Справа № 522/26301/13-а
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/1595/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року

Приморський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.

при секретарі - Герасименко
Ю.С.,

розглянувши матеріали справи за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради, за участю
третьої особи на боці відповідача -
ОСОБА_2 про визнання незаконним та
скасування висновку, визнання
протиправними дій та стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 14.10.2013 року звернулась
до суду з позовом до Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради, в якому просила визнати
незаконним та скасувати висновок
органу опіки та піклування про
нецільове/цільове витрачання
аліментів, сплачених гр.ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.08.2013 року №
Р-1810, як такий, що складений з
порушенням та не відповідає вимогам
діючого законодавства, визнати
протиправними дії Приморської
районної адміністрації щодо винесення
висновку органу опіки та піклування №
Р-1810 та стягнути з відповідача завдану
протиправними діями та незаконним
висновком шкоду у розмірі 250 грн.

В судовому засіданні від 27.11.2013 року
ухвалою суду було залучено в якості
третьої особи на боці відповідача
ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 (діє з на підставі
довіреності від 08.08.2013р.) підтримала
позовні вимоги, просила позов
задовольнити та вказала, що висновок не
є дійсний за формою, оскільки не
скріплений печаткою, виданий з
перевищенням повноважень голови
райадміністрації. При цьому також
зазначила, що відповідач сплачує
аліменти на користь позивачки.

Представник відповідача - Кулікова М.Г.,
яка діє на підставі довіреності від
14.10.2013р., в судовому засіданні позов не
визнала, зазначивши, що висновок
органу опіки та піклування є
рекомендованим і йому оцінку може
зробити суд на підставі норм ЦПК.
Стосовно вказаного питання органом
опіки та піклування було проведені
засідання ради та 13.08.2013 року було
ухвалено висновок який підписується
тільки головою Ради. Рішенням Одеської
міської ради № 384-VІ від 28.02.2011 року
затверджено Положення про Приморську
району адміністрацію Одеської міської
ради. В свої роботі відділ керується
нормами Сімейного Кодексу України,
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 386 від 24.09.2008р. Голова ПРА ОМР мав
право підписувати висновок органу
опіки та цей документ носить
рекомендований характер і в ньому
немає ніяких зобов'язальних дій.

Представник третьої особи -ОСОБА_6 (діє
на підставі довіреності від 03.06.2013р.) в
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення позову та вказала, що
позовні вимоги необґрунтовані та
недоведені позивачкою жодним доказом,
та пояснила, що ОСОБА_2 сплачує на
користь позивачки аліменти на
утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проте вважає, що ці кошти позивачка
використовує не за цільовим
призначенням, тому він мав право
звернутися до органу опіки та
піклування для з'ясування цього
питання.

Судом встановлено, що гр.ОСОБА_2 є
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією свідоцтво про
народження, актовий запис № 526 від
29.10.1997р. (а.с. 6).

Рішенням Центрального районного суду
м.Одеси від 17.07.1998 року з ОСОБА_2
стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки в розмірі ? частини з
усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 15.06.1998 року.

На примусовому виконанні в Першому
Суворовському ВДВС знаходиться
виконавчий лист № 1522/16363/12 виданий
03.01.2013 року Приморським районним судом
м.Одеси про стягнення з ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 на
утримання дитини у розмірі ? частини з
усіх видів заробітку щомісяця.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості по сплаті аліментів,
проведеного старшим державним
виконавцем Першого Суворовського
відділу ДВС ОМУЮ від 24.06.2013р.,
стягувачем ОСОБА_1 надана державному
виконавцю заява від 14.06.2013 року про
сплату ОСОБА_2 аліментів на суму 5 630
доларів США, у зв'язку з чим
заборгованість по аліментам станом на
01.07.2013 року у боржника ОСОБА_2 відсутня.

ОСОБА_2 звернувся до органу опіки та
піклування Приморської районної
адміністрації із заявою про перевірку
органом опіки цільового витрачання
аліментів ОСОБА_1 які сплачуються
гр.ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4

13.08.2013 року орган опіки та піклування
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради за результатами
проведених засідань надав висновок №
Р-1810 від 13.08.2013 року, який був підписаний
головою Приморської райадміністрації
(а.с. 11-12), згідно якого було вирішено
вважати, що гр.ОСОБА_1 використовує
аліментні платежі, сплачені гр.ОСОБА_2
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за нецільовим
призначенням.

Відповідно до п.1.1 Положення «Про
Приморську районну адміністрацію
Одеської міської ради», затвердженого
рішенням Одеської міської ради від
28.02.2011р. № 384-VI, Приморська районна
адміністрація є виконавчим органом
Одеської міської ради та створюється
нею з метою реалізації функцій
місцевого самоврядування на території
Приморського району м.Одеси, згідно із
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні». Пунктом 3.2.12.
Положення передбачено, що до
компетенції райадміністрації належить
і створення ради з опіки та піклування,
вирішення питань опіки та піклування,
зміни прізвища дітей, позбавлення
батьківських прав. Визначення місця
проживання дитини, участь батьків у
вихованні дитини, реєстрація
народження дитини в органах РАЦС, інші
питання, передбачені чинним
законодавством.

Частиною першою статті 19 Сімейного
кодексу України передбачено, що особа,
у випадках передбачених цим Кодексом,
має право на попереднє звернення за
захистом своїх сімейних прав та
інтересів до органу опіки та
піклування.

Також відповідно до частини 5 цієї
статті Кодексу, орган опіки та
піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи у яких однією з
сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано, з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 06.03.2008 року «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ» під час розгляду спорів щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, суди незалежно від
підстав, наведених у позовній заяві,
повинні враховувати
загальнотеоретичні та законодавчі
критерії. Зокрема, за змістом пункту 1
частини першої статті 3 КАС України у
публічно-правовому спорі, як правило,
хоча б однією стороною є орган
виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Суд звертає увагу на те, що спір набуває
ознак публічно-правового за умов не
лише наявності серед суб'єктів спору
публічного органу чи посадової особи, а
й здійснення ним (ними) у цих відносинах
владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного
судочинства владну управлінську
функцію необхідно розуміти як
діяльність усіх суб'єктів владних
повноважень з виконання покладених на
них Конституцією чи законами України
завдань.

Згідно статті 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування» - акти органів
місцевого самоврядування чи органів
державної влади - це юридична форма
рішень цих органів тобто офіційно
письмовий документ, який породжує
певні правові наслідки, спрямований та
регулювання тих чи інших суспільних
відносин і має обов'язків характер для
суб'єктів цих відносин.

Юридичним актом є офіційний письмовий
документ держаного чи іншого органу
(посадової особи), виданий в межах його
компетенції, визначеної законом, який
має точно визначені зовнішні реквізити
та породжує певні правові наслідки,
створює юридичний стан, спрямований на
регулювання суспільних відносин, має
обов'язків характер для суб'єктів цих
відносин, поширює свою чинність на
певний час, територію, коло суб'єктів.

Завданням адміністративного
судочинства, відповідно до частини
першої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до статті 3 КАС України
справою адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень;

Стаття 17 КАС України встановлює
категорії спорів, на які поширюється
компетенція адміністративних судів.

Зокрема, пунктом 1 частини першої
статті 17 КАС України визначено, що до
компетенції адміністративних судів
належать спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Оскаржуваний висновок органу опіки та
піклування Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
не є рішенням суб'єкта владних
повноважень в розумінні КАС України, не
спричиняє виникнення будь-яких прав і
обов'язків осіб чи суб'єктів владних
повноважень, а отже не породжує
правовідносини, що можуть бути
предметом спору в порядку
адміністративного судочинства.
Висновок - є лише фіксацією порушення,
яке було виявлено при проведенні
перевірки. Згідно ст.57 ЦПК України,
такий висновок є лише доказом, який у
разі виникнення спору повинен
оцінюватися судом відповідно до вимоги
ст.212 ЦПК України.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд не
пов'язаний висновками певних органів,
експертів та оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні заявлених у справі доказів
та обставин справи, жоден доказ, у тому
числі і висновок органу опіки та
піклування, не має до суду наперед
встановленої сили.

Враховуючи суть правовідносин, що
склалися між сторонами, суд вважає, що
відповідач в розумінні статті 3 КАС
України не є суб'єктом владних
повноважень, а відтак, спір не
відноситься до публічно-правового, а
тому компетенція адміністративних
судів, встановлена ст.17 КАС України, на
нього не поширюється.

Згідно частини першої статті 15 ЦПК
України. суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

З огляду на вищевказане, суд приходить
до висновку, що вимога визнання
незаконним та скасування висновку
органу опіки та піклування від 13.08.2013
року задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8, 19, Конституції України, ст.ст. 3,
6-14, 17, 18, 19, 41, 49-51, 60, 69, ч. 1, 70, 71, 139, 143, 162,163,
167, КАС України, ст.ст. 5, 16, 26, 29 , 60 Закону
України «Про місцеве самоврядування»,
Положення про Приморську районну
адміністрацію Одеської міської ради,
ст.ст.17, 19, 186 СК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради,
за участю третьої особи на боці
відповідача-ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування висновку,
визнання протиправними дій та
стягнення шкоди - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Приморський районний суд м. Одеси
протягом 10-ти днів з дня її оголошення.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Домусчі Л.В.

24.12.2013