Справа № 801/3855/13-а
Суддя: Кащеєва Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2014 р. (17:40) Справа №801/3855/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кащеєвої Г.Ю., за
участю секретаря Багдасарян Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Інженерно-метрологічного та
технічного центру "Крим"

до Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міністерства доходів в АР Крим

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

за участю:

представника позивача - Пономарьов
С.С., паспорт НОМЕР_1;

представник позивача - Седлачок Л.М.,
паспорт НОМЕР_2;

представник відповідача - Петришак М.Я.,
довіреність № 37/10.0 від 21.08.2013 року,
паспорт НОМЕР_3;

свідок - ОСОБА_4, паспорт НОМЕР_4;

Обставини справи: До Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим звернувся
Інженерно-метрологічний та технічний
центр "Крим" (далі - позивач) з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міністерства
доходів в АР Крим (далі - відповідач) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,
прийнятих ДПІ у м. Сімферополі АР Крим
від 05 квітня 2013 року за № та №
, якими збільшено суму грошових
зобов'язань з податку на прибуток
підприємств та фінансових установ
комунальної власності в розмірі 30 536,25
грн., а також з податку на додану
вартість в сумі 26 541,50 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
безпідставністю спірних податкових
повідомлень-рішень, які прийняті на
підставі акта перевірки від 15 березня
2013 року № 1649/15.2/20689438, висновки якого не
відповідають дійсності, зроблені
неправильно, на підставі недостовірних
відомостей та припущень посадової
особи, що проводила перевірку.

Нараховуючи податкові зобов'язання з
податку на додану вартість та з податку
на прибуток, у зв'язку з виключенням сум
податкового кредиту та валових витрат
по взаємовідносинах з контрагентами ПП
"УКРТОРГПАРТНЕР", ТОВ "БРЕНД СТРОЙ", ПП
"КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ", які на його думку
мали фіктивний характер, органом
доходів і зборів невірно застосовано
норми Податкового кодексу України,
Закону України "Про податок на додану
вартість", Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
на припущеннях зроблено висновок про
нікчемність правочинів, що мали місце
із вказаними контрагентами. Доводи
відповідача, наведені в акті перевірки
не відповідають фактичним обставинам,
реальність господарський операцій
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами та
документами, що свідчать про
використання отриманих товарів
(послуг) в господарської діяльності з
метою отримання прибутку.

Посилаючись на вказані обставини
представником позивача в письмових
поясненнях наголошено на
протиправності спірних податкових
повідомлень-рішень, які на його думку
підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судових
засіданнях та письмових запереченнях
проти висновків експертизи
заперечував проти адміністративного
позову, зазначаючи, що підставою для
висновку про заниження податкових
зобов'язань з податку на прибуток та
податку на додану вартість є обставини
того, що господарські операції між
позивачем та контрагентами фактично не
здійснювались, мале фіктивний,
безтоварних характер. Наявність у
позивача податкових накладних
контрагентів, не є, на думку органу
доходів і зборів, безумовною підставою
для віднесення зазначених у цих
накладних сум до податкового кредиту з
ПДВ та одержання у зв'язку з цим
податкової вигоди.

Відповідач вважає, що безтоварна
господарська операція за угодами, в
результаті яких занижуються податкові
зобов'язання з ПДВ та податку на
прибуток та створюється можливість
відшкодування податку на додану
вартість з бюджету, завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства та є такою, що порушує
публічний порядок.

В обґрунтування наданих доводів
представник відповідача посилається
на вирок суду у кримінальній справі,
яким директора ПП "КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ"
визнано винним в умисному здійсненні
злочинної діяльності щодо створення та
придбання суб'єктів підприємницької
діяльності (юридичних осіб) з метою
прикриття незаконної діяльності цих
осіб, копію якого надав суду.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача, враховуючи
заперечення відповідача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

З 26.02.2013 по 04.03.2013 Державною податковою
інспекцією у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в Автономній
Республіці Крим проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Інженерно-метрологічного та
технічного центру "Крим" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при визначенні податку
на прибуток та податку на додану
вартість по взаємовідносинам з ПП
"УКРТОРГПАРТНЕР", ТОВ "БРЕНД СТРОЙ", ПП
"КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ" за період з 01.07.2010
по 31.12.2011, за результатами якої складено
акт №1649/15.2/20689438 від 15.03.2013 (а.с.25-40).

Відповідно до висновків вказаного
акта, перевіркою встановлено
порушення:

- п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємства"; пп. 44.1 ст. 44, пп. 138.1, п. 138.2,
п. 138.6, пп. 138.8.1, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1
ст. 139 Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
прибуток підприємства на загальну суму
25 901,00 гривень, у тому числі: за ІІІ
квартал 2010 року - 12 291,00 грн., за IV квартал
2010 року - 6 250,00 грн., за IV квартал 2011 року -
7 360,00 грн.;

- пп.3.1.1 п. 3.1 ст. 3, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5, п. 7.4, пп.
7.7.1, п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість", п. 185.1 ст. 185,
п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено завищення
податкового кредиту всього у сумі ПДВ 21
233,00 гривень, у тому числі за липень 2010
року 8 750,00 грн., за серпень 2010 року - 1 083,00
грн., листопад 2010 року - 5 000,00 грн.,
грудень 2011 року - 6 400,00 грн. Таким чином,
суму що підлягає нарахуванню та сплаті
в бюджет збільшено всього на 21 233,00
гривень.

На підставі акта перевірки ДПІ у м.
Сімферополі ГУ Міндоходів АР Крим 05
квітня 2013 року прийнято податкові
повідомлення-рішення:

- № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств та фінансових
установ комунальної власності на суму
30 536,25 грн., в тому числі за основним
платежем розміром 25 901,00 грн., та за
штрафними санкціями розміром 4 635,25 грн.;

- № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 26 541,50 грн., в
тому числі за основним платежем
розміром 21 233,00 грн., та за штрафними
санкціями розміром 5 308,50 грн.

Як вбачається з акту перевірки,
висновок податкового органу щодо
порушення позивачем податкового
законодавства базується на
твердженнях щодо безтоварності
господарських операцій позивача з
контрагентами - ПП"УКРТОРГПАРТНЕР",ТОВ
"БРЕНД СТРОЙ", ПП "КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ",
яке, як вказує податковий орган, має
ознаки фіктивного підприємства.

Висновки щодо заниження податкових
зобов'язань з податку на прибуток
підприємств та фінансових установ
комунальної власності на суму 25 901,00
грн. та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість на суму 21
233,00 грн. органом доходів і зборів
зроблено виходячи з наявної у нього
інформації, отриманої з матеріалів
перевірок контрагентів позивача.

В акті перевірки зазначено, що органом
доходів і зборів використано
інформацію з акта від 06.04.2012 № 17/22/36693441
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП
"Кримспецтехнолоджи", код за з питань правомірності проведених
господарських відносин з
контрагентами - покупцями та
постачальниками з метою встановлення
факту реальності проведених
взаємовідносин, повноти їх
відображення в податковому обліку з
урахуванням їх виду, обсягу, якості та
розрахунків при здійсненні
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2009 року по 31.03.2012 року», в
якому встановлено: "...1. Звіркою ПП
"Кримспецтехнолоджи" ()
встановлено порушення ч. 1 ст. 203, 215, 216,
228, 662, 655, 656 ЦК України в частині
недодержання в момент вчинення
правочину вимог, які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними (п. 5 ст. 203 ЦК України)
по правочинах здійснених по ланцюгу
постачання ПП "Кримспецтехнолоджи"
() до реальних
вигодонабувачів за період з 01.12 2009 року
по 31.03.2012 року.

2. Звіркою ПП "Кримспецтехнолоджи"
() встановлено відображення
в податковому обліку господарських
операцій та розрахунків з
контрагентами - покупцями та
постачальниками за період з 01.12.2009 року
по 31.03.2012 року.

3. Звіркою ПП "Кримспецтехнолоджи"
() не підтверджено
реальність проведених господарських
операцій з контрагентами - покупцями та
постачальниками за період з 01.12.2009 року
по 31.03.2012 року з урахуванням їх виду,
обсягу, якості та розрахунків ...".

Також органом доходів і зборів під час
перевірки використано інформацію акта
від 06.04.2012 № 19/22/36693415 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
"Укрторгпартнер", код за , з
питань правомірності проведених
господарських відносин з
контрагентами - покупцями та
постачальниками з метою встановлення
факту реальності проведених
взаємовідносин, повноти їх
відображення в податковому обліку з
урахуванням їх виду, обсягу, якості та
розрахунків при здійсненні
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2009 року по 31.03.2012 року",
згідно якого: "... 1. Звіркою ПП
"Укрторгпартнер" ()
встановлено порушення ч. 1 ст. 203, 215, 216,
228, 662, 655, 656 ЦК України в частині
недодержання в момент вчинення
правочину вимог, які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними (п. 5 ст. 203 ЦК України)
по правочинах, здійснених по ланцюгу
постачання ПП "Укрторгпартнер" () до реальних вигодонабувачів за
період з 01.10.2009 року по 31.03.2012 року.

2. Звіркою ПП "Укрторгпартнер" () встановлено відображення в
податковому обліку господарських
операцій та розрахунків з
контрагентами - покупцями та
постачальниками за період з 01.10.2009 року
по 31.03.2012 року.

3. Звіркою ПП "Укрторгпартнер" () не підтверджено реальність
проведених господарських операцій з
контрагентами - покупцями та
постачальниками за період з 01.10.2009 року
по 31.03.2012 року з урахуванням їх виду,
обсягу, якості та розрахунків…".

Використано органом доходів і зборів
при перевірці і інформацію з акта від
06.04.2012 № 29/22/36165567 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП "Бренд
Строй", код за , з питань
правомірності проведених
господарських відносин з
контрагентами - покупцями та
постачальниками з метою встановлення
факту реальності проведених
взаємовідносин, повноти їх
відображення в податковому обліку з
урахуванням їх виду, обсягу, якості та
розрахунків при здійсненні
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2009 року по 31.03.2012 року",
згідно якої:

"... 1. Звіркою ПП "Бренд Строй" () встановлено порушення ч. 1 ст. 203,
215, 216, 228, 662, 655, 656 ЦК України в частині
недодержання в момент вчинення
правочину вимог, які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними (п. 5 ст. 203 ЦК України)
по правочинах, здійснених по ланцюгу
постачання ПП "Бренд Строй" () до реальних вигодонабувачів за
період з 01.10.2009 року по 31.03.2012 року.

2. Звіркою ПП "Бренд Строй" ()
встановлено відображення в
податковому обліку господарських
операцій та розрахунків з
контрагентами - покупцями та
постачальниками за період з 01.10.2009 року
по 31.03.2012 року.

3. Звіркою ПП "Бренд Строй" ()
не підтверджено реальність проведених
господарських операцій з
контрагентами - покупцями та
постачальниками за період з 01.10.2009 року
по 31.03.2012 року з урахуванням їх виду,
обсягу, якості та розрахунків…".

Таким чином, перевіркою встановлено. в
порушення пп. 3.1.1 п. 3.1 сг. 3, пп. 7.4.1, пп.
7.4.5, п. 7.4. пп. 7.7.1. п. 7.7 ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість", п. 185.1
ст. 185. п. 198.1. п. 198.3, п. 198.6, ст. 198. п. 200.1 ст.
200 Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено завищення
податкового кредиту у сумі ПДВ 21 233.00
гривень, у тому числі за липень 2010 року 8
750.00 грн.. за серпень 2010 року - 1 083.00 грн.,
за листопад 2010 року - 5 000.00 грн.. за
грудень 2011 року - 6 400.00 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість висновків відповідача
га винесених на їх підставі спірних
правових актів індивідуальної дії на
відповідність вимогам ч. З ст. 2 КАС
України, з'ясовуючи фактичні обставини,
оцінюючи докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд виходив з
наступного.

Перевіркою охоплювався період
господарської діяльності позивача з
01.07.2010 по 31.12.2011. у зв'язку з чим правове
регулювання порядку формування
доходів і витрат підприємства
здійснюється як за нормами Податкового
кодекс) України, який набрав законної
сили з 01.01.2011. гак і за нормами
спеціального податкового
законодавства, що діяло до 01.01.2011.

Так. згідно з п. 1.32 ст. 1 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
господарська діяльність - це будь-яка
діяльність особи, направлена на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою. Під безпосередньою участю
слід розуміти зазначену діяльність
особи через свої постійні
представництва, філіали, відділення,
інші відокремлені підрозділи, а також
через довірену особу, агента або
будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на корис ть першої особи.

Пунктом 4.1 статті 4 зазначеного Закону
визначено, що валовий доход загальна
сума доходу платника податку від усіх
видів діяльності, отриманою
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України. її континентальному шельфі,
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

Цією ж нормою визначено склад доходів,
які формують його валову частину. До
таких відносяться, зокрема, загальні
доходи від продажу товарів (робіт,
послуг) (пп. 4.1.1).

Відповідно до п.5.1 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" валові ви трати
виробництва та обігу (далі - валові ви
трати) - сума будь-яких витрат платника
податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" передбачено, що до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пп. 5.3-5.7 цієї
статті.

Відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 сі.5
зазначеного Закон), не належать до
склад) валових ви гра і будь-які
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

На даний час правовідносини, що
виникають у сфері справляння податку
на прибуток підприємств врегульовано
розділом II! Податкового кодексу
України.

Так. відповідно до ст. 44.1 Податкового
Кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів, реї іс
грі в бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Згідно зі ст. 135 ПК України доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до ст. 137. на підставі
документів, зазначених у п. 135.2 цієї
статті, та складаються з:

-доходу від операційної діяльності,
який визначається відповідно до п. 135.4
цієї

статті;

-інших доходів, які визначаються
відповідно до п. 135.5 цієї статті, за
винятком доходів, визначених у п. 135.3
цієї етап і та у ст. 136 цього Кодекс) .

Згідно з п. 138.1 ст. 138 1ІК України виграти,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із:

-витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пп. 138.4. 138.6 - 138.9.
пп.пп. 138.10.2- 138.10.4 п. 138.10. п. 138.11 цієї
статті;

-інших витрат, визначених згідно з п.
138.5. пп.пп. 138.10.5. 138.10.6 п. 138.10, пп. 138.11. 138.12
цієї статті, п. 140.1 ст. 140 і ст. 141 цього
Кодексу;

- крім витрат, визначених у п. 138.3 цієї
статті та у ст. 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робі т, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК
України встановлено, що не включаються
до складу витрат витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Поряд з цим правовідносини
перевіряємого періоду, що пов'язані зі
справлянням податку на додану
вартість, визначає Закон України від
03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на додану
вартість" в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин (далі
Закон № 168/97-ВР) та розділ V Податкового
кодексу України.

Так, згідно з п. 1.7 ст. 1 Закону № 168/97-ВР
податковий кредит сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного період,
визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п. 7.4.1 ст. 7.4 Закону №
168/97-ВР податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін. у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду, зокрема, у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшою
використання її оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду. Якщо у подальшому
такі товари (послуги) починають
використовуватися в операціях, які не с
об'єктом оподаткування згідно зі
статтею 3 цього Закону або звільняються
від оподаткування згідно зі статтею 5
цього Закону, чи основні фонди
переводяться до складу невиробничих
фондів, то з метою оподаткування такі
товари (послуги), основні фонди
вважаються проданими за їх звичайною
ціною у податковому періоді, на який
припадає початок такого використання
або переведення, але не нижче ціни їх
придбання (виготовлення, будівництва,
спорудження).

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.1
статті 7 Закону України "Про податок на
додану вартість" датою виникнення
права платника податку на податковий
кредит вважається дата здійснення
першої з подій:

- або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), лата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

-або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
№ 168/97-ВР встановлено, що не підлягають
включенню до склад) податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі
коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Норми аналогічного змісту містить
чинний Податковий кодекс України, які
закріплено в пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14. п. 193.1
ст. 193. п. 198.1. п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути
підтверджені належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Водночас, за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з ПДВ навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів.

Досліджуючи фактичні обставини справи,
суд встановив, що Інженерно-
метрологічний та технічний центр "Крим"
та ПП "УКРТОРГІІАРТНЕР" у липні-серппі
2010 року мали господарські відносини,
відповідно до яких ІМТІД "Крим"
придбало в ПП "УКРТОРГІ ІАРТНЕР"
ультразвуковий вимірювач-регулятор
рівня LМ-04М-2К з програмним
забезпеченням у кількості 5 одиниць за
ціною 7 750.00 грн. кожний: комутатор GSM у
кількості 5 одиниць за ціною 1 000.00 грн.
кожний: плата вимірювальна LМ-04Р.01 у
кількості 2 одиниці за ціною 2 708.00 грн.
кожний. На виконання зобов'язань по
вказаним взаємовідносинам ПП
"УКРТОРГІ.ІАРТНЕР" відповідно до
витратних накладних від 29.07.2010 № 478 та
від 10.08.2010 №012 (т.1 а.е.53, 54) надано ІМТЦ
"Крим" податкові накладні від 29.07.2010 № 478
на загальну суму 52 500.00 гри., у т.ч. ПДВ
сумою 8 750.00 грн. та від 10.08.2010 №612 на
загальну суму 6 499,20 грн.. у т.ч. ПДВ сумою
1083,20 грн. (т.1 а.с.55, 56). Оплата придбаних
товарів здійснена у безготівковій
формі з розрахункового рахунку ІМТЦ
"Крим", про що свідчать виписки з
банківського рахунку (т.1 а.с.57. 58).

В листопаді 2011 року ІМТЦ "Крим" придбав
у ПП "КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ" комплект
програмного забезпечення для
автоматизованого збору інформації з
витратовимірювача УРЖ-2К. Відповідно до
податкової накладної від 16.11.2010 № 1804 на
загальну суму 30 000.00 грн.. у т.ч. ПДВ сумою
5 000.00 грн.. виданої ПП
"КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ" (т. 1 а.с.61), оплати
товару, про що свідчить виписка з
банківського рахунку (т. 1 а.с.62),
поставку придбаного товару здійснено
за накладною 30.11.2010 № 157 (т.1 а.с.59).

15.08.2011 між ІМТЦ "Крим" та TOB "БРЕНД СТРОЙ"
укладено договір № 8/2011 на розробку
проектної документації, предметом
якого є виконання робіт з розробки
проектної документації
диспетчерського пункту управління
мікрорайону Фонтани м. Сімферополя
отепленням, вартість робіт з установки
якого складає 38 400,00 грн., у тому числі
обстеження систем отеплення
мікрорайону Фонтани та розробка
технічних рішень для організації
диспетчерського пункту управління
отепленням (т.1 а.с.63-64). На виконання
узятих па себе зобов'язань за названим
договором сторони узгодили кошторис на
виконання робі і з розробки проектної
документації диспетчерського пункту
управління отепленням в мікрорайоні
Фонтани м. Сімферополя (т.1 а.с.67-68).

Актом виконання робіт від 19.12.2011 № 1.
підписаного обома сторонами договору
від 15.08.2011 № 8/2011. підтвердження
виконання узятих на себе зобов'язань
(т.2 а.с.55- 56).

Так на виконання умов вищевказаного
договору ГОВ "БРЕНД СТРОЙ" на адресу
ІМТЦ "Крим" видано податкову накладну
від 28.12.2011 № 253 на загальну суму 38 400,00
грн., у том числі ПДВ сумою 6 400.00 грн. (т.1
а.с.65). Оплата виконаних робіт за
договором від 15.0.2011 №8/2011 на розробку
проектної документації, предметом
якого є виконання робіт з розробки
проектної документації
диспетчерського пункту управління
мікрорайону Фонтани м. Сімферополя
отепленням підтверджено випискою з
особового рахунку позивача ( г. 1 а.с.66).

В матеріалах справи відсутні докази
визнання недійсним вказаного договору,
укладеного між ІМТЦ "Крим" та ГОВ "БРЕНД
СТРОЙ". Факт укладення такого договору
і його виконання обома сторонами
підтверджується фактичними
обставинами справи, зокрема первинними
документами, які фіксують здійснення
господарської операції на виконання
умов договору.

Інженерно-метрологічний та технічний
центр "Крим" є державним підприємством,
яке входить до складу майна, що
належить Автономній Республіці Крим,
господарська діяльність якого
здійснюється за рахунок
госпрозрахункової діяльності з
виконання метрологічних, монтажних
пусконалагоджувальних та інших робіт
на об'єктах водного господарства,
промисловості, сільського
господарства (т.1 а.с.41-47), відповідно до
довідки з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) видами діяльності за КВЕД-2010 є:
33,20 Установлення та монтаж машин і
устаткування; 41.20 - Будівництво
житлових і нежитлових будівель; 43.22 -
Монтаж водопровідних мереж, систем
опалення та кондиціонування; 71.12 -
Діяльність у сфері інжинирінгу,
геології та геодезії, надання послуг
технічного консультування в цих
сферах; 74.90 - Інша професійна, наукова та
технічна діяльність, н.в.і.у. (т.1 а.с.48).

Придбання вище вказаних товарів . робіт
та послуг ІМТЦ "Крим" у контрагентів ПП
"УКРТОРГПАРТНЕР", ПП
"КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ", ТОВ "БРЕНД СТРОЙ"
обумовлено господарською метою
підприємства, визначеної Статутом, а
також наявністю зобов'язань позивача в
якості підрядника перед КРП "ППВКГ м.
Сімферополя", ТОВ "Біляус Агро",
Красногвардійського міжрайонного
управління водного господарства,
Кримської республіканської установи
"Управління капітального будівництва
Республіканського комітету АР Крим у
справах міжнаціональних відносин та
депортованих громадян" (т.2 а.с.4-61).

Надані позивачем документи первинної
бухгалтерської звітності по
відносинам з контрагентами
підтверджують реальність здійснення
господарських операцій та не містять
недоліків форми чи змісту, що
спричиняють втрату ними сили
доказового джерела.

Актом перевірки, який став підставою
для прийняття спірних податкових
повідомлень-рішень, заперечується
реальність господарських операцій між
позивачем та контрагентами, що є
визначальною умовою для набуття
платником податків права на формування
валових витрат та податкового кредиту.

Суд зазначає, що складений за
результатами проведеної
документальної позапланової невиїзної
перевірки акт, а також посилання на
акти перевірок контрагентів, не є
належними доказами в підтвердження
доводів органу доходів і зборів про
нікчемність угод, укладених між
контрагентами га позивачем, та не є
належними доказами фіктивності
господарських операцій.

На думку суду, також недостатньо
доводів, викладених в акгі перевірки
податковим органом щодо спрямованості
діяльності контрагентів позивача на
формування податкового кредиту на
користь третіх осіб, з метою заниження
бази оподаткування по податку на
додану вартість та податку на прибуток
підприємств та несплати відповідних
сум податків, які ґрунтуються на актах
перевірок зазначених підприємств,
відповідно до котрих підприємства не
мали достатніх виробничих потужностей,
працівників, офісних та складських
приміщень, інших основних засобів для
забезпечення ведення
фінансово-господарської діяльності в
обсягах задекларованих показників.
Доказів на підтвердження неможливості
здійснення в зазначеному обсязі
господарських операцій відповідачем
не надано.

Суд зазначає, що не є обов'язковою
передумовою для визначення
контролюючими органами грошових
зобов'язань визнання недійсними (у тому
числі нікчемними) правочинів, які
укладалися за ланцюгом між попередніми
посередниками, через ланцюг яких
декларувався рух товарів чи послуг,
нібито придбаних останнім у такому
ланцюгу платником податку. При цьому
відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів та послуг
не мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Згідно чинного законодавства
виникнення у платника ПДВ права на
податковий кредит не залежить від
дотримання вимог податкового
законодавства іншими суб'єктами
господарювання. Несплата продавцем або
його контрагентом ПДВ до бюджету, у
разі фактичного здійснення
господарської операції, не впливає па
формування податкового кредиту
покупцем та не є підставою для
позбавлення останнього права на
відшкодування цього податку, якщо він
виконав усі передбачені законом умови
отримання такого відшкодування і має
всі документальні підтвердження
розміру заявленого податкового
кредиту.

Заниження постачальником товару
(робіт, послуг), у тому числі
постачальником у ланцюгу постачання,
податкових зобов'язані, порушення ним
вимог законодавства щодо створення
підприємства та правил ведення
господарської діяльності не може бути
підставою для висновку про порушення
покупцем товару (робіт, послуг) вимог
закону щодо формування витрат та
податкового кредиту.

Платник податку не має обов'язку та
повноважень здійснювати контроль за
дотриманням усіма постачальниками
товару, у тому числі у ланцюгу
постачання, вимог законодавства щодо
здійснення господарської діяльності,
дотримання вимог податкового
законодавства тощо і в подальшому
зазнавати певних негативних наслідків
у вигляді позбавлення права на
формування витрат та податковий кредит
за можливу неправомірну діяльність
будь-кого з контрагентів.

Лише достовірне встановлення в ході
судового розгляду на підставі належних
доказів факту узгодженості дій
платника податків з недобросовісними
постачальниками з метою незаконного
отримання податкових вигод або його
обізнаності з такими діями
постачальників чи сприяння ухиленню
постачальниками товару від виконання
податкових зобов'язань може слугувати
підставою для відмови у праві на валові
виграти та праві на податковий кредит.

За правилом Закону України "Про податок
на додану вартість", яке також
міститься і в положеннях Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
Тобто, тільки відсутність податкової
накладної безспірно позбавляє
платника податку права на включення до
податкового кредиту сплачених
(нарахованих) сум податків у звітному
періоді у зв'язку з придбанням товарів,
робіт або послуг.

Також суд приймає до уваги дослідження
судового експерта за результатами
проведення судової економічної
експертизи, викладені у висновку
експерта від 08 серпня 2013 року №5/2013.

Дослідивши надані позивачем документи
первинного бухгалтерського та
податкового обліку документи, судовий
експерт зазначає, що висновки Акту №
1649/15.2/20689438 від 15.03.13 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ІНЖЕНЕРНО-МЕТРОЛОГІЧНИЙ ТА
ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР "КРИМ" (20689438) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при визначенні податку
на прибуток та податку на додану
вартість по взаємовідносинам з ПП
"УКРТОРГПАРТНЕР" (36693415), Т0В "БРЕНД СТРОЙ"
(36165567), ПП "КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ" (36693441), за
період з 01.07.2010 по 31.12.2011.", складеного
Державною податковою інспекцією у м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим Державної податкової служби, щодо
заниження ІМТЦ "Крим" податку на
прибуток у періоді, що перевірявся, на
загальну суму 25 901 грн., у тому числі по
періодах: З квартал 2010р. - в сумі 12291 грн.,
4 квартал 2010р. - в сумі 6 250 грн., 4 квартали
2011р. - в сумі 7360грн., а також щодо
заниження ІМТЦ "Крим" податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у періоді, що перевірявся, на
загальну суму 21 233 грн. наданими
первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку
ІМТЦ "Крим" не підтверджуються.

Відповідно до наданих судовому
експерту документів ІМТЦ "Крим" за
період липень 2010р.-грудень 2011р.
документально підтверджується
здійснення ІМТЦ "Крим" оплати за товари
(роботи. послуги), отримані від
постачальників (ПП "УКРТОРГПАРТНЕР", ПП
"КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ", ТОВ "БРЕНД СТРОЙ")
у періоді липень 2010р. - грудень 2011р., в
загальній сумі 127 399,20 грн., у т.ч.ПДВ

21 233,20 грн., у т.ч. :

-до ПП "УКРТОРГПАРТНЕР" у липні 2010р. та у
серпні 2010р. в загальній сумі 58 999.20 грн.,
у т.ч. ПДВ 9 833.20 грн. (розрахунки за
отримані товари (роботи, послуги)
здійснені у повному обсязі):

-до ПП "КРИМСПЕЦТРХНОЛОДЖП" у листопаді
2010р. у сумі 30 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 5 000.00 грн.
(розрахунки за отримані товари (роботи,
послуги) здійснені у повному обсязі):

-до ТОВ "БРЕНД СТРОЙ" у грудні 2010 р. у
сумі 38 400,00 грн., у т.ч. ПДВ 6 400.00 грн.
(розрахунки за отримані товари (роботи,
послуги) здійснені у повному обсязі).

Відповідно до наданих судовому
експерту документів ІМТЦ "Крим" за
період липень 2010р. - грудень 2011р.
документально підтверджується
отримання ІМТЦ "Крим" у періоді липень
2010р. - грудень 2011р. від постачальників
(ПП "УКРТОРГПАРТНЕР", ПП
"КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ", ТОВ "БРЕНД СТРОЙ")
товарів (робіт, послуг) на загальну
суму, включаючи ПДВ, 127 399.20 грн. (у т.ч.
вартість без ПДВ 106 166.00 грн., ПДВ 21 233.20
грн.). у т.ч. :

- від ПП "УКРТОРГПАРТНЕР" у липні 2010р. та
у серпні 2010р. на загальну суму,
включаючи ПДВ, 58 999.20 грн. (у т.ч. вартість
без ПДВ 49 166.00 грн., ПДВ 9 833.20 грн.);

-від ПП "КРИМСПЕТЕХНОЛОДЖИ" у листопаді
2010р. на загальну суму, включаючи ПДВ, 30
000.00 грн. ( у т.ч. вартість без ПДВ 25 000.00
грн., ПДВ 5 000,00грн.);

-від ТОВ "БРЕНД СТРОЙ" у грудні 2011р. на
загальну суму, включаючи ПДВ, 38 400.00 грн.
(у т.ч. вартість без ПДВ 32 000.00 грн., ПДВ 6
400,00 грн.).

Відповідно до наданих судовому
експерту документів ІМТЦ "Крим" за
період липень 2010р. - грудень 2011р. (у т.ч.
актів комплектації обладнання та
виготовлення готових виробів,
накладних, довіреностей на отримання
цінностей, довідок про вартість
виконаних будівельних робіт, акту
виконаних робіт, виписок з банківських
рахунків, податкових накладних,
реєстрів виданих податкових накладних,
податкових декларацій з ПДВ, регістрів
бухгалтерського обліку, договорів)
документально підтверджується
використання ІМТЦ "Крим" товарів (робіт,
послуг), отриманих ІМТЦ "Крим" у періоді
липень 2010р. - грудень 2011р. від
постачальників (ПП "УКРТОРГПАРТНЕР", ПП
"КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ", ТОВ "БРЕНД СТРОЙ")
на загальну суму, включаючи ПДВ, 127 399.20
грн. (у т.ч. вартість без ПДВ 100 166.00 грн.,
ПДВ 21233.20 грн.), у господарській
діяльності ІМТЦ "Крим", у т.ч.: отриманих
від ПП "УКРТОРГПАРТНЕР" у липні 2010р. та у
серпні 2010р. на загальну суму, включаючи
ПДВ, 58 999.20 грн. (у т.ч. вартість без ПДВ 49
166.00 грн.. ПДВ 9 833.20 грн.); отриманих від ПП
"КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ"у листопаді 2010р. на
загальну суму, включаючи ПДВ, 30 000,00 грн.
(у т.ч. вартість без ПДВ 25 000.00 грн., ПДВ 5
000,00грн.); отриманих від TOB "БРЕНД СТРОЙ" у
грудні 2011р. на загальну суму, включаючи
ПДВ, 38 400.00 грн. (у т.ч. вартість без ПДВ 32
000.00 грн., ПДВ 6 400,00 грн.).

Позивач, як платник податку, самостійно
несе відповідальність за
достовірність і своєчасність
обчислення та внесення ним податку до
бюджету відповідно до законодавства
України і не може нести
відповідальність за третіх осіб, при
тому, що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником ПДВ є рух товарів (послуг) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності такої особи -
платника податків га наявність у
платника податку виданої йому
продавцем податкової накладної,
оформленої з дотриманням вимог чинного
законодавства.

Відповідач в обґрунтування доводів
правомірності прийнятих податкових
повідомлень рішень, окрім обставин
встановлених перевіркою та її
висновків, викладених в акті перевірки,
також посилався на вирок Київського
районного суду м. Сімферополя від 10.04.2013
у справі № 123/3318/13-к (провадження №
1-кп/123/147/2013), згідно якого директора ПП
"Кримспецтехнолоджи" ОСОБА_5 визнано
винною у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 28. ч. 2 ст. 205 КК
України.

Однак, вказаним вироком суду не дано
ніякої оцінки дійсності (недійсності)
правочинів, укладених між ІТМЦ "Крим" та
ПП "УКРТОРГПАРТНЕР", ПП
"КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ", ТОВ "БРЕНД СТРОЙ",
а також не встановлено доказів вини
посадових осіб ІТМЦ "Крим".

Згідно ч. 5. ст. 203. ч. 1.2 ст. 215. ст. 228 (в
редакції на момент правовідносин) ЦК
України правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним. Підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин. якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. Правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави. Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

Аналізуючи вказані норми цивільного
законодавства та податкового
законодавства, суд виходить з того, що в
даних правовідносинах слід
встановлювати безпосередньо умисел на
укладання правочину, що порушує
публічний характер, суперечать
моральним засадам суспільства та
спрямовані на заволодіння майном
держави обох сторін у договорі та
вважає, що одна сторона не може нести
відповідальність за незнання умислу
другої сторони за умови виконання ними
всіх умов договору.

Окрім цього, з пояснень представників
сторін, з дослідженого судом вироку,
судом встановлено, що під час названого
кримінального провадження
господарські правовідносини між
позивачем та вище вказаними
підприємствами не досліджувались.

Разом з тим. вироком суду не
встановлено, які саме господарські
операції є безтоварними, які
господарські операції ПП
"КРИМСПЕЦТЕХНОЛОДЖИ" мали фіктивний
характер.

Також, названим вироком суду не
встановлено порушення позивачем
податкового законодавства та не
спростовано реальність господарських
операцій, які мали місце між позивачем
та контрагентами.

Суд зазначає, що з положень ч. 4 ст. 72 КАС
України вирок суду у кримінальному
провадженні або постанова суд) у справі
про адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

За результатом розгляду справи було
встановлено, що на підтвердження
реальності фінансово-господарських
правовідносин з придбання у ПП
"Кримспецтехнолоджи" товару позивачем
надані податкові накладні, видаткова
накладна та приймальні акти.
Розрахунки за поставлений товар
здійснено у безготівковій формі, що
підтверджується виписками з банку.

Наведені документи було розцінено
судом як належне документальне
підтвердження реального характеру
спірних операцій з придбання товарів,
які використані позивачем у власній
господарській діяльності, що також
знайшло своє підтвердження в ході
судового розгляду.

З огляду на зазначене, суд вважає
доводи органу доходів і зборів, якими
відповідач обґрунтовує свою правову
позицію по справі, безпідставними,
такими, що не спростовують фактичного
виконання вищезазначених операцій,
досліджених судом.

Крім того, вирок у кримінальній справі,
за яким було засуджено певних
посадових осіб контрагента позивача,
не може бути доказом незаконності дій
іншого платника (позивача) та
фіктивності спірних і господарських
операцій, якщо останній не виступав
учасником операцій, які досліджувались
у вказаній кримінальній справі.

Таким чином, посилання податкового
органу на вирок Київського районного
суду м.Сімферополя від 10.04.2013 у справі №
123/3318/13-к (провадження № 1- кп/123/147/2013). не
може вважатись обґрунтованим, вказаний
вирок не може бути доказом по даній
справі, оскільки ним не встановлено
факту укладення господарських
правочинів між позивачем та його
контрагентом з метою оформлення
документів без фактичного здійснення
господарської діяльності.

Неприпустимість притягнення до
відповідальності одного суб'єкта
господарювання за неправомірні дії
іншого підтверджується практикою
Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини чітко
визначає правило індивідуальної
відповідальності платника податків.
Тобто, добросовісний платник податків
не має. зазнавати негативних наслідків
через порушення законодавства його
контрагентом.

Рішення Європейського Суду з прав
людини згідно з статтею 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
Суду з прав людини" мають в Україні
значення джерела права. Більше того,
частина друга статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
вимагає врахування практики
Європейського Суду з прав людини при
вирішенні адміністративних справ.

Більш того, у разі наявності у
державних органів інформації про
зловживання в системі оподаткування
конкретною компанією, вони повинні
застосовувати відповідні заходи саме
до цього суб'єкта, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку
(Рішення Європейського суду з прав
людини від 09.01.2007 року у справі
"Інтерсплав проти України").

Податковим кодексом України або ж
іншим нормативно-правовим актом не
встановлено будь-яких обмежень, ніж
наявність належним чином оформленої
податкової накладної, щодо включення
до податкового кредиту суми сплаченого
податку, не встановлено обов'язку для
позивача здійснювати контроль за
веденням господарської діяльності та
зобов'язань сплати податку до бюджету
контрагентами.

Докази, які є у матеріалах справи, па
думку суду, свідчать про реальність
господарських операцій, за
результатом яких відбулися реальні
зміни майнового стану позивача, а тому
висновки Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі Головного
управління Міністерства доходів в АР
Крим про нікчемність правочинів між
позивачем та контрагентами є
необґрунтованим, а прийняте податкове
повідомлення-рішення незаконним.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми
процесуального права, при розгляді
судом спору щодо правомірності рішень
органу державної податкової служби,
якими платнику податків донараховані
грошові зобов'язання, презюмується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше. Проте, доводи, якими податковий
орган мотивував правомірність спірних
податкових рішень не є переконливими.

За таких обставин нарахування
податкових зобов'язань та штрафних
санкцій платнику податків є
протиправним та необґрунтованим, тому
позов підлягає задоволенню, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення скасуванню.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові ви трати з
Державного бюджету України.

Документальним підтвердженням
понесення судових витрат є платіжне
доручення № 207 від 09 квітня 2013 року про
сплату судового збору сумою 570.78 гри. (т.
1 а.с.70); рахунок-фактура № 7 від 29 травня
2013 року за проведення
судово-економічної експертизи сумою
9000.00 грн. та виписка по особовому
рахунку №5053 за 04.06.2013. відкритого
Інженерно-метрологічним та технічним
центром "Крим" в ПАТ "Укрсоцбанк" (т.2 а.с.
134). Загальний розгляд судових ви трат,
понесених Інженерно-метрологічним та
технічним центром "Крим", під час
розгляду цієї адміністративної справи
9 570.78 грн.

В судовому засіданні 16 січня 2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини постанови. У повному обсязі
постанову складено 21 січня 2014 року.

Керуючись статтями 11, 69, 72, 94, 160, 161, 162, 163,
167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим Державної податкової служби від 05
квітня 2013 року № .

3. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим Державної податкової служби від 05
квітня 2013 року № .

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь
Інженерно-метрологічного та
технічного центру "Крим" (, місцезнаходження юридичної
особи: 95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул.
Кечкеметська, будинок 198) витрати зі
сплати судового збору в сумі 9 570
(дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят) грн. 78
коп., з яких: 570 (п'ятсот сімдесят) грн. 78
коп. - витрати зі сплати судового збору,
9 000 (дев'ять тисяч) грн. 00 коп. витрати,
пов'язані з проведенням судової
експертизи.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частий постанови або справу розглянуто
у порядку письмового провадження,
постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її отримання у разі
неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд АР Крим протягом
10 днів з дня проголошення. У разі
проголошення вступної та резолютивної
частини постанови або розгляду справи
у порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення строку, з якого суб'єкт
владних повноважень може отримати
копію постанови суду.

Суддя Кащеєва Г.Ю.