Справа № 2а-17466/09/2670
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2010-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2010 року 10:26 №
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі: судді Григоровича П.О.,
секретарі судового засідання Шмігель
Т.В., розглянув адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Український
агропромисловий альянс»до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києвапровизнання недійсним
та скасування податкового повідомлень
від 10.12.09р.За участю представників:
від позивачаКравченко М.В. (довіреність
від 20.04.2010р.)від відповідача Волинець
Д.В. (довіреність від 29.03.2010р. №5197/9/10-109)
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 27.07.2010р. проголошено
вступну та резолютивну частини
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український
агропромисловий альянс» звернулось до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва про визнання
недійсним та скасування податкового
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує безпідставністю
нарахування податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб
визначеного у податковому
30.06.2009р., оскільки вважає, що він не є та
не може бути податковим агентом за
вищезазначеною операцією, оскільки
фізичні особи, що вносили рухоме майно
прямою нормою Закону зобов'язані
самостійно вести облік фінансових
Відповідач проти позову заперечив,
зазначивши, що відповідачем проведена
планова виїзна перевірка та
встановлено порушення позивачем
пунктів 1.2 ст. 1, п.п. 4.2.6, п.4.2 ст. 4, п.п. 12.1
ст. 12, пп. «а» п. 17.2 ст. 17 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
від 22.05.2003р. №889-ІV, в наслідок чого
винесено податкове повідомлення -
рішення №/0 від 30.06.2009р. про
визначення податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 18000,00 грн., яке вважає
правомірним та таким що винесене у
відповідності з вимогами чинного
законодавства.

Розглянувши подані позивачем і
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у
Печерському районі м. Києва було
проведено планову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
агропромисловий альянс» () з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
02.04.2007р. по 31.12.2008р., валютного та іншого
законодавства за той же період.

За результатами перевірки складено Акт
перевірки №358/23-8/34980567 від 19.06.2009р. та
встановлено порушення позивачем
пунктів 1.2 ст. 1, п.п. 4.2.6, п.4.2 ст. 4, п.п. 12.1
ст. 12, пп. «а» п. 17.2 ст. 17 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
від 22.05.2003р. №889-ІV, в наслідок чого
податковим повідомленням - рішенням
№/0 від 30.06.2009р. донараховано суму
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 6000,00
грн.

Відповідно до вимог пп. 17.1.9 п. 17.1 ст.17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 №2181-ІІІ застосовано
суму штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 12000,00 грн., тобто у подвійному
розмірі від суми визначеного
податкового зобов'язання з податку з
доходів з фізичних осіб.

Так, згідно п. 3.1.5 Акту позивачем не
утримано податок з доходів фізичних
осіб із вартості рухомого майна, яке
внесене до статутного фонду фізичними
особами - засновниками ОСОБА_3 на суму 20
000,00 грн. та засновником ОСОБА_4 на суму 20
000,00 грн.

При цьому, податковий орган вважає, що
підприємство, яке в обмін на внесене до
його статутного рухоме майно надає
фізичній особі корпоративні права, є,
згідно п. 1.15 ст. 1 Закону №889- ІV,
податковим агентом щодо вартості
такого майна.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до Акту №1 від 28.03.20007р.
оцінки прийому передачі майна до
статутного капіталу ТОВ «Український
агропромисловий альянс» передано :

- ОСОБА_3- 50% статутного капіталу, що
становить 20 000 грн., внесених у вигляді
майна, а саме: факсимільний апарат Panasonic
KX-FT908 UA-1 шт.(1 160,00 грн.); ноутбук марки
«ІВМ»Т-42 TYPE 2374-E15S/N99-47 XVP -1шт. (8 700,00 грн.);
копір XEROX СІ 18 -1 шт. (5 450,00 грн.); принтер
Canon LBP-810 -2шт. (1250,00 грн.); телефон Panasonik
модель KX-T2315, серійний № 4CBDC379128-2шт. (700,00
грн.); лампа настільна-2 шт. (500,00 грн.);
сканер EPSON Perfection 4180 Рerfection 4180 Photo-Ішт.
(890,00 грн.), телевізор SAMSUNG CS21-K5G»-1 шт. (1
350,00 грн.)

- ОСОБА_4- 50% статутного капіталу, що
становить 20 000 грн., внесених у вигляді
майна, а саме; багатолінійний провідний
телефон LG -1 шт.( 650,00 грн.); стіл угловий
1К.42.16 -3 шт. (2 550,00 грн.); приставна тумба
1К.80.16 - 3 шт. (2 250,00 грн.); крісло «Юпітер» -
6 шт.(2 400,00 грн.); стіл офісний «Юпітер» - 3
шт. (800,00 грн.); монітор SUMSUNG Sync Master 152b-l
шт.(1 550,00 грн.); персональний комп'ютер
Intel core 2Duo Е 6300 S/N ТМ 23076067 С 20075-1 шт. (6 650
грн.); принтер SAMSUNG 4100-1 шт. (2 150,00 грн.)

Загальна вартість внесеного майна
складає 40 000 грн.

Суд не погоджується з висновками акту
перевірки з наступних підстав.

Спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок
нарахування, утримання та
перерахування до бюджету податок з
доходів фізичних осіб, є Закон України
"Про податок з доходів фізичних осіб"
від 22.05.2003 р. N 889-IV.

Згідно з нормами підпункту 9.6.2 пункту 9.6
статті 9 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" (далі - Закон N 889)
операції з внесення платником податку
коштів та майна до статутного фонду
юридичної особи - резидента в обмін на
емітовані ним корпоративні права
вважаються придбанням інвестиційного
активу.

Так, відповідно до абзацу 6 п.п.9.6.2. п.9.6.
Закону № 889-IV придбанням
інвестиційного активу вважаються
також операції з внесення платником
податку коштів або майна до статутного
фонду юридичної особи - резидента в
обмін на емітовані ним корпоративні
права.

Відповідно до п.п.9.6.1. п.9.6. Закону № 889-IV
облік фінансових результатів операцій
з інвестиційними активами ведеться
платником податку самостійно, окремо
від інших доходів та витрат.

Подальший продаж окремого
інвестиційного активу є операцією
платника податку з корпоративними
правами, а позитивна різниця між
доходом, отриманим платником податку
від продажу такого окремого
інвестиційного активу, та його
вартістю, що розраховується виходячи з
суми витрат, понесених у зв'язку з
придбанням такого активу (з
урахуванням норм пп. 9.6.4 вказаного
пункту), є інвестиційним прибутком (пп.
9.6.2 п. 9.6 ст. 9 Закону N 889), що є об'єктом
оподаткування податком з доходів
фізичних осіб (пп. 4.2.13 п. 4.2 ст. 4 Закону N
889) при здійсненні платником податку
зазначеної операції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
відповідно до норм Закону №889 вклад
(внесок) фізичної особи у вигляді майна
(що знаходиться у власності такої
особи) до статутного фонду юридичної
особи - резидента є придбанням такою
фізичною особою права власності на
частку (пай) у статутному фонді такої
юридичної особи, тобто є витратами,
понесеними у зв'язку із придбанням
інвестиційного активу, і не є доходом
згідно з нормами пункту 1.2 статті 1
Закону та не відноситься до операцій з
купівлі-продажу майна відповідно до
норм статей 11 та 12 Закону N 889.

Тому висновок відповідача про те, що
при внесенні засновниками рухомого
майна до статного фонду товариства.
останній є податковим агентом є
безпідставним.

Враховуючи викладене вище,
донарахування податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб та застосування штрафних
санкцій на підставі податкових
повідомлень - рішень №/0 від
30.06.09р., №/1 від 31.08.09р., №/2 від
10.11.09р., №/3 від 10.12.09р. за порушення
пунктів 11.2 ст. 1, п.п. 4.2.6, п.4.2 ст. 4, п.п. 12.1
ст. 12, пп. «а» п. 17.2 ст. 17 Закону №889- ІV, є
неправомірним та таким, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірності
прийнятих ним рішень.

Статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд м. Києва
вважає, що позовні вимоги ТОВ
«Український агропромисловий альянс»
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачається, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати стягненню з Державного бюджету
України.

Згідно Прикінцевих та перехідних
положень КАС України до набрання
чинності законом, який регулює порядок
сплати і розмір судового збору, розмір
цього збору за подання позовів
немайнового характеру визначається
відповідно до пп. «б» п.1 ст. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
державне мито».

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 9, 69-71, 94, 97, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати податкові повідомлення -
рішення №/0 від 30.06.09р., №/1
від 31.08.09р., №/2 від 10.11.09р., №/3
від 10.12.09р ДПІ у Печерському районі м.
Києва.

3. Судові витрати у розмірі 3,40 грн.
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Український агропромисловий альянс»
за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
П.О. Григорович

Дата складання та підписання постанови
в повному обсязі - 03.08.2010р.