Справа № 820/10716/13-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.Справа № 820/10716/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
справу за апеляційною скаргою Західної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2013 року по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
об'єднання «Ю Бі Сі ПРОМО» до Західної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року позивач,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
об'єднання «Ю Бі Сі ПРОМО» (далі по
тексту ТОВ «НВП «Ю Бі Сі ПРОМО»),
звернувся до суду з адміністративним
позовом про скасування податкових
повідомлень-рішень відповідача -
Західної міжрайонної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (на час виникнення
спірних правовідносин - Державна
податкова інспекція у Жовтневому
районі м. Харкова, далі - Західна МДПІ)
від 30.05.2011 року, прийнятих на підставі
акта перевірки від 20.05.2011 року №
1051/07-12/33119392, якими за встановлені
порушення позивачем п.п. 7.4.1., п.п. 7.4.5 п.
7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» та ч. 1, ч. 2 ст. 215, ч. 1, ч.
5 ст. 203, ст. 216 Цивільного кодексу
України:

- зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у
загальному розмірі 5.017.408,00грн. - №
;

- збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 1.131.553,00грн., у тому числі:
905.424,00грн. - за основним платежем,
226.311,00грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями - №;

- зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі: за березень 2010 року -
1.820.974,00грн., за квітень 2010 року -
3.225.663,00грн., за травень 2010 року -
3.917.782,00грн., за червень 2010 року -
1.574.134,00грн., за липень 2010 року
-1.222.619,00грн. - №

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначає про хибність
висновків податкового органу про
порушення підприємством податкового
законодавства, викладених і акті
перевірки від 20.05.2011 року № 1051/07-12/33119392
«Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«НВО «Ю Бі Сі-Промо» (код за )
з питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість щодо відображення
господарських відносин з платником
податків - постачальником ТОВ
«Велтрейдмастер» (код за )
за період з 01.02.2010 року по 31.07.2010 року»
(далі - Акт перевірки).

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2013 року адміністративний позов
ТОВ «НВП «Ю Бі Сі ПРОМО» задоволено у
повному обсязі.

Судове рішення вмотивоване тим, що,
позивачем правомірно сформований
податковий кредит за господарськими
операціями, фактичне виконання яких
підтверджено письмовими доказами,
отримані послуги безпосередньо
пов'язані з господарською діяльністю
підприємства, позивач правомірно
включив до податкового кредиту суми,
які підтверджені первинними
документами бухгалтерського та
податкового обліку, у зв'язку з
придбанням товарів, які в свою чергу
були використані ним в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності. Документи підприємства з
обліку доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних із визначенням
об'єктів оподаткування (податкових
зобов'язань), первинні документи, тощо
оформлені у відповідності до вимог
Закону України «Про податок на додану
вартість» (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), і
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Не погоджуючись з судовим рішенням, в
апеляційній скарзі Західна МДПІ,
посилаючись на неповне з'ясування та
дослідження судом першої інстанції
обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог
ТОВ «НВО «Ю Бі Сі-ПРОМО».

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, а
оскаржувана постанова, відповідно до
положень ст. 200 КАС України, підлягає
залишенню без змін, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що фахівцями
Західної МДПІ (ДПІ у Жовтневому районі
м.Харкова) проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
«НВО «Ю Бі Сі - Промо» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість щодо відображення
господарських відносин з платником
податків - постачальником ТОВ
«Велтрейдмастер» за період з 01.02.2010 по
31.07.2010, результати якої оформлені актом
від 20.05.2011 №1051/07-12/33119392. (т.1 а.с.12-34).

Згідно з висновками зазначеного Акта:
перевіркою встановлено порушення ст.
203, 215, 228, 662, 655, 656 ЦК України в частині
недодержання в момент вчинення
правочинів, які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними (п.5 ст. 203 Цивільним
кодексом України) по правочинам
здійснених з контрагентом -
постачальником ТОВ «Велтрейдмастер»
(код за ) протягом
лютого-липня 2010 року.

Згідно отриманої інформації від
Харківської ОДПІ щодо контрагента -
постачальника підприємства ТОВ «НВО «Ю
Бі Сі-Промо» (код за ), а саме
- ТОВ «Велтрейдмастер» (код за ) з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період з 02.12.2009 по 31.12.2010 - перевіркою
встановлено відсутність реального
здійснення фінансово - господарських
операцій підприємством ТОВ
«Велтрейдмастер» (код за )
та ведення господарської діяльності у
порядку, передбаченому приписами
діючого законодавства України.
Неможливість реального здійснення
фінансово - господарських операцій ТОВ
«Велтрейдмастер» та ведення
господарської діяльності у порядку,
передбаченому приписами діючого
законодавства України у перевіряємому
періоді.

Перевіркою встановлено відсутність
об'єктів, які підпадають під визначення
ст. 3, 4, 7 Закону України «Про податок на
додану вартість».

Перевіркою встановлено відсутність
об'єктів, які підпадають під визначення
ст. 3, 4, 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

За результатами документальної
невиїзної перевірки, встановлено:

- завищення податкового кредиту з
податку на додану вартість на загальну
суму ПДВ 5.922.650,00грн. по деклараціям з
податку на додану вартість за
лютий-липень 2010 року;

- завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість на загальну суму ПДВ
3.283.730,54грн. по деклараціям за лютий,
березень, травень 2010 року;

- заниження позитивного значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість на загальну
суму ПДВ 2.638.919,39грн. по деклараціям за
квітень-липень 2010 року;

- завищення суми, що підлягає
бюджетному відшкодуванню у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
податкових періодів на загальну суму
ПДВ 5.017.408,00грн. по деклараціям за
червень-серпень 2010 року;

- заниження суми ПДВ, яка підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет за
підсумками поточного звітного періоду,
з урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду на загальну суму ПДВ 905.242,00грн.
по деклараціям за липень та серпень 2010
року;

- завищення залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
звітного періоду (р.26) по деклараціям
за: березень 2010 року - 1820.974,00грн.,
квітень 2010 року - 3.225.663,00грн., травень 2010
року - 3.917.782,00грн., червень 2010 року -
1.574.134,00грн., липень 2010 року -1.222.619,00грн.

Вказаних висновків відповідач
дійшов з огляду на інформацію
автоматизованих інформаційних систем
та АРМів: АІС «Облік платників податків
і платежів», АРМ «Платник податків»,
АРМ - свідоцтво (ПДВ), АІС - «ТАХ», АС
«Бест-звіт», «Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту з податку на
додану вартість в розрізі контрагентів
на рівні ДПА України» та акту
позапланової виїзної перевірки,
отриманої від Харківської ОДПІ, від
12.03.2011 року № 349/234/36875096 по підприємству
ТОВ «Велтрейдмастер» (код за ) з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період з 02.12.2009 року по 31.12.2010 року
відповідно до якої відповідачем
встановлено, що Харківська ОДПІ не
може перевірити відображення
господарських операцій контрагентів
(постачальників) ТОВ «Велтрейдмастер»,
а саме: ТОВ «НВФ АГАТ»(),
ТОВ «ВІНЗАР ЛТД» (), ТОВ
«Ювентус-М» (), ТОВ
«ІМПЕРА-АГРО» (), ТОВ
«ІНТЕРПЕРСПЕКТИВА» (),
ТОВ «ФІРМА СПЕЦСНАБ» (),
ТОВ «Ю БІ СІ ТАУЕРС» (),
ТОВ «НЕЙМ-СР» (), ТОВ «ТД
«ФОРЕСТ-С» (), ТОВ
«Поліграф» (), ТОВ
«ЕЛИН-СЕРВІС» ()
внаслідок їх ліквідації у
встановленому законом порядку,
відсутності за місцем знаходження або
визнання судом банкрутом, що, на думку
перевіряю чого органу, свідчить про
неможливість реального здійснення
фінансово-господарських операцій
перевіряємим підприємством. Крім того,
засновник та керівник ТОВ
«Велтрейдмастер» - гр. ОСОБА_1,
одночасно був керівником та головним
бухгалтером в Благодійному фонді
захисту та підтримки авторів
інтелектуальної власності ім. М.А.
Куцина, ТОВ «Компанія «Харків УПК
Трейд», що на думку перевіряю чого
органу ставить під сумнів можливість
одною особою здійснювати покладені на
нього обов'язки. Також в ході перевірки
не встановлено у ТОВ «Велтрейдмастер»
та у його постачальників трудових
ресурсів, основних фондів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів для ведення
фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, правочини укладені від
імені ТОВ «Велтрейдмастер» не
спричиняють реального настання
правових наслідків та суперечать
інтересам держави та суспільства, у
нього відсутні об'єкти, які підпадають
під визначення ст. 4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», а
отже, операції по взаємовідносинам ТОВ
«НВО «Ю Бі Сі ПРОМО» з ТОВ
«Велтрейдмастер» за період з 01.02.2010
року по 31.07.2010 року є нікчемними.

З урахуванням виявлених порушень, на
підставі акту перевірки від 20.05.2011
№1051/07-12/33119392, Західною МДПІ (ДПІ у
Жовтневому районі м. Харкова) прийнято
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, а саме:

- № від 30.05.2011 (т.1 а.с.70), яким ТОВ
«НВО «Ю Бі Сі - Промо» зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
у розмірі 5.017.408,00грн.;

- № від 30.05.2011 (т.1 а.с.71), яким
збільшено суму грошового зобов'язання
ТОВ «НВО «Ю Бі Сі - Промо» з податку на
додану вартість на загальну суму
1.131.553,00грн., у тому числі: 905.424,00грн. - за
основним платежем, 226.311,00грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями;

- № від 30.05.2011 (т.1 а.с.72), яким ТОВ
«НВО «Ю Бі Сі - Промо» зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі: за березень
2010 року - 1.820.974,00грн., за квітень 2010 року -
3.225.663,00грн., за травень 2010 року -
3.917.782,00грн., за червень 2010 року -
1.574.134,00грн., за липень 2010 року
-1.222.619,00грн.

Погоджуючись з висновками суду першої
інстанції, колегія суддів зазначає, що
відповідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу
України, правочин є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України,
передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог , які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього
Кодексу. Недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Судом встановлено, що зміст договорів,
укладених позивачем з вищезазначеним
контрагентам, не суперечить актам
цивільного законодавства. Судом не
встановлено фактів, які свідчили б про
те, що зміст договорів не відповідав
дійсним намірам сторін і, що ці наміри
спрямовані на ухилення від сплати
податків за фінансово-господарськими
результатами виконання зазначених
договорів. Таких доказів у
відповідності до вимог ст. 71 КАС
України відповідачем судам першої та
апеляційної інстанції не надано.

Відповідачем не надано доказів
наявності притягнення до кримінальної
відповідальності посадових осіб як
позивача так і ТОВ «Велтрейдмастер» за
ухилення від сплати податків або інші
податкові правопорушення.

Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону України від
03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (чинного на час виникнення
спірних правовідносин; далі - Закон
№168/97-ВР) визначено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку (пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
№168/97-ВР).

Якщо платник податку придбаває
(виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту (пп. 7.4.4 п. 7.4
ст. 7 Закону №168/97-ВР).

Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту) (пп. 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону №168/97-ВР).

Згідно пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону №168/97-ВР
підставою для нарахування податкового
кредиту є податкова накладна, яка
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача.

Таким чином, враховуючи наведені
положення Закону №168/97-ВР та Закону №
334/94-ВР для отримання права на
формування податкового кредиту із сум
ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару
(робіт, послуг), та права на віднесення
витрат по його придбанню до складу
валових витрат платник ПДВ повинен
мати податкові накладні, видані на
реально отриманий товар (роботи,
послуги), призначений для використання
у власній господарській діяльності.

Колегія суддів зазначає, що аналогічні
норми містяться також у Розділі V
Податкового кодексу України.

Положеннями ст. 1 Закону України
від 16.07.1999 року N 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за
наявності всіх формальних реквізитів
таких документів, що передбачені
чинним законодавством.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що
позивачем - ТОВ «НВП «Ю Бі Сі ПРОМО»
документально підтверджено факт
здійснення господарських операцій з
ТОВ «Велтрейдмастер», що обґрунтовано
наявними в матеріалах справи
первинними документами (т.1 а.с.88-250; т.2;
т.3 а.с.1-95).

Щодо вексельної форми розрахунків
позивача з ТОВ «Велтрейдмастер» за
отриманий товар та надані послуги,
судом встановлено, що емітентом
(векселедавцем) переданих ТОВ
«Велтрейдмастер» векселів є позивач -
ТОВ «НВО «Ю Бі Сі - Промо». В подальшому
в інших періодах вказані векселі у
визначенні в цінному папері строки
були погашені шляхом перерахування
коштів на розрахункові рахунки
векселедержателів, що підтверджується
залученими до матеріалів справи актами
пред'явлення векселів до платежу,
банківськими виписками, розписками в
отриманні платежу, актами
приймання-передачі погашених векселів.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підтвердження своїх доводів щодо
неправомірності формування
податкового кредиту та об'єкту
оподаткування позивача податковим
органом не констатовано порушень
законодавства, що стосуються обставин
виконання договірних відносин.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
чинне податкове законодавство не
ставить в залежність право позивача на
формування податкового кредиту від
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентом податку
до бюджету. Питання податкового
кредиту поширюється тільки на окремо
взятого платника податків і не ставить
цей факт у залежність від розрахунку з
бюджетом третіх осіб.

На думку колегії суддів, надання
податковому органу належним чином
оформлених документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковий орган не встановив та не
довів, що відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом. Таких доказів на
виконання приписів ч. 2 ст. 71 КАС України
судам першої та апеляційної інстанції
податковим органом не надано.

Окрім наведеного, колегія суддів
погоджується з позицією суду першої
інстанції про те, що позивач правомірно
задекларував бюджетне відшкодування у
червні - серпні 2010 року на загальну суму
5.017.000 грн. за рахунок використання
наявного від'ємного значення.

Відповідно до п.п. 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону
№168/97-ВР, - якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередньому податковому періоді
постачальникам таких товарів (послуг);
б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Зазначена норма передбачає, що
бюджетному відшкодування підлягає
лише частина такого від'ємного
значення яка дорівнює сумі фактично
сплаченій платником податку іншим
особам в попередніх періодах.

Матеріалами справи підтверджено, що
ТОВ «НВО «Ю Бі Сі - Промо» надано до суду
платіжні доручення, які підтверджують
факт сплати податку на додану вартість
фактично сплаченого постачальникам
товарів (послуг) у попередніх
податкових періодах при декларуванні
бюджетного відшкодування за
червень-серпень 2010 року на загальну
суму 5.017.000 грн. Судом встановлено, що
факт такої сплати не заперечувався і
представником податкового органу та
підтверджується довідками, складеними
за результатами перевірок позивача з
питання достовірності нарахування
суми бюджетного відшкодування ПДВ (т.4
а.с.109-172).

Таким чином, оскільки законодавчо
закріпленою підставою для бюджетного
відшкодування є фактична сплата
податку отримувачем товарів /послуг/ у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів /послуг/,
то розрахунок суми бюджетного
відшкодування за червень-серпень 2010
року, з врахуванням наявності
від'ємного значення, фактично
сплаченого у попередніх періодах
постачальникам товарів, відповідає
положенням п.п. 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону
№168/97-ВР.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
не вбачає підстав, передбачених ст.ст.
201, 202 КАС України для зміни чи
скасування судового рішення та
приходить до висновку про необхідність
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а оскаржуваного судового
рішення - без змін.

Інші доводи апеляційної скарги на
висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 41 ч.1, 160, 167, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Західної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області залишити без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року по справі № 820/10716/13-а - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання ухвали у повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя -
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О.
Донець

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 10 лютого 2014 року