Справа № 2а-13804/12/2670
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/800/30718/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Муравйова О.В., Усенко Є.А. при
секретарі Луцак А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
7 листопада 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року

у справі№ 2а-13804/12/2670 за
позовомПублічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» доДержавної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби провизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 6 липня 2012
року № про нарахування 486837 грн.
штрафних (фінансових) санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 7
листопада 2012 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби від 6 липня 2012 року №
.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби залишено без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 7 листопада 2012 року -
без змін.

Державна податкова інспекція у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби в касаційній скарзі,
вказуючи на допущені судами першої та
апеляційної інстанцій порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
даного спору, просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 7 листопада 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року та прийняти нове рішення, яким
відмовити Публічному акціонерному
товариству «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Фактичною підставою нарахування
штрафних (фінансових) санкцій на
загальну суму 486837 грн. згідно з
податковим повідомленням-рішенням від
6 липня 2012 року № , з
приводу правомірності якого виник
спір, стали висновки контролюючого
органу викладені в акті перевірки від 21
червня 2012 року № 424/22-05/16467237, про
порушення Рівненською філією ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» вимог пункту 2.6 і 7.15
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637 (надалі також -
«Положення № 637»), яке полягало в
несвоєчасному оприбуткуванні готівки
на суму 97367,47 грн., оскільки дата сплати
страхувальниками готівковими коштами
сум страхової премії, зазначеної у
відповідному полісі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, не відповідає
даті оприбуткування їх до каси
Рівненської філії ПАТ «УСК
«Гарант-Авто».

Так, пунктом 1.2 Положення № 637
встановлено, що оприбуткування готівки
- проведення підприємствами і
підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів і
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій.

Згідно з пунктом 2.6 Положення № 637 уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів.

Відповідно до пункту 1.2 Положення № 637
касовий ордер - первинний документ
(прибутковий або видатковий касовий
ордер), що застосовується для
оформлення надходжень (видачі) готівки
з каси.

Пунктом 2 Наказу Міністерства
внутрішніх справ України від 29
листопада 2007 року № 451, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 3 грудня
2007 року за № 1339/14606 «Про затвердження
Інструкції з організації діяльності
підрозділів Державтоінспекції МВС
України щодо контролю за наявністю у
водіїв полісів обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та страхових
сертифікатів «Зелена картка» при
нагляді за дорожнім рухом» визначено,
що поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів - форма договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

За таких обставин, з урахування
наведеного, вірним є висновок судів
попередніх інстанцій про те, що поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів не є касовим документом і не
визначений Положенням № 637 як підстава
для обліку готівки у касі. Також
вказаний поліс не свідчить достовірно
про проведення готівкових розрахунків,
належним доказом чого є прибутковий
касовий ордер і квитанція до нього.
Водночас невідповідностей в
оформленні прибуткових касових
ордерів, що оформлювалися при
одержанні готівки від клієнта, та
розбіжностей між ними і даними касової
книги Рівненської філії ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» перевіркою не
встановлено і в акті не зазначено, що
свідчить про додержання Рівненською
філією ПАТ «УСК «Гарант-Авто» вимог
підпунктів 2.6, 7.15 Положення № 637.

Таким чином, юридично правильним є
висновок судів попередніх інстанцій
про те, що податкове
повідомлення-рішення від 6 липня 2012
року № прийняте відповідачем
необґрунтовано, оскільки позивачем не
допущено порушень вимог підпунктів 2.6,
7.15 Положення № 637.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої та апеляційної інстанцій
не спростовують і не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалені по справі рішення є
законними і обґрунтованими, а
зазначена в касаційній скарзі позиція
відповідача не знаходить свого
підтвердження за матеріалами справи та
не ґрунтується на положеннях чинного
законодавства.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України,
перевіривши у межах касаційної скарги
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

у х в а л и л а

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі
м. Києва Державної податкової
служби залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 7 листопада 2012 року
та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2013 року у справі
№ 2а-13804/12/2670 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
О.В. Муравйов

Є.А. Усенко