Справа № 807/1892/13-а
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року Справа №
876/14625/13Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Большакової О.О.,

Ільчишин
Н.В.,

з участю секретаря судового засідання
Ливак М.М.,

за участю учасників процесу
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу заступника прокурора
Закарпатської області старшого
радника юстиції Романа В.І. на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11.10.2013р. у
справі №807/1892/13-а за адміністративним
позовом Закарпатського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері до
Державного підприємства
«Великоберезнянське лісове
господарство» про визнання незаконним
та скасування наказу №69 від 27.06.2012р. та
анулювання лісорубного квитка серії 02
ЛКБ № 297811 в частині надання дозволу на
розробку лісосіки
вибірково-санітарної рубки у кварталі
№14/12, -

В С Т А Н О В И В :

Закарпатський міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері 27.05.2013р.
звернувся з адміністративним позовом в
суд, в якому просить визнати незаконним
та скасувати наказ директора
Державного підприємства
«Великоберезнянське лісове
господарство» (далі-Підприємство) №69
від 27.06.2012р. «Про продовження терміну на
заготівлю та вивезення деревини» та
визнати незаконним та анулювати
лісорубний квиток серії 02 ЛКБ №297811 в
частині надання дозволу на розробку
лісосіки вибірково-санітарної рубки у
кварталі №14/12.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11.10.2013р. у
задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції заступник прокурора
Закарпатської області оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11.10.2013р.
скасувати та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги
повністю. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції невірно з'ясовані обставини
справи, і як наслідок не застосовано
правову норму, яка підлягає
застосуванню. При винесені
оскаржуваного наказу №69 від 27.06.2012р.
директором Підприємства з посиланням
на вимоги Постанови Кабміну №761 від
23.05.2007р. одноособово без попереднього
погодження з відповідними органами
видано наказ, що залишено судом поза
увагою. Крім того, судом помилково в
основу рішення покладено як доказ
законності оспорюваного лісорубного
квитка №297811 від 20.02.2013р. рішення
інспектора Рішко С.В. №25 від 10.04.2013р. про
тимчасову заборону заготівлі деревини
з лісосіки санітарної рубки в кварталі
14 віділ 12 Костринського лісництва та
рішення №2/35 від 21.05.2013р. про її
відновлення, оскільки такі не містять
фактичні дані, які мають значення для
вирішення даної справи. Незаконність
вищевказаного лісорубний квитка
апелянт вбачає в тому, що такий виданий
20.02.2013р. в порушення пп. «в» п.6 Постанови
Кабміну №555 від 27.07.1995р., оскільки
дерева, пошкоджені кореневою губкою
під санітарну рубку відводяться у
морозний період (листопад-березень),
однак на день перевірки 05.04.2013р.
Держекологінспекцією зафіксовано, що
розробку лісосіки не розпочато.

В судовому засіданні представник
апелянта апеляцію підтримав,
представник відповідача щодо апеляції
заперечив з підстав, викладених у
письмових запереченнях та вважав
рішення суду першої інстанції
законним.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги в їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково з
наступних підстав.

Відмовляючи в позові суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
Постанова Кабміну №761 від 27.05.2007р. не
регулює умови і механізм санітарних
рубок, а тому посилання прокурора на цю
постанову в обґрунтування
незаконності наказу №69 від 27.06.2012р.
щодо порушення при проведенні
санітарних рубок є неправомірним.
Окрім того, суд першої інстанції вважав
законним лісорубний квиток серії 02 ЛКБ
№297811 в частині надання дозволу на
розробку лісосіки
вибірково-санітарної рубки у кварталі
№14/12, оскільки згідно рішенням
інспектора Рішко С.В. №25 від 10.04.2013р.
тимчасово заборонено заготівлю
деревини з лісосіки санітарної рубки в
кварталі 14 відділ 12 Костринського
лісництва, а рішення №2/35 від 21.05.2013р.
її відновлено.

Такі висновки суду першої інстанції на
думку колегії суддів апеляційного
суду, не відповідають обставинам
справи та вимогам матеріального права,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
Закарпатською міжрайонною
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
спільно з працівниками Державної
екологічної інспекції в Закарпатській
області проведено перевірку
додержання вимог лісового та іншого
законодавства щодо охорони,
раціонального використання та
відтворення лісових ресурсів в
лісовому фонді ДП «Великоберезнянське
ЛГ», за наслідками якої виявлено ряд
порушень, які відображені в акті
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства.

За результатами перевірки
Закарпатським міжрайонним прокурором
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері 10.04.2013р.
директору ДП «Великоберезнянське ЛГ»
внесено подання про усунення порушень
вимог лісового законодавства в якому
вимагалось, в тому числі, анулювати
лісорубний квиток серії 02 ЛКБ №297811 в
частині надання дозволу на розробку
лісосіки вибірково-санітарної рубки у
кварталі №14/12 Костринського лісництва
та скасувати наказ директора
Підприємства №69 від 27.06.2012 «Про
продовження терміну на заготівлю та
вивезення деревини» як незаконний.

Проте вимоги прокурора Директором ДП
«Великоберезнянське ЛГ» відхилено, що
стало підставою для звернення з
позовом до суду.

При прийняті рішення колегія суддів
виходила з наступного.

Статтею 69 Лісового Кодексу України
(далі-ЛК України) передбачено, що
спеціальний дозвіл на використання
лісових ресурсів на виділеній лісовій
ділянці проводиться за спеціальним
дозволом - лісорубний квиток або
лісовий квиток, що видається
безоплатно.

Згідно п.21 Постанови Кабінету
Міністрів України від 12 травня 2007 року
№724 «Про затвердження Правил
поліпшення якісного складу лісів»
санітарні рубки поділяються на
вибіркові та суцільні.

Пункт 55 Постанови №724 визначає, що для
проведення рубок формування і
оздоровлення лісів власником лісів або
постійним лісокористувачем видається
лісорубний квиток в установленому
порядку.

Строк заготівлі та вивезення деревини
визначається, а огляд місць рубок
формування і оздоровлення лісів та їх
очищення від порубкових решток
проводяться в установленому
законодавством порядку (п.56 Постанови
№724).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 липня 1995 року №555 затверджено
Санітарні правила в лісах України,
згідно п.1 яких санітарні правила в
лісах - це сукупність норм здійснення
санітарно-оздоровчих заходів та
санітарних вимог, які встановлюються з
метою охорони та захисту лісів при
веденні лісового господарства,
використанні лісових ресурсів та
здійснення робіт, не пов'язаних з
веденням лісового господарства,
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами.

Пунктом 3 Правил передбачено, що види,
обсяги, терміни, місце та особливості
проведення санітарно-оздоровчих
заходів визначаються спеціалістами
лісовпорядкувальних та
лісопатологічних партій,
спеціалізованих лісозахисних
підприємств і станцій, державних
органів лісового господарства, а також
постійними лісокористувачами на
підставі оцінки санітарного стану
лісових насаджень.

До санітарно-оздоровчих заходів згідно
п.4 Правил належать: вибіркові
санітарні рубки; суцільні санітарні
рубки.

Згідно п.11 Правил, вибіркові санітарні
рубки призначаються постійними
лісокористувачами на основі
матеріалів лісовпорядкування,
санітарного та лісопатологічного
обстеження за поданням лісничого. а на
територіях природно-заповідного фонду
(за винятком заказників та
господарських зон національних
природних і регіональних ландшафтних
парків) - за погодженням з обласними,
Київською та Севастопольською
міськими держадміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
органом виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.25 Правил, суцільні
санітарні рубки проводяться
лісокористувачами шляхом вирубування
одночасно всіх дерев насадження або
його частини на площі 0,1 гектара і
більше, пошкоджених шкідниками,
хворобами та внаслідок стихійних
природних явищ і техногенних впливів
до ступеня втрати цими насадженнями
біологічної стійкості.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП
«Великоберезнянське ЛГ», яке згідно
статуту в редакції від 2007 року є
Підприємством що створене, в тому
числі, з метою ведення лісового
господарства, охорони захисту,
раціонального використання та
відтворення лісів, на підставі
Державного акта на право постійного
користування землею Серії ІІ-ЗК №002491
від 19.05.1997р. є постійним
землекористувачем 36 598,7 га в межах
згідно з планом землекористування для
ведення лісового та мисливського
господарства.

Згідно оскаржуваного наказу №69 від
27.06.2012р., директором Підприємства
одноосібно прийнято рішення про
продовження терміну на заготівлю та
вивезення деревини з підстав важких
умов розробки лісосіки через
кліматичні умови. В наказі зазначався
перелік ділянок, вид рубки (санітарна
вибіркова та санітарна суцільна),
об'єми деревини, термін відстрочення
заготівлі до 01.10.2012р., термін
відстрочення вивезення до 31.07.2012р.,
лісозаготівельник ДП «В.Березнянське
ЛГ».

Пунктом 1 Порядку спеціального
використання лісових ресурсів, який
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2007 року
№761 (далі-Порядок спецвикористання)
передбачено, що цей Порядок визначає
умови і механізм спеціального
використання лісових ресурсів -
заготівлі деревини під час
проведення рубок головного
користування, другорядних лісових
матеріалів, побічних лісових
користувань та використання корисних
властивостей лісів.

Відповідно до п.50 Порядку
спецвикористання, лісокористувачеві у
випадку стихії або інших причин, що
унеможливлюють заготівлю та вивезення
деревини, може бути надане
відстрочення на заготівлю деревини (з
встановленням відповідного строку
вивезення деревини) - до п'яти місяців,
якщо рубка розпочата і вчасно не
закінчена; на вивезення деревини - не
більш як три місяці за наявності
заготовленої, але не вивезеної вчасно
деревини.

Відстрочення, згідно п.51 Порядку
спецвикористання в редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин,
надається органами Держлісагентства
за погодженням з Мінприроди на
підставі обґрунтованої письмової
заяви лісокористувача або споживача
(для вивезення деревини), яка
подається не пізніше ніж за десять днів
до закінчення встановленого строку
заготівлі або вивезення деревини.

Як зазначено в п.53 Порядку
спецвикористання, органи
Держлісагентства можуть у разі
необхідності додатково продовжити
строк вивезення, але не більш як на три
місяці. У такому ж порядку надається
відстрочення на заготівлю або
вивезення деревини під час проведення
інших рубок та робіт, пов'язаних і не
пов'язаних з веденням лісового
господарства.

При прийнятті оскаржуваного наказу №69
від 27.06.2012р. директор Підприємства,
покликаючись на пункти 50, 51, 53, 54, 55, 58
Порядку спецвикористання, продовжив
термін на заготівлю та вивезення
деревини по відповідних ділянках.
Згідно п.3 оскаржуваного наказу,
вказано провідному інженеру з
лісокористування зробити відповідні
записи в лісорубних квитках.

Аналіз вищевикладених норм та
встановлених обставин у справі дає
можливість колегії суддів прийти до
висновку, що оскільки пунктом 53 Порядку
спецвикористання визначено, що в
порядку, передбаченому пунктом 51, на
підставі обґрунтованої письмової
заяви лісокористувача компетентними
органами надається відстрочення на
заготівлю або вивезення деревини, в
тому числі, під час проведення інших
рубок та робіт, пов'язаних і не
пов'язаних з веденням лісового
господарства, а тому директор
Підприємства законодавчо не наділений
правом вирішувати питання
відстрочення заготівлі та вивезення
деревини, в тому числі під час
проведення санітарних рубок, що є
підставою визнання наказу №69 від
27.06.2012р. незаконним який слід скасувати.

Щодо позовної вимоги про визнати
незаконним та анулювання лісорубного
квитка серії 02 ЛКБ №297811 в частині
надання дозволу на розробку лісосіки
вибірково-санітарної рубки у кварталі
№14/12 колегія суддів зазначає наступне.

Оскільки спеціальний дозвіл на інші
види спеціального використання
лісових ресурсів, окрім заготівлі
деревини в порядку рубок головного
користування, видається власниками
лісів або постійними
лісокористувачами, у постійному
користуванні яких перебувають ліси, а
тому будучи постійним
лісокористувачем відповідач має право
з дотриманням вимог Постанови №724 та
Правил видавати лісорубні квитки для
проведення санітарно-оздоровчих
заходів: проводити вибіркові санітарні
рубки та суцільні санітарні рубки у
яких визначити строк заготівлі та
вивезення деревини.

Як вбачається з матеріалів справи,
Підприємство на виконання п.3.1 Статуту
на підставі матеріалів
лісовпорядкування, лісопатологічних
обстежень та матеріалів відведення
ділянки в рубку 20.02.2013р. виписало
лісорубний квиток серії 02 ЛКБ №297811 на
проведення вибіркової санітарної
рубки, в тому числі, у кварталі 14/12
Костринського лісництва, в якому
зазначено закінчення строку заготівлі
та вивезення до 01.07.2013р.

Відповідно до підпункту «в» пункту 6
постанови Кабінету Міністрів України
№ 555 від 27.07.1995р. «Про затвердження
Санітарних правил в лісах України», під
санітарні рубки відводяться в рік
здійснення цих рубок не пізніше ніж за
три місяці до початку їх проведення у
насадженнях, пошкоджених кореневою
губкою, з розрахунку проведення рубки
тільки у морозний період
(листопад-березень).

В обгрунтування як позовних вимог так і
доводів апеляційної скарги прокурор
зазначав, що лісорубний квиток серії 02
ЛКБ №297811 виданий з порушенням
підпункту «в» пункту 6 Постанови
Кабміну №555 від 27.07.1995р. «Про
затвердження Санітарних правил в лісах
України», оскільки дерева, пошкоджені
кореновою губкою під санітарну рубку
відводяться у морозний період
(листопад-березень), однак на день
перевірки 05.04.2013р.
Держекологінспекцією зафіксовано, що
розробку лісосіки не розпочато, що є
підставою визнати такий квиток
незаконним та анулювати в частині
надання дозволу на розробку лісосіки.

Проте, аналізуючи вищезгадані норми
законодавства колегія суддів вважає,
що відповідач з врахуванням мети своєї
діяльності та законодавчо визначеного
порядку її реалізації мав право видати
20.02.2013р. лісорубний квиток серії 02 ЛКБ
№297811, як спеціального дозволу на
використання лісових ресурсів на
виділеній лісовій ділянці, в якому
визначити вид та спосіб рубки, термін
закінчення та вивезення заготівлі та
реалізувати такий спосіб рубки щодо
дерев, пошкоджених кореновою губкою, у
морозний період (листопад-березень).

Колегією судів не встановлено порушень
при видачі Підприємством 20.02.2013р.
лісорубного квитка серії 02 ЛКБ №297811, а
встановлена перевіркою обставина щодо
не розробки лісосіки до 01.04.2013р. на
підставі цього квитка, не може
слугувати підставою протиправності та
анулювання лісорубного квитка в
частині надання дозволу на розробку
лісосіки вибірково-санітарної рубки у
кварталі №14/12, оскільки на момент його
видачі не існувала.

Щодо покликання суду першої інстанції
на рішення інспектора Рішко С.В. №25 від
10.04.2013р. про тимчасову заборону
заготівлі деревини з лісосіки
санітарної рубки в кварталі 14 віділ 12
Костринського лісництва та рішення
№2/35 від 21.05.2013р. про її відновлення як
на підставу відмови в частині позовних
вимог, то колегія суддів зазначає, що
такі не містять обставин щодо предмета
доказування у даній справі.

За приписами чинного законодавства,
вирішуючи спір, суд повинен надати
об'єктивну оцінку наявності порушеного
права чи інтересу на момент звернення
до суду, а також визначити, чи
відповідає обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права тим, що
передбачені законодавством, та чи
забезпечить такий спосіб захисту
відновлення порушеного права.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способом,
визначений законодавством
встановлюється при розгляді справи та
є підставою для прийняття судового
рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є частково
підставні і дають можливість дійти
висновку про порушення судом першої
інстанції норм матеріального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню,
з прийняттям нового рішення з
вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Закарпатської області
старшого радника юстиції Романа В.І.
задовольнити частково.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11.10.2013р.
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов Закарпатського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері задовольнити
частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ
директора Державного підприємства
«Великоберезнянське лісове
господарство» №69 від 27.06.2012р.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
О.О. Большакова

Н.В. Ільчишини

Повний текст Постанови виготовлено
12.02.2014р.