Справа № 733/1111/13-ц
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
733/1111/13-ц Головуючий у
1-й інстанції: Головченко М.М.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Ічнянського
районного суду Чернігівської області
від 18 липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ічнянському районі Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
виплатити недоотриману пенсію по віку,
-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року позивач - ОСОБА_2
звернувся до Ічнянського районного
суду Чернігівської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ічнянському районі Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
виплатити недоотриману пенсію по віку,
в якому, з урахуванням доповнених
позовних вимог, просив визнати дії
Ічнянського управління Пенсійного
фонду України по зменшенню розміру
нарахованої позивачу пенсії
протиправними, зобов'язати відповідача
виплатити ОСОБА_2 суми пенсій, не
отримані з вини цього органу, з
урахуванням компенсації відповідно до
діючого законодавства, а саме -
відповідно до Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» і Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.02.2001 року № 159 .

Постановою Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 18 липня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивачем подано апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
постанову Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 18 липня 2013
року та прийняти нову, якою позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції при
постановленні оскаржуваного рішення
було порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а
постанову Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 18 липня 2013
року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що Правилами
про умови праці радянських працівників
за кордоном, затверджених постановою
Державного комітету СРСР з праці та
соціальних питань, посадові
призначення та переміщення
спеціалістів повинні були оформлятись
в СРСР наказом по Міністерству
(відомству), яке направило
спеціалістів, а за кордон - наказом по
апарату Радника з економічних питань, а
у тих країнах де не було Радника з
економічних питань - наказом по
Посольству СРСР. Позивачем, натомість
такої довідки не надано, що виключає
можливість зарахувати трудовий стаж
під час роботи позивача за кордоном (у
Нігерії).

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено колегією суддів,
ОСОБА_2 з 21.10.1999 року отримує пенсію за
віком. В Управління Пенсійного фонду
України в Ічнянському районі
Чернігівської області перебуває на
обліку з 01.06.2004 року.

Загальний трудовий стаж позивача
становить 36 років 4 місяці та 26 днів.

Під час переведення позивача на облік
до Управління Пенсійного фонду України
в Ічнянському районі Чернігівської
області, із трудового стажу останнього
було вилучено період відрядження на
роботу в Нігерію з 01.09.1982 року по 01.12.1985
рік.

Позивач, вважаючи вказані дії
протиправними, звернувся до суду.

Обговорюючи правомірність позовних
вимог, колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страховий стаж -
період (строк), протягом якого особа
підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісяця сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 вищевказаної статті
передбачено, що страховий стаж
обчислюється територіальними органами
Пенсійного фонду відповідно до вимог
цього Закону за даними, що містяться в
системі персоніфікованого обліку, а за
періоди до впровадження системи
персоніфікованого обліку - на підставі
документів та в порядку, визначеному
законодавством, що діяло до набрання
чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач не погоджується із виключенням
із трудового стажу період з 01.09.1982 року
по 01.12.1985 року, тобто період його роботи
за кордоном у Нігерії.

Так, на час відрядження позивача діяло
законодавство СРСР, зокрема,
спеціальний нормативно - правовий акт -
Правила про умови праці радянських
працівників за кордоном, затверджених
постановою Державного комітету СРСР з
праці та соціальних питань від 25.12.1974
року № 365.

Так, відповідно до вищевказаних правил
посадові призначення та переміщення
спеціалістів повинні були оформлятись
в СРСР наказом по Міністерству
(відомству), яке направило
спеціалістів, а за кордон - наказом по
апарату Радника з економічних питань, а
у тих країнах де не було Радника з
економічних питань - наказом по
Посольству СРСР.

Разом з тим, позивачем такої довідки
надано не було, що підтверджує
правомірність дій пенсійного фонду при
перерахунку пенсії.

Надані позивачем, а також на вимогу
суду першої інстанції архівні довідки
Комунального підприємства «Трудовий
архів м. Маріуполя» та
Зовнішньоекономічного об'єднання
«Тяжпромекспорт» не є належними
доказами, в розумінні норм КАС України,
більше того, у вищевказаних довідках
зазначено, що в рахунках ОСОБА_2 за
період роботи з 04.09.1982 року по 02.12.1985
року заробітна плата не значиться,
підтвердити факт виїзду позивача або
інших осіб, працюючих на ТОВ
«Металлургзарубежстрой» за кордон до
Нігерії не має можливості.

Також не заслуговують на увагу
посилання позивача на постанову СРСР
«О трудових книжках робочих» від 6.09.1973
року № 656 та Інструкцію про порядок
ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах та
організаціях, з огляду на той факт, що
дані нормативно - правові акти є
загальними, в той час як Правила про
умови праці радянських працівників за
кордоном, затверджених постановою
Державного комітету СРСР з праці та
соціальних питань від 25.12.1974 року № 365, є
спеціальним нормативно - правовим
актом, що регулює відносини під час
виїзду/роботи/соціального захисту осіб
за кордон, а тому застосуванню підлягає
саме останній.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. У
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 18 липня 2013
року - без змін.

Керуючись ст. ст. 71, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 18 липня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 04.02.2014 року.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.