Справа № 2а-7361/11/1270
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/5158/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Маринчак Н.Є.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю
Сєвєродонецького підприємства
"Здоров'я" (далі - Товариство)

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 21.09.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2011

у справі № 2а-7361/11/1270

за позовом Товариства

до державної податкової інспекції в м.
Первомайську Луганської області (далі -
ДПІ)

про визнання протиправним наказу.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про визнання протиправним
наказу ДПІ від 22.06.2011 № 233 «Про
проведення фактичної перевірки» та
проведеної на підставі цього наказу
перевірки Товариства.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 21.09.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22.11.2011, у задоволенні позову
відмовлено з тих мотивів, що
оспорюваний наказ було прийнято
податковим органом у межах визначених
законом повноважень та з підстав,
визначених Податковим кодексом
України (далі - ПК).

Посилаючись на невідповідність
висновків судів вимогам чинного
законодавства (зокрема, підпункту 20.1.29
пункту 20.1 статті 20, статті 86 ПК) та
дійсним обставинам справи, Товариство
звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувані судові акти та
прийняти нове рішення про задоволення
позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення касаційних
вимог з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що
22.06.2011відповідачем було отримано лист
Державної податкової адміністрації у
Луганській області, в якому ДПІ
повідомлено про необхідність
проведення фактичної перевірки
Товариства з метою приведення його
фінансово-господарської діяльності у
відповідність з вимогами чинного
законодавства.

У зв'язку з цим ДПІ було прийнято
оспорюваний наказ, за яким призначено
фактичну перевірку Товариства
терміном 10 діб, починаючи з 23.06.2011.

На підставі цього наказу 23.06.2011
працівниками ДПІ було проведено
фактичну перевірку належної
позивачеві Аптеки № 16 за дотриманням
порядку здійснення платниками
податків розрахункових операцій,
ведення касових операцій, наявності
ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому
числі свідоцтв про державну
реєстрацію, виробництва та обігу
підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Згідно з абзацом першим підпункту 75.1.3
пункту 75.1 цієї ж статті 75 Кодексу
фактичною вважається перевірка, що
здійснюється за місцем фактичного
провадження платником податків
діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється органом
державної податкової служби щодо
дотримання норм законодавства з питань
регулювання обігу готівки, порядку
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності документа,
що підтверджує державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців відповідно до закону,
ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому
числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового
кодексу України передбачено, що
фактична перевірка здійснюється без
попередження платника податків (особи).

За змістом пункту 80.2 вказаної статті
фактична перевірка може проводитися на
підставі рішення керівника органу
податкової служби, оформленого
наказом, копія якого вручається
платнику податків або його
уповноваженому представнику під
розписку до початку проведення такої
перевірки, та за наявності хоча б
однієї з обставин, перелічених у цьому
пункті.

За правилами пункту 80.5 статті 80
названого Кодексу допуск посадових
осіб органів податкової служби до
проведення фактичної перевірки
здійснюється згідно із статтею 81 цього
Кодексу, якою передбачено право
платника не допустити посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки у разі недотримання ними
умов та порядку допуску до перевірки.

Таким чином, з огляду на порядок
проведення фактичної податкової
перевірки платник податків, який
вбачає процедурні порушення у діях
податкового органу щодо організації та
призначення такої перевірки, має
захищати свої права шляхом недопуску
працівників контролюючого органу до
перевірки.

Судами встановлено, що спірна
перевірка проведена на підставі наказу
ДПІ від 22.06.2011 № 233 «Про проведення
фактичної перевірки». Копія наказу та
направлення на проведення перевірки
пред'явлено уповноваженій особі
Товариства - фармацевту ОСОБА_2 23.06.2011.

Допуск до перевірки нівелює правові
наслідки процедурних порушень (у разі
їх наявності), допущених контролюючим
органом при призначенні та/або
проведенні податкової перевірки.

Таким чином, оскільки на час вирішення
даного спору фактичну перевірку,
призначену вказаним наказом, вже
проведено, а за її наслідками складено
відповідний акт про результати такої
перевірки, то оспорюваний наказ
вичерпав свою дію, а тому не підлягає
скасуванню в судовому порядку.

Наведене обумовлює правильність
судових рішень про відмову в
задоволенні даного позову, у зв'язку з
чим процесуальних підстав для
скасування оскаржуваних судових актів
не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
Сєвєродонецького підприємства
"Здоров'я" відхилити.

2. Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 21.09.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2011 у
справі № 2а-7361/11/1270 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова Н.Є. Маринчак