Справа № 872/11720/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2013 р. справа № 811/961/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Малиш
Н.І.

суддів: Щербака А.А.
Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2013
року у справі №811/961/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Відділу Держземагенства у
Новомиргородському районі
кіровоградської області про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за затримку
виконання судового рішення та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Відділу Держземагенства у
Новомиргородському районі
кіровоградської області про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за затримку
виконання судового рішення та
моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішення суду про поновлення на посаді
виконанні відповідачем із затримкою,
крім того, за період що не виконувалось
судове рішення заробітна плата
відповідачем виплачена не була, крім
того, при звільненні не були виплачені
кошти за невикористані відпустки у т.ч.
додаткові, а також зазначає, що
вчинення всіх цих дій призвело до
моральних страждань, а тому підлягає
сплата моральної шкоди.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 27 травня
2013р. у задоволенні позову було
відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду
подана апеляційна скарга в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить суд
скасувати рішення та прийняти нове,
яким позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач
апеляційну скаргу підтримав просив її
задовольнити з підстав в ній
викладених.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про день
розгляду справи повідомлений належним
чином, що дає судові підстави для
застосування положень ч. 4 ст. 196 КАС
України.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позовних вимог прийшов до
висновку, що частина позовних вимоги
позивача (з 13.05.2011р. по 07.12.2011р.) вже була
предметом розгляду в іншій справі. Щодо
інших позовних вимог, то відповідачем
було доведено, що позивач не приходила
на роботу, що підтверджується табелем
робочого часу, а компенсацію за
невикористану відпустку позивач при
звільненні отримала. Також позивачем
не обґрунтовано спричинення
відповідачем останній моральної шкоди.

Колегія суду не погоджується з
доводами суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом встановлено, та вбачається з
матеріалів справи, що постановою
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 13 травня
2011р., залишеною буз змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня
2012р., визнано протиправним та скасовано
накази відділу Держкомзему у
Новомиргородському районі №3-к від
25.10.2010 року "Про вивільнення
працівників відділу Держкомзему у
Новомиргородському районі", №7-к від
18.11.2010 року "Про внесення змін до наказу
№3-к від 25.10.2010 року "Про вивільнення
працівників відділу Держкомзему у
Новомиргородському районі". Поновлено
ОСОБА_2 на посаді провідного
спеціаліста сектору державного
земельного кадастру відділу
Держкомзему у Новомиргородському
районі з 05 листопада 2010 року та
стягнуто на користь позивача 5642 грн. 93
коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Вказане рішення суду відповідачем
виконано 26.12.2011р. в примусовому порядку
(а.с. 10).

Відповідно матеріалам справи 26 грудня
2011 начальником відділу Держкомзему у
Новомиргородському районі винесено
наказ №16-к "Про поновлення ОСОБА_2"

Наказом від 27 грудня 2011 року №17-к
внесено зміни до наказу та поновлено
ОСОБА_2 на посаді провідного
спеціаліста сектору Державного
земельного кадастру відділу
Держкомзему у Новомиргородському
районі Кіровоградської області з 05
листопада 2010р.

Також постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
07.12.2012р. скасовано наказ відділу
Держкомзему у Новомиргородському
районі №25-к від 21 серпня 2012 року "Про
звільнення ОСОБА_2", поновлено позивача
на посаді провідного спеціаліста
сектору державного земельного
кадастру відділу Держкомзему у
Новомиргородському районі та стягнуто
на користь ОСОБА_2 середню заробітну
плату за час вимушеного прогулу за 3
місяці та 12 робочих днів у сумі 3948 грн. 43
коп. (тобто з часу прийняття наказу та
по час постановлення рішення).

Дане рішення суду було виконано 28.12.2012р.

Проте оскарженим наказом відділу
Держкомзему у Новомиргородському
районі №25-к від 21 серпня 2012 року "Про
звільнення ОСОБА_2", позивач була
звільнена з посади з 06.02.2012р.. заробітну
плату за цей час позивач не отримувала.

Щодо посилання відповідача, з чим
погодився суд першої інстанції, що
після поновлення позивача на посаді
позивач не з'являлась на роботі, як
підтвердження надано табель обліку
робочого часу, то колегія суду не
погоджується із зазначеним з тих
підстав, що то даний доказ не може бути
належним, оскільки відповідачем не
надано доказів з'ясування підстав
відсутності на робочому місці саме в
цей період, із складанням відповідних
актів тощо.

Дані обставини відповідачем не
спростовано.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ст.255 КАС України, постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Вимогами ч.5 ст.124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 256 КАС
України, постанови суду про поновлення
на посаді у відносинах публічної
служби виконуються негайно.

В силу вимог ч.2 ст.257 КАС України судове
рішення, яке набрало законної сили або
яке належить виконати негайно, є
підставою для його виконання.

Тобто, постанова Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 13
травня 2011р.,. підлягала виконанню
незалежно від наявності або
відсутності виконавчого провадження.

Відповідно до ст.236 КЗпП України, у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки.

Таким чином, підставою для виплати
незаконно звільненому працівнику
середнього заробітку є затримка
власником або уповноваженим ним
органом виконання рішення про
поновлення на роботі.

З наведеного випливає, що відповідач
порушив вищенаведені норми та не
виконав негайно постанови суду в
частині поновлення позивача на посаді.

Враховуючи те, що позивач був
поновлений на роботі лише 26.12.2011р.,
28.12.2012р., колегія суддів апеляційного
суду приходить до висновку про те, що
позивачем правомірно заявлено вимоги
щодо стягнення на його користь
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду .

Щодо посилання відповідача на те, що
позивачеві було відмовлено рішенням
суду від 18.07.2012р. у стягненні заробітку
за час з 13.05.2011р., колегія суду зазначає,
що даним рішенням суду надавалось
оцінка діям відповідача щодо
невиконання судового рішення про
поновлення на роботі та зазначалось
про виключну компетенцію відповідача
щодо сплати таких коштів.

Крім того, відповідачем доказів сплати
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду не надано.

Також відповідачем з урахуванням не
проведення вказаних виплат не було
здійснено в повній мірі виплати при
звільненні (переведенні) за
невикористані основну та додаткові
відпустки, відповідно до ст.. 24 Закону
України «Про відпустки».

Відповідачем було здійснено
розрахунок по заробітній платі, та який
не було виплачено позивачу та з яким
погоджується і позивач (а.с. 24).

Щодо вимог позивача відшкодування
моральної шкоду, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
відмову у задоволенні в цій частині
позовних вимог з тих підстав, що для
вирішення питання для відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Позивач у позовних вимогах не
визначила такі обставини.

Враховуючи зазначене, колегія суду
приходить до висновку, що суд першої
інстанції помилково прийшов до
висновку відмовляючи у задоволенні
позову, тому постанова суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2013
року у справі №811/961/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Відділу Держземагенства у
Новомиргородському районі
Кіровоградської області про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за затримку
виконання судового рішення та
моральної шкоди - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділу Держземагенства у
Новомиргородському районі
Кіровоградської області на користь
ОСОБА_2 невиплачені: заробітну плату -
27454(двадцять сім тисяч чотириста
п'ятдесят чотири)грн. 05коп., основна
відпустка - 3399(три тисячі триста
дев'яносто дев'ять)грн.., додаткова
відпустка - 1133(одна тисяча сто тридцять
три)грн.., матеріальна допомога - 3586(три
тисячі п'ятсот вісімдесят шість)грн..
80коп.; середній заробіток за затримку
виконання судового рішення в сумі
9277(дев'ять тисяч двісті сімдесят
сім)грн..

В іншій частині у задоволенні позову
відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Відповідно до ст. 254 КАС України
постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник