Справа № 9101/100246/2011
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2013-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2013 р. справа
№ 2а-644/10 Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Дурасової Ю.В.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Новоархангельському районі
Кіровоградської області на постанову
Новоархангельського районного суду
Кіровоградської області від 17.05.2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Новоархангельському районі
Кіровоградської про зобов'зання
здійснити перерахунок розміру
призначеної пенсії та забезпечити її
виплати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04.05.2011 року звернувся з
вищевказаним позовом до суду, в якому,
просив зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок пенсії
(основної та додаткової) відповідно до
ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» як
інваліду 3 групи за період з 22.05.2008 року.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
він є учасником ліквідації аварії на
ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 3-ї групи.
Саме в порядку ст. 50 та ч.4 ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
йому була призначена пенсія. Однак
призначена і виплачена вона
відповідачем у розмірі, значно меншому,
ніж це передбачено вказаним Законом.

Постановою Новоархангельського
районного суду Кіровоградської
області від 17.05.2011 року позовні вимоги
було задоволено частково. Визнано дії
відповідача щодо призначення пенсії
позивачу протиправними. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Новоархангельському районі
Кіровоградської області провести
перерахунок та виплату позивачу
державної та додаткової пенсії
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з
розміру 6 мінімальних пенсій за віком
та 50% мінімальних пенсій за віком за
період з 22.05.2008 року по 17.05.2011 року.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України
Новоархангельському районі
Кіровоградської області просить
постанову суду скасувати та направити
справу на новий розгляд. Посилались на
те що їх дії узгоджувались з
постановами Кабінету Міністрів
України, крім того положення ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до даних правовідносин не
застосовуються.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Посвідченням серії А № 115917
підтверджено, що позивач є
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії (а.с.11).
Відповідно до довідки МСЕК останньому
безстроково встановлена 3 група
інвалідності. Інвалідність пов'язана з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону № 796-ХІІ в усіх випадках розмір
пенсій для інвалідів IIІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком. Статтею 50 названого Закону
визначено, що особам віднесеним до
категорії першої призначається
щомісячна додаткова пенсія: для
інвалідів ІІІ групи у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Право позивача на отримання пенсії у
розмірі не менше 6 мінімальних пенсій
за віком та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду завдану здоров'ю не
залежить від наявності чи відсутності
грошових коштів та належного
фінансування, як на тому наполягав
відповідач, таке право надане державою
і закріплено Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
пенсійні органи, і несе обов'язок по
своєчасній та повній виплаті пенсії
саме у розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського
суду з прав людини, яка відповідно до
ст. 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини» є
джерелом права, свідчить про те, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків (
справа «Кечко проти України», рішення
від 08.11.2005р.).

Наявність права у позивача щодо
отримання пенсії у розмірах, які
визначені Законом України № 796-ХІІ є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсії
позивачеві застосуванню підлягають
статті 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,а не
постанови Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання відповідача на частину п'яту
статті 54 Закону № 796-ХІІ, якою
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, оскільки надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону № 796-ХІІ при
визначенні розміру пенсії за основу її
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Тому колегія суддів не приймає до уваги
доводи відповідача про те, що частиною
третьою статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, як
це встановлено статтями 50, 54 Закону №
796-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Між тим, враховуючи дату звернення
позивача до суду першої інстанції з
даним позовом колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивач з даним позовом звернувся до
суду 04.11.2011 року, тобто, після внесення
змін Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» змін до КАС України,
якими змінено строки звернення до
адміністративного суду за захистом
порушених прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 99
КАС України адміністративний позов
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою вказаної статті
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст. 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» є джерелом права,
також свідчить про те, що право на
звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків для звернення до
суду за захистом порушених прав
(наприклад, справа «Стаббігс та інш.
Проти Великобританії» рішення від
22.10.1996р., «Девеер проти Бельгії» рішення
від 27.02.1980р.).

Тому, враховуючи дату звернення
позивача до суду першої інстанції з
адміністративним позовом, а саме 04.05.2011
року, колегія суддів приходить до
висновку, що позовні вимоги за період з
22.05.2008 року по 04.11.2010 року включно слід
залишити без розгляду.

Керуючись ст.100, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202,
ст. 207 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Новоархангельському районі
Кіровоградської області -
задовольнити частково.

Пэостанову Новоархангельського
районного суду Кіровоградської
області від 17.05.2011 року - скасувати та
прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Новоархангельському районі
Кіровоградської області в проведенні
перерахунку державної та додаткової
пенсії позивачу за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог ст.50, п.4
ст.54, п.3 ст. 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Новоархангельському
районі Кіровоградської області
провести ОСОБА_1 перерахунок та
забезпечити виплату державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог ст.50, п.4
ст.54, п.3 ст. 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме: держаної пенсії - у
розмірі шести мінімальних пенсій за
віком, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю - у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком
за період з 04.11.2010 року по 22.07.2011 року із
застосуванням положень ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги в частині зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії за період з 22.05.2008 року по 04.11.2010
року включно - залишити без розгляду в
зв'язку з пропуском строку звернення до
суду.

Постанова оскарженню не підлягає

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак