Справа № 801/7479/13-а
Суддя: Кондрак Наталя Йосифівна
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/7479/13-а

05.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кондрак Н.Й.,

суддів Кукти М.В. ,

Курапової З.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі АР Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Ольшанська Т.С.) від 10.12.13 у справі №
801/7479/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Управління Пенсійного фонду України
в Чорноморському районі АР Крим (вул.
Кірова, 6, смт.Чорноморське,
Чорноморський район, Автономна
Республіка Крим, 96400)

про визнання протиправними та
скасування рішень від 08.07.2013 №1240 та
№239.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10.12.13 у справі №
801/7479/13-а адміністративний позов
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі АР Крим про
визнання протиправними та скасування
рішень від 08.07.2013 №1240 та №239 -
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі АР Крим від
08.07.2013 року №239. Стягнено на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 60,80 грн. з
Державного бюджету України. В решті
позовних вимог відмовлено.

На зазначене судове рішення від
відповідача надійшла апеляційна
скарга, яка по суті зводиться до вимог
про скасування рішення в частині
задоволення позову та ухвалення нового
рішення, яким в цій частині в
задоволенні адміністративного позову
відмовити у повному обсязі. Доводи
апеляційної скарги мотивовані
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права.

Сторони та їх представники у судове
засідання не з'явилися, про місце та час
розгляду справи сповіщені у
встановленому законом порядку.

Колегія суддів, відповідно до приписів
ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного
судочинства України, вважає за можливе
апеляційний розгляд справи без участі
осіб, що не зявились, по наявним у
матеріалах справи письмовим доказам,
оскільки суд апеляційної інстанції не
визнавав обов'язковою участь у
судовому засіданні осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання. Судова
колегія, керуючись положеннями п. 2 ч. 1
ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, визнала за
можливе перейти до письмового
провадження по справі.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги в її межах згідно
приписів частини 1 статті 195 КАСУ,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
відповідачем на підставі направлення
від 23.04.2013 №84/27-09-39, статті 13 та абзацу 6
пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010
та згідно з планом проведення
перевірок платників єдиного внеску,
проведена планова перевірка позивача.

За результатами перевірки складений
акт від 29.04.2013 №16-ф, в якому зафіксовані
порушення частини 8 статті 9 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування"; підпункту 4.3
пункту 4 Постанови Пенсійного фонду від
27.09.2010, № 21-5 "Про затвердження
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

За результатами розгляду акту 08.07.2013
прийняті рішення:

1) №1239 про застосування штрафних
санкцій за неподання несвоєчасне
надання, надання не за встановленою
формою звітності, передбаченої Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", на підставі
пункту 4 части 11 статті 25 Закону №2464 у
вигляді стягнення суми штрафу в
розмірі 510,00 грн.;

2) №1240 про застосування штрафних
санкцій за несплату або своєчасну
сплату суми єдиного внеску одночасно з
видачею сум виплат, на які
нараховується єдиний внесок (авансових
платежів) у вигляді стягнення суми
штрафу в розмірі 901,16 грн.;

3) №239 про застосування фінансових
санкцій за несвоєчасне надання
відомостей до системи
персоніфікованого обліку в строки,
встановлені законодавством, на
підставі пункту 5 частини 9 статті 106
Закону України № 1058 від 09.07.03 "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" у вигляді стягнення суми
штрафу в розмірі 510,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанцій виходив з того, що
п.5 ч.9 ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" втратив свою дію з 01.01.2011
року у зв'язку з набранням чинності
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", а
перехідними положенням чинного Закону
не передбачена відповідальність за
неподання, несвоєчасне подання
звітності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанцій
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, що до позивача були
застосовані штрафні (фінансові)
санкції відповідно рішення,
прийнятого відповідачем у 08.07.2013 року
на підставі п.5 ч.9 ст.106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за несвоєчасне
подання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку передбаченої
законодавством.

Разом з тим, зазначена норма
матеріального права припинила свою дію
з 01.01.2011 року у зв'язку з набранням
чинності Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (розділ 8
"Прикінцеві та Перехідні положення"),
яка діяла з 01.01.2004 року до 01.01.2011 року.

На момент прийняття спірного рішення
діючим Законом України від 08.07.2010 року
№ 2464-УІ "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (п.4 частини 11
ст.25) передбачені санкції лише за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої цим Законом (а
не Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування").

Колегія суддів вважає безпідставними
доводи апеляційної скарги відповідача,
що згідно приписів п.7 розділу 8
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
у державне соціальне страхування", за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
збережені повноваження застосування
фінансових санкцій, якими вони були
наділенні до набрання чинності даного
Закону.

Так, абзацом 6 пунктом 7 розділу 8
"Прикінцеві та перехідні положення"
наведеного Закону передбачено, що на
період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати на 1 січня 2011 не настав, та
відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків.
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким чином, такі пролонговані
повноваження пенсійного органу
стосуються виключно страхових внесків
та штрафних санкцій, які нараховані
та/або не сплачені до 01.01.2011 року. Разом
з тим, відповідачем не доведено, що
штрафні фінансові санкції були
пов'язані з нарахованими та/або не
сплаченими страховими внесками,
фінансовими санкціями до 01.01.2011 року,
мало місце застосування фінансових
санкцій за несвоєчасне подання
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку, що
не передбачено вищенаведеними
перехідними положеннями. Щодо посилань
заявника апеляційної скарги на
постанови ВАСУ та ВСУ в обґрунтування
своєї позиції, колегія суддів зазначає,
що предметом розгляду в даних справах
була правомірність застосування
штрафних санкцій саме за несвоєчасну
сплату страхових виплат, а не за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, що використовується в
системі персоніфікованого обліку.

З врахуванням обставин справи,
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованих висновків про наявність
підстав для часткового задоволення
позовних вимог.

Апеляційна скарга відповідача не
містить доводів щодо невідповідності
вимогам закону рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позову і, відповідно,
згідно частини 1 статті 195 КАС України,
апеляційну скаргу розглянуто в межах
її доводів.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що висновок суду першої
інстанції про задоволення позову в
частині визнання протиправним та
скасування рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі АР Крим від
08.07.2013 року №239 про застосування
фінансових санкцій є правомірним.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Керуючись частиною третьою
статті 24, статтями 160, 167, частиною
першою статті 195, статтею 196, пунктом 1
частини першої статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини першої статті 205,
статтями 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі АР Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
10.12.13 у справі № 801/7479/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
10.12.13 у справі № 801/7479/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Н.Й. Кондрак

Судді підпис М.В.
Кукта

підпис З.І.Курапова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Н.Й. Кондрак