Справа № 2а-515/10/2470
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 р.
Справа № 9104/22309/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 15 листопада
2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернівецькій області, третя особа
Публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк» про визнання неправомірними дій
та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

21 грудня 2009 року ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_2 звернулась в Чернівецький
окружний адміністративний суд з
позовом до Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернівецькій
області, третя особа Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк» в
якому просила визнати неправомірними
дії Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернівецькій області та скасувати
постанову про передачу майна стягувачу
в рахунок погашення боргу від 03 грудня
2009 року, постанову про закінчення
виконавчого провадження від 03 грудня
2009 року, постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору від 03
грудня 2009 року винесених Підрозділом
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернівецькій
області в рамках виконавчого
провадження ВП №13273699.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що
08 червня 2009 року Підрозділом
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернівецькій
області було відкрито виконавче
провадження на підставі виконавчого
напису №1437 приватного нотаріуса
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 від 15 квітня 2009 року, про
задоволення до ОСОБА_2 вимог Закритого
акціонерного товариства «ОТП Банк» в
розмірі 5519985,47грн. шляхом звернення
стягнення на виділене в натурі
нерухоме майно нежитлових будівель та
споруд. Однак, в порушення Закону
України «Про виконавче провадження»
всі дії державного виконавця по
виконавчому провадженні №13273699 були
виконані без участі та належного
повідомлення ОСОБА_2

Також, позивач зазначив, що у
відповідності до ч.1 ст.46 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
невиконання рішення у строк,
установлений для добровільного його
виконання, з боржника постановою
державного виконавця стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
від фактичного стягнення суми або
вартості майна боржника, яке передано
стягувачу за виконавчим документом.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 15 листопада
2010 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправною та скасовано постанову
від 03 грудня 2009 року про стягнення з
боржника виконавчого збору, винесену
Підрозділом примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернівецькій області. В іншій частині в
задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на неї,
в якій просила постанову суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог - скасувати
та постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги, в іншій
частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт по справі зазначає, що в
постанові Чернівецького окружного
адміністративного суду від 15 листопада
2010 року, висновки не відповідають
обставинам справи, а також порушено
норми матеріального права.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що 13 серпня 2007 року
був укладений іпотечний договір № МТ
08-627/L00 між Закритим акціонерним
товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2, за
яким позивачу було надано кредит в сумі
5000000грн. (п'ять мільйонів гривень).

15 квітня 2009 року, нотаріус
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, на підставі виконавчого
напису, пропонував звернути стягнення
на нерухоме майно, яке відповідно до
іпотечного договору № МТ 08-627/L00 було
передано в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк»,
строк платежу по цьому договору настав
20 вересня 2008 року.

08 червня 2009 року відповідачем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №13273699, по примусовому
виконанню виконавчого напису
нотаріуса №1437 про задоволення вимог
ЗАТ «ОТП Банк» в розмірі 5519985,47грн.

03 грудня 2009 року відповідачем винесено
постанову про передачу майна стягувачу
в рахунок погашення боргу, так як двічі
з прилюдних торгів дане майно не було
реалізоване у зв'язку із відсутністю
покупців. Нерухоме майно було передано
ЗАТ «ОТП Банк» за оцінкою, якою воно
передавалось на реалізацію в сумі
4331555грн. Також, 03 грудня 2009 року
постановою відповідача було закінчено
виконавче провадження по примусовому
виконанні виконавчого напису
приватного нотаріуса №1437.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції, яка
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Згідно із ст.27 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції, яка
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, які повинні
бути доведені державним виконавцем до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин) для
з'ясування та роз'яснення питань, що
виникають під час здійснення
виконавчого провадження і потребують
спеціальних знань, державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторін призначає своєю
постановою експерта або спеціаліста (у
разі необхідності - кількох експертів
або спеціалістів), а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання.

Згідно із ст.46 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції, яка
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) у разі невиконання
рішення у строк, установлений для
добровільного його виконання, з
боржника постановою державного
виконавця, яка затверджується
начальником відповідного органу
державної виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований,
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків від фактично стягненої суми
або вартості майна боржника, яке
передане стягувачу за виконавчим
документом

Відповідно до ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції вірно прийшов до
висновку частково задовольняючи
адміністративний позов, так як
відповідачем було належним чином
направлено позивачу виконавчі
документи, в спосіб, що відповідає
вимогам ст.27 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції, яка
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин), а також залучено
державним виконавцем - суб'єкта
оціночної діяльності ОСОБА_5, у
відповідності до законодавства
України, яке діяло на момент виникнення
спірних правовідносин, що
підтверджується Свідоцтвом про
реєстрацію в Державному реєстрі
оцінювачів НОМЕР_1 від 30 грудня 2004 року
(а.с.101).

Також колегія суддів вважає зазначити,
що суд першої інстанції вірно прийшов
до висновку скасовуючи постанову
відповідача від 03 грудня 2009 року про
стягнення з боржника виконавчого
збору, так як вона була прийнята в
порушення вимог ст.46 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин).
Відповідачем було вирахувано
виконавчий збір із суми зазначеної у
виконавчому написі нотаріуса,
натомість він мав вирахувати
виконавчий збір із фактично стягнутої
суми, яка складає 4331555грн.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, ст. 197, ч.1 п.1 ст.
199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС
України, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 15
листопада 2010 року у справі № 2а-515/10/2470 -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили через п'ять
днів після направлення її копії особам,
які беруть участь у справі та може бути
оскаржена до касаційної інстанції
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
В.М. Багрій

Суддя
Д.М. Старунський