Справа № 820/5943/13-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 р.Справа № 820/5943/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техно-Промкомплекс"
на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.11.2013р.
по справі № 820/5943/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техно-Промкомплекс"

до Дергачівської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Техно-Промкомплекс",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Дергачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо не реєстрації ТОВ
"Техно-промкомплекс" як платника
податку на додану вартість;

- зобов'язати відповідача
зареєструвати ТОВ "Техно-Промкомплекс"
як платника податку на додатку
вартість;

- зобов'язати відповідача видати
свідоцтво платника податку на додатку
вартість ТОВ "Техно-Промкомплекс".

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що позивачем, на виконання вимог п. 181.1
ст. 181 Податкового кодексу України (далі
- ПК України) 05.06.2013 року та 05.07.2013 року
було подано до заяви про реєстрацію
платника податку на додану вартість за
формою 1-ПДВ із додатками у виді
документального підтвердження
достовірності відомостей про
здійснення постачання товарів/послуг.
Разом з тим, листами від 12.06.2013 року
№2488/10/18.2-23 та від 12.07.2013 року №198/10/18.2-23
фактично відмовив у реєстрації
позивача платником податку на додану
вартість та запропонував останньому
надати нову заяву за формою 1-ПДВ з
повним пакетом документів. В
обґрунтування відмови податковий
орган послався на те, що платником
податків не було в повному обсязі
підтверджено зазначену ним суму від
здійснення операцій з постачання
товарів (послуг), що підлягають
оподаткуванню згідно розділом V ПК
України, нараховану (сплачену) такій
особі протягом останні 12 календарних
місяців. Разом з тим, позивач вказує, що
оскільки платником при подачі заяв про
реєстрацію платника податку на додану
вартість було в повному обсязі надано
всі передбачені законом документи, то
відповідачем було неправомірно
відмовлено у проведенні реєстрації
позивача платником вказаного податку.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.11.13 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Техно-Промкомплекс" до Дергачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання дій незаконними залишено без
задоволення.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ТОВ "Техно-Промкомплекс"
пройшло передбачену законом процедуру
державної реєстрації та перебуває на
податковому обліку як платник податків
та зборів в Дергачівській ОДПІ.

На виконання п. 181.1 ст. 181 Податкового
кодексу України, 05.06.2013 року директором
ТОВ "Техно-промкомплекс" було подано до
Дергачівської ОДПІ заяву про
реєстрацію платника податку на додану
вартість за формою 1-ПДВ із додатками у
виді документального підтвердження
достовірності відомостей про
здійснення постачання товарів/послуг.

Відповідно до п. 7 Заяви, позивачем було
визначено суму від здійснення операцій
з постачання товарів (послуг), що
підлягають оподаткуванню, згідно з
розділом V Податкового кодексу України,
нараховану (сплачену) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців, в розмірі 4,00 грн.

Дергачівською ОДПІ було проведено
процедуру реєстрації особи, як
платника податку на додану вартість, за
наслідками якої складено Висновок №38
від 06.06.2013 року, згідно яким було
зазначено, серед іншого, що платником
не було в повному обсязі надано
документів на підтвердження
зазначеної ним у п. 7 Заяви суми від
здійснення операцій з постачання
товарів (послуг), що підлягають
оподаткуванню згідно з розділом V
Податкового кодексу України,
нараховану (сплачену) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців.

Листом від 12.06.2013 року №2488/10/18.2-23
позивача було повідомлено про вказану
обставину та запропоновано, відповідно
до п.3.10 розділу III "Положення про
реєстрацію платників податку на додану
вартість", надати нову заяву за формою
1-ПДВ з повним пакетом документів.

Також матеріалами справи підтверджено,
що 05.07.2013 року директором ТОВ
"Техно-промкомплекс" було подано до
Дергачівської ОДПІ нову заяву про
реєстрацію платника податку на додану
вартість за формою 1-ПДВ із додатками у
виді документального підтвердження
достовірності відомостей про
здійснення постачання товарів/послуг.

Відповідно до п. 7 Заяви, позивачем було
визначено суму від здійснення операцій
з постачання товарів (послуг), що
підлягають оподаткуванню згідно з
розділом V Податкового кодексу України,
нараховану (сплачену) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців, в розмірі 4,00 грн.

Дергачівською ОДПІ було проведено
процедуру реєстрації особи, як
платника податку на додану вартість, за
наслідками якої складено Висновок №46
від 08.07.2013 року, згідно яким, було
зазначено, серед іншого, що платником
не було в повному обсязі надано
документів на підтвердження
зазначеної ним у п. 7 Заяви суми від
здійснення операцій з постачання
товарів (послуг), що підлягають
оподаткуванню згідно з розділом V
Кодексу, нараховану (сплачену) такій
особі протягом останніх 12 календарних
місяців.

Листом від 12.07.2013 року №198/10/18.2-23
позивача було повідомлено про вказану
обставину та запропоновано відповідно
до п.3.10 розділу III "Положення про
реєстрацію платників податку на додану
вартість" надати нову заяву за формою
1-ПДВ з повним пакетом документів.

Залишаючи позов без задоволення, суд
першої інстанції виходив з того, що,
оскільки у судовому порядку було
скасовано рішення податкового органу
про анулювання свідоцтва платника
податку на додану вартість та
зобов'язано відповідача вчинити дії
щодо поновлення реєстрації ТОВ
"Техно-Промкомплекс" платником податку
на додану вартість з дня скасування
цієї реєстрації, тобто з 09.04.2013 року, то
позивач є зареєстрованим як платник
вказаного податку і повторна
реєстрація позивача в якості платника
податку на додану вартість призведе до
ситуації подвійної реєстрація особи як
платника податку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

П.п. 183.1, 183.2, 183.7, 183.8, 183.9, 183.12, 183.14 ст.183
Податкового кодексу України
передбачено, що будь-яка особа, що
підлягає обов'язковій реєстрації чи
прийняла рішення про добровільну
реєстрацію як платника податку, подає
до органу державної податкової служби
за своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) реєстраційну заяву.

У разі обов'язкової реєстрації особи як
платника податку реєстраційна заява
подається до органу державної
податкової служби не пізніше 10 числа
календарного місяця, що настає за
місяцем, в якому вперше досягнуто
обсягу оподатковуваних операцій,
визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Заява про реєстрацію особи як платника
податку подається особисто такою
фізичною особою або безпосередньо
керівником або представником
юридичної особи - платника (в обох
випадках з документальним
підтвердженням особи та повноважень)
до органу державної податкової служби
за місцезнаходженням (місцем
проживання) особи. У заяві зазначаються
підстави для реєстрації особи як
платника податку.

Орган державної податкової служби
відмовляє в реєстрації особи як
платника податку, якщо за результатами
розгляду реєстраційної заяви та/або
поданих документів встановлено, що
особа не здійснює постачання
товарів/послуг або не відповідає
вимогам, визначеним статтею 180, пунктом
181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та
пунктом 183.7 статті 183 цього Кодексу, або
якщо існують обставини, які є підставою
для анулювання реєстрації згідно із
статтею 184 цього Кодексу.

У разі відсутності підстав для відмови
у реєстрації особи як платника податку
орган державної податкової служби
зобов'язаний видати заявнику або
відправити поштою (з повідомленням про
вручення) свідоцтво про реєстрацію
такої особи як платника податку не
пізніше наступного робочого дня після
бажаного (запланованого) дня
реєстрації платника податку,
зазначеного у його заяві, або протягом 5
робочих днів від дати надходження
реєстраційної заяви, якщо бажаний
(запланований) день реєстрації у заяві
не зазначено чи такий день настає
раніше дати, що припадає на останній
день строку, встановленого для
реєстрації платника податку органом
державної податкової служби. Якщо
бажаний (запланований) день реєстрації,
зазначений у заяві особи, настає після
завершення 5 робочих днів від дати
надходження реєстраційної заяви, орган
державної податкової служби
зобов'язаний видати заявнику або
відправити поштою (з повідомленням про
вручення) свідоцтво про реєстрацію
такої особи як платника податку не
пізніше бажаного (запланованого) дня
реєстрації платника податку,
зазначеного у його заяві.

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну податкову політику,
веде реєстр платників податку, в якому
міститься інформація про осіб,
зареєстрованих як платники податку.

Форми реєстраційної заяви, заяви про
анулювання реєстрації, свідоцтва про
реєстрацію, а також положення про
реєстрацію платників податку
затверджуються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

Як було встановлено судом першої
інстанції та підтверджується наявними
в ній доказами, позивачем на виконання
вищенаведених правових норм 05.06.2013 року
та 05.07.2013 року було подано до заяви про
реєстрацію платника податку на додану
вартість за формою 1-ПДВ із додатками у
виді документального підтвердження
достовірності відомостей про
здійснення постачання товарів/послуг.

Тобто позивач, звертаючись із
відповідними заявами про реєстрацію
його платником податку на додану
вартість, підтвердив, що він на час
звернення не зареєстрований платником
вказаного податку.

Колегія суддів зазначає, що згідно із
вимогами п. 183.18 ст. 183 Податкового
кодексу України визначено, що особі, що
реєструється як платник податку,
присвоюється індивідуальний
податковий номер, який
використовується для сплати податку.
Тобто, згідно із положеннями
вищенаведеної статті Кодексу
визначено, що одна особа може бути
зареєстрована платником податку на
додану вартість лише один раз.

В свою чергу, як було встановлено у суді
першої інстанції, 09.04.2013 року
Дергачівською ОДПІ було прийнято
рішення №2/18.2-4 про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість ТОВ "Техно-Промкомплекс"
відповідно до п.п. "з" ст. 184 ПК України,
тобто у зв'язку із тим, що у позивача
закінчився строк дії свідоцтва про
реєстрацію особи як платника податку
на додану вартість.

Позивач, не погодившись із вказаним
рішенням, оскаржив його у судовому
порядку.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11.06.2013 року
по справі №820/3918/13-а, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17.09.2013 року,
частково задоволено адміністративний
позов ТОВ "Техно-Промкомплекс" до
Дергачівської ОДПІ про визнання дій
незаконними; визнано дії відповідача
щодо анулювання свідоцтва платника
податку на додану вартість ТОВ
"Техно-Промкомплекс" неправомірними;
скасовано рішення від 09.04.2013 року за
№2/18.2-4/ про анулювання свідоцтва
платника податку на додану вартість за
№200100707, дата початку дії свідоцтва
09.01.2013 року видане ТОВ
"Техно-Промкомплекс"; зобов'язано
відповідача вчинити дії щодо
поновлення реєстрації ТОВ
"Техно-Промкомплекс" (,
юридична адреса:61070, м. Харків, вул. Ак.
Проскури,1) платником податку на додану
вартість з дня скасування цієї
реєстрації, тобто з 09.04.2013 року; в
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України
постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення.

Згідно ст.255 КАС України постанова або
ухвала суду, яка набрала законної сили,
є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

З огляду на зазначене, оскільки
прийняте контролюючим органом рішення
про анулювання позивачу свідоцтва
платника ПДВ є скасованим з моменту
прийняття, то воно не породжує
будь-яких правових наслідків. Тобто,
протиправно анульоване свідоцтво
платника податку на додану вартість
слід вважати чинним протягом усього
часу від моменту його видачі, у тому
числі в період від дати прийняття
протиправного рішення про анулювання
такого свідоцтва до набрання чинності
відповідним рішенням суду.

Дана правова позиція закріплена також
у листі Вищого адміністративного суду
України від 02.08.2010 року № 1172/11/13-10.

Таким чином, приймаючи до уваги, що у
судовому порядку було скасовано
рішення податкового органу про
анулювання свідоцтва платника податку
на додану вартість, то позивач є
зареєстрованим як платник вказаного
податку. Тобто, повторна реєстрація
позивача в якості платника податку на
додану вартість призведе до ситуації
подвійної реєстрація особи як платника
податку.

Водночас існування в однієї особи двох
свідоцтв платника податку на додану
вартість, може негативно вплинути на
подальшу правову оцінку його дій,
зокрема, щодо використання ним другого
індивідуального податкового номера
при складанні податкових накладних у
період між незаконним анулюванням його
свідоцтва платника цього податку та
видачею нового свідоцтва.

Колегія суддів зазначає, що згідно ст. 2
КАС України, основним завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Тобто, виходячи з аналізу
вищезазначеної правової норми, суд
захищає лише порушені, невизнані або
оспорюванні права, свободи та інтереси
учасників адміністративних
правовідносин.

Визнання протиправними дій суб'єкта
владних повноважень можливе лише за
позовом особи, право або законний
інтерес якої порушені цією дією.

В свою чергу, враховуючи, що на даний
час тривають дії по відновленню
реєстрації позивача в якості платника
податку на додану вартість, то колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувані
дії відповідача щодо відмови у
здійсненні нової реєстрації вказаної
особи в якості платника податку, не
породжують для останнього жодних
правових наслідків, та як наслідок, не
порушують прав вказаної особи у сфері
публічно-правових відносин.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що, оскільки у
судовому порядку було скасовано
рішення податкового органу про
анулювання свідоцтва платника податку
на додану вартість та зобов'язано
відповідача вчинити дії щодо
поновлення реєстрації ТОВ
"Техно-Промкомплекс" платником податку
на додану вартість з дня скасування
цієї реєстрації, тобто з 09.04.2013 року, то
позивач є зареєстрованим як платник
вказаного податку і повторна
реєстрація позивача в якості платника
податку на додану вартість призведе до
ситуації подвійної реєстрація особи як
платника податку.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано відмовив у
задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 08.11.12 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Техно-Промкомплекс" залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.11.2013р. по
справі № 820/5943/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М.