати у спосіб
та в розмірах, що встановлені
законодавством, чинним на момент їх
здійснення.

В апеляційній скарзі відповідач
стверджує, що до його повноважень не
належить призначення та виплата
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня.

З цього приводу колегія зазначає, що
статтею 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» встановлено, що
щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня здійснюють органи
праці та соціального захисту
населення, отже вказані посилання
апелянта є безпідставними.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що право позивача на отримання
належних йому виплат, розрахованих
відповідно до мінімальної пенсії за
віком, було порушено, а відтак, висновок
суду першої інстанції про задоволення
позовних вимог в частині визнання дій
відповідача протиправними та
зобов'язання його здійснити
перерахунок та виплатити на користь
ОСОБА_2 недораховані суми до 5 травня
грошової допомоги у розмірі: інвалідам
війни ІІ групи - вісім мінімальних
пенсій за віком, видається законним та
обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції в цій частині не
спростовують і апеляційним судом
відхиляються.

Разом з тим, колегія суддів вважає
обґрунтованими посилання апелянта, на
приписи ст.ст. 99,100 КАС України, в силу
положень яких, зокрема,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами, при
цьому для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала. Позовна
заява може бути залишена без розгляду
як на стадії вирішення питання про
відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Так, зі змісту позовної заяви, поданої
22.02.2012 року, позивач просив здійснити
перерахунок та виплату позивачу
допомоги до 5 травня починаючи з 01.01.2006
року. При цьому причину пропуску строку
мотивовано тим, що про протиправні дії
зі сторони відповідача йому стало
відомо лише у грудні 2011 року.

Колегія суддів вважає вказані доводи
невмотивованими, причини пропуску
строку для звернення до суду, в даному
випадку, на думку колегії, не є
поважними, відтак, враховуючи що дане
питання судом першої інстанції не
вирішувалося, позовні вимоги
підлягають задоволенню за 2011 рік. В
іншій частині позов підлягає залишенню
без розгляду на підставі ст. 100 КАС
України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції, дійшов вірного
висновку, що вимога позивача провести
перерахунок разової грошової виплати
до 5 травня підлягає задоволенню,
оскільки відповідачем порушено його
право на отримання належної виплати у
розмірі, передбаченому Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", разом з тим,
судом порушено норми процесуального
права.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КАС України підставою
для зміни постанови або ухвали суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст. ст. 197, 199, 201, 205, 207, 212, 254 КАС
України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціально захисту населення
Васильківської міської ради Київської
області на постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 29 березня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціально захисту
населення Васильківської міської ради
Київської області про зобов'язання
вчинити дії - задовольнити частково.

Постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 29 березня 2012 року - змінити,
виклавши абзац третій резолютивної
частини постанови в такій редакції:

« Визнати протиправною бездіяльність
Управління праці та соціально захисту
населення Васильківської міської ради
Київської області щодо не здійснення
перерахунку та виплати ОСОБА_2 щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2011 рік в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».
Зобов'язати Управління праці та
соціально захисту населення
Васильківської міської ради Київської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня за 2011 рік, в розмірі
8 мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», з врахуванням
фактично виплачених сум».

В іншій частині постанову залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення та відповідно до ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
І.О. Грибан

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Парінов А.Б.

Грибан І.О.