Справа № 827/2144/13-а
Суддя: Куімов М.В.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2014 року Справа
№827/2144/13-а

Окружний адміністративний суд м.
Севастополя у складі:

головуючого - судді: Куімова
М.В.

за участю секретаря: Сухобрус
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Севастополі
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Севастопольської митниці Міністерства
доходів і зборів України та Головного
управління Державної казначейської
служби України в м. Севастополі про
визнання протиправними та скасування
карток відмови, визнання
протиправним та скасування рішення
про коригування митної вартості
товарів, а також стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,
уточнивши позовні вимоги, звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Севастопольської митниці Міністерства
доходів і зборів України та Головного
управління Державної казначейської
служби України в м. Севастополі про
визнання протиправними та скасування
карток відмови, визнання протиправним
та скасування рішення про коригування
митної вартості товарів, а також
стягнення суми.

Позовні вимоги мотивовані тим, що, 04
березня 2013 року, з метою митного
оформлення товару абрикоси сушені
(курага), без кісточок, без додаткової
обробки, без барвників, без додання
консервантів, без ароматизаторів та
харчових добавок, без додання цукру,
без ГМО, врожаю 2012 року, дата
виготовлення січень 2013 року, чистою
вагою - 24.000 кг, в тому числі розмір № 7
(лот Т0280-02_) - 7000 кг - 560 паків по 12,5 кг,
розмір №8 (лот Т0280-03) - 2500 кг - 200 паків по
12,5 кг , розмір «Індустріал» (лот Т0280-04) -
12000 кг - 2400 паків по 5 кг, розмір №8 (лот
Т0280-05)- 2500 кг - 500 паків по 5 кг,
виробництва «BOYRAZOGLU TARIM TICARET VE SANAYI LTD. STI»,
країна виробник - Туреччина (надалі -
«Товар 1»), поставленого за контрактом
№ 704 від 01 грудня 2011 року та
специфікацією до контракту №1,
укладеного між ФОП ОСОБА_1 та «BOYRAZOGLU TARIM
TICARET VE SANAYI LTD. STI» (Туреччина), умови
постачання - CPT, Севастополь, Україна
(Інкотермс 2000), позивачем до
Севастопольської митниці Державної
митної служби України (далі -
Севастопольська митниця) було надано
вантажну митну декларацію
№123030000/2013/000736 від 04 березня 2013 року,
згідно якої, було заявлено до
декларування та випуск у вільний обіг
товар, митна вартість якого складала
за інвойсом №13435 від 11 січня 2013 року - 34
400 дол. США (у тому числі курага розмір
№7 - 1,85 дол. США/1 кг; курага розмір №8 - 1,65
дол. США/1 кг; курага розмір
«Індустріаль» - 1,10 дол. США/1 кг ), що по
курсу валюти на момент декларування 7,993
еквівалентно 274.959,20 грн.

05 квітня 2013 року, з метою митного
оформлення товару - абрикоси сушені
(курага), без кісточок, без додаткової
обробки, без барвників, без додання
консервантів, без ароматизаторів та
харчових добавок, без додання цукру,
врожаю 2012 року, дата виготовлення лютий
2013 року, вагові - 24 000 кг, в тому числі
розмір №2 - 300 кг - 60 паків по 5 кг, розмір
№7 - 6000 кг - 480 паків по 12,5 кг , розмір №7 -
2000 кг - 400 паків по 5 кг, розмір №8 - 3000 кг -
240 паків по 12,5 кг, розмір «Індустріаль» -
12700 кг - 2540 паків по 5 кг, виробництва
«BOYRAZOGLU TARIM TICARET VE SANAYI LTD. STI», країна
виробник - Туреччина (далі - Товар 2),
поставленого за контрактом № 704 від 01
грудня 2011 року та Специфікацією до
контракту № 1, укладеного між ФОП
ОСОБА_1 та «BOYRAZOGLU TARIM TICARET VE SANAYI LTD. STI»
(Туреччина), умови постачання - CPT,
Севастополь, Україна (Інкотермс 2000),
позивачем до Севастопольської митниці
Державної митної служби України було
надано вантажну митну декларацію
№123030000/2013/001255 від 05 квітня 2013 року,
згідно якої, було заявлено до
декларування та випуск у вільний обіг
товар, митна вартість якого складала
за інвойсом №13484 від 25 лютого 2013 року -
35 160 дол. США (у тому числі курага розмір
№2 - 3,30 дол. США/1 кг; курага розмір №7 - 1,85
дол. США/1 кг; курага розмір №8 - 1,80 дол.
США/1 кг; курага розмір «Індустріал» - 1,10
дол. США/1 кг ), що по курсу валюти на
момент декларування 7,993 еквівалентно 281
033,88 грн.. Позивачем, при визначені
митної вартості товару, було
використано основний метод - за ціною
договору (вартістю операції).

Проте, у прийнятті вказаних митних
декларацій ФОП ОСОБА_1 було відмовлено.
У зв'язку з відмовою у митному
оформлені «Товару 1», Севастопольською
митницею була оформлена картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 123030000/2013/00043
від 06 березня 2013 року, в якій зазначено,
що товари не підлягають митному
оформленню, на підставі ст.54 Митного
Кодексу України, у зв'язку з неподанням
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах 2-4 статті 53 Митного Кодексу
України.

Також, відповідачем було проведено
митну оцінку та винесено рішення щодо
коригування заявленої митної вартості
№123030000/2013/000029/2 від 06 березня 2013 року. В
картці відмови було зазначено вимоги,
виконання яких забезпечує можливість
прийняття митних декларацій, митного
оформлення чи пропуску цих товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України, а саме: подати митну
декларацію заповнену враховуючи
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів № 123030000/2013/000029/2
від 06 березня 2013 року.

У зв'язку з відмовою Севастопольською
митницею у митному оформленні «Товару
1» за ціною: курага розмір №7 - 1,85 долл.
США/1 кг; курага розмір №8 - 1,65 долл. США/1
кг; курага розмір «Індустріал» - 1,10
долл. США/1 кг та враховуючи, що позивач
не погодився с визначеною митним
органом митною вартістю, ФОП ОСОБА_1,
згідно ст. 55 Митного Кодексу України,
про випуск товарів у вільне
використання під сплату та надання
гарантій, відповідно до розділу X
Митного Кодексу України, задекларував
товар за ціною, визначеною
Севастопольською митницею, а саме 3,73
долл. США/1 кг, що підтверджується
оформленням ВМД № 123030000/2013/000763 від 06
березня 2013 року, після чого митним
органом було випущено товар у вільний
обіг на умовах сплати митних платежів,
згідно із митною вартістю, визначеною
декларантом та забезпеченням сплати
різниці між сумою митних платежів,
визначених, відповідно із митною
вартістю, заявленою декларантом та
митною вартістю визначеною митним
органом, шляхом надання фінансової
гарантії.

У зв'язку з відмовою у митному
оформлені «Товару 2», Севастопольською
митницею була оформлена картка відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №123030000/2013/00054 від 05 квітня
2013 року, в якій зазначено, що товари не
підлягають митному оформленню на
підставі ст.54 Митного Кодексу України,
у зв'язку з неподанням декларантом або
уповноваженою ним особою документів,
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 Митного
Кодексу України. Проведено митну
оцінку та винесено рішення щодо
коригування митної вартості від 05
квітня 2013 року №123000002/2013/00006/2. Також, в
картці відмови було зазначено вимоги,
виконання яких забезпечує можливість
прийняття митних декларацій, митного
оформлення чи пропуску цих товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України, а саме: подати митну
декларацію заповнену враховуючи
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів №123000002/2013/000006/2
від 05 квітня 2013 року.

У зв'язку з відмовою Севастопольською
митницею у митному оформленні «Товару
2», за ціною курага розмір №2 - 3,30 дол.
США/1 кг; курага розмір №7 - 1,85 дол. США/1
кг; курага розмір №8 - 1,80 дол. США/1 кг;
курага розмір «Індустріал» - 1,10 дол.
США/1 кг, та враховуючи, що позивач не
погодився с визначеною митним органом
митною вартістю, ФОП ОСОБА_1, згідно ст.
55 Митного Кодексу України, про випуск
товарів у вільне використання під
сплату та надання гарантій, відповідно
до розділу X Митного Кодексу України,
задекларував товар за ціною,
визначеною Севастопольською митницею,
а саме 3,73 дол. США/1 кг, що
підтверджується оформленням ВМД №
123030000/2013/001277 від 05 квітня 2013 року, після
чого митним органом було випущено
товар у вільний обіг на умовах сплати
митних платежів, згідно із митною
вартістю, визначеною декларантом та
забезпеченням сплати різниці між сумою
митних платежів, визначених відповідно
із митною вартістю, заявленою
декларантом та митною вартістю
визначеною митним органом, шляхом
надання фінансової гарантії. При
прийнятті Севастопольською митницею
щодо «Товару 1», рішення про
коригування митної вартості товарів №
123030000/2013/000029/2 від 06 березня 2013 року,
згідно якого, митна вартість товару
склала 3,73 дол. США за 1 кг кураги без
врахування різноманітності сортів,
загальна вартість - 89 520,00 дол. США, що за
курсом валюти на момент декларування
(7,993 грн. за 1 дол. США) еквівалентно
715.533,36 грн., при визначені митної
вартості товару, було використано
другорядний - резервний метод, згідно
пп. г ч.2 ст. 57, ст. 64 Митного Кодексу
України. Відповідно до зазначеного
рішення Севастопольської митниці про
коригування заявленої митної вартості
товарів та у відповідності з ВМД
№123030000/2013/000029/2 від 06 березня 2013 року,
зобов'язання позивача перед бюджетом
склали: 143 106,67 грн. (код 028 у розмірі 20%
«Податок на додану вартість з товарів,
увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності)
замість 54 991,84 грн. по ВМД № 123030000/2013/000736
від 04 квітня 2013 року. Позивачем ОСОБА_1
було сплачено в якості грошової
застави суму ПДВ, згідно з митною
вартістю, визначеною Севастопольською
митницею, в повному обсязі шляхом
направлення передплати з ПДВ. Таким
чином, сума сплаченого позивачем за ВМД
№ 123030000/2013/000763 від 06 березня 2013 року ПДВ
в розмірі 88 114,83 грн. за кодом 028 (=1431061,67
грн. - 54 991,84 грн.) склали суму грошової
застави, згідно ст. 313 Митного Кодексу
України. При прийнятті
Севастопольською митницею щодо
«Товару 2» рішення про коригування
митної вартості товарів № 123000002/2013/000006/2
від 05 квітня 2013 року, згідно з яким
митна вартість товару склала 3,73 дол.
США за 1 кг кураги без врахування
різноманітності сортів, загальна
вартість - 89 520,00 дол. США, що по курсу
валюти на момент декларування (7,993 грн.
за 1 дол. США) еквівалентно 715.533,36 грн.,
при визначені митної вартості товару,
було використано другорядний -
резервний метод, згідно пп. г ч.2 ст. 57,
ст. 64 Митного Кодексу України.
Відповідно до зазначеного рішення
Севастопольської митниці про
коригування заявленої митної вартості
товарів та у відповідності з ВМД
123000002/2013/000006/2 від 05 квітня 2013 року,
зобов'язання позивача перед бюджетом
склали: 143 106,67 грн. (код 028 у розмірі 20%
«Податок на додану вартість з товарів,
увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності)
замість 56 206,78 грн. по ВМД № 123030000/2013/001255
від 05 квітня 2013 року.

Позивачем ОСОБА_1 було сплачено в
якості грошової застави суму ПДВ,
згідно з митною вартістю, визначеною
Севастопольською митницею, в повному
обсязі шляхом направлення передплати з
ПДВ. Таким чином, сума сплаченого
позивачем за ВМД № 123030000/2013/001277 від 05
квітня 2013 року ПДВ в розмірі 86 899,89 грн.
за кодом 028 (=1431061,67 грн. - 56 206,78 грн.)
склала суму грошової застави,
відповідно до ст.313 Митного кодексу
України. Таким чином, сума надмірно
сплаченого позивачем ПДВ за ВМД №
123030000/2013/000763 від 06 березня 2013 року та №
123030000/2013/001277 від 05 квітня 2013 року, склала
175 014,72 грн. за кодом 028/3 (88 114,83 грн. - 86 899,89
грн.).

Позивач вважає, що при визначенні
митної вартості товару позивача та
оформленні картки відмови,
відповідачем був неправомірно
застосований резервний метод
визначення митної вартості товару. За
думкою позивача, спочатку
відповідачем мав бути застосований
основний метод, тобто за ціною договору
(вартістю операції), а за наявності
обґрунтованих сумнівів щодо
достовірності відомостей стосовно
заявленої вартості, митні органи мали
визначити митну вартість самостійно із
застосуванням інших методів. Позивач
вважає, що у зв'язку з прийняттям
Севастопольською митницею рішення про
корегування митної вартості товарів,
ним також зайво сплачена сума податку
на додану вартість у розмірі 175 014,72
грн..

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 підтримав уточнені
позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідачів -
Севастопольської митниці та ГУ ДКС
України у м.Севастополі у судове
засідання не з'явились, проте про час та
місце розгляду справи повідомлялись у
встановленому законом порядку.

Суд вважає за можливе розгляну справу
за відсутністю представників
відповідачів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та встановивши обставини справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що 04
березня 2013 року, з метою митного
оформлення товару абрикоси сушені
(курага), без кісточок, без додаткової
обробки, без барвників, без додання
консервантів, без ароматизаторів та
харчових добавок, без додання цукру,
без ГМО, врожаю 2012 року, дата
виготовлення січень 2013 року, чистою
вагою - 24.000 кг, в тому числі розмір № 7
(лот Т0280-02_) - 7000 кг - 560 паків по 12,5 кг,
розмір №8 (лот Т0280-03) - 2500 кг - 200 паків по
12,5 кг , розмір «Індустріал» (лот Т0280-04) -
12000 кг - 2400 паків по 5 кг, розмір №8 (лот
Т0280-05)- 2500 кг - 500 паків по 5 кг,
виробництва «BOYRAZOGLU TARIM TICARET VE SANAYI LTD. STI»,
країна виробник - Туреччина (надалі -
Товар 1), поставленого за контрактом №
704 від 01 грудня 2011 року та Специфікацією
до контракту № 1, укладеного між ФОП
ОСОБА_1 та «BOYRAZOGLU TARIM TICARET VE SANAYI LTD. STI»
(Туреччина), умови постачання - CPT,
Севастополь, Україна (Інкотермс 2000),
позивачем до Севастопольської митниці
Державної митної служби України (далі -
Севастопольська митниця) було надано
вантажну митну декларацію №
123030000/2013/000736 від 04 березня 2013 року,
згідно якої, було заявлено до
декларування та випуск у вільний обіг
товар, митна вартість якого складала
за інвойсом №13435 від 11 січня 2013 року - 34
400 дол. США (у тому числі курага розмір
№7 - 1,85 дол. США/1 кг; курага розмір №8 - 1,65
дол. США/1 кг; курага розмір
«Індустріаль» - 1,10 дол. США/1 кг ), що по
курсу валюти на момент декларування 7,993
еквівалентно 274.959,20 грн.

05 квітня 2013 року, з метою митного
оформлення товару - абрикоси сушені
(курага), без кісточок, без додаткової
обробки, без барвників, без додання
консервантів, без ароматизаторів та
харчових добавок, без додання цукру,
врожаю 2012 року, дата виготовлення лютий
2013 року, вагові - 24 000 кг, в тому числі
розмір №2 - 300 кг - 60 паків по 5 кг, розмір
№7 - 6000 кг - 480 паків по 12,5 кг , розмір №7 -
2000 кг - 400 паків по 5 кг, розмір №8 - 3000 кг -
240 паків по 12,5 кг, розмір «Індустріаль» -
12700 кг - 2540 паків по 5 кг, виробництва
«BOYRAZOGLU TARIM TICARET VE SANAYI LTD. STI», країна
виробник - Туреччина (далі - Товар 2),
поставленого за контрактом №704 від 01
грудня 2011 року та специфікацією до
контракту № 1, укладеного між ФОП
ОСОБА_1 та «BOYRAZOGLU TARIM TICARET VE SANAYI LTD. STI»
(Туреччина), умови постачання - CPT,
Севастополь, Україна (Інкотермс 2000),
позивачем до Севастопольської митниці
Державної митної служби України було
надано вантажну митну декларацію
№123030000/2013/001255 від 05 квітня 2013 року,
згідно якої, було заявлено до
декларування та випуск у вільний обіг
товар, митна вартість якого складала
за інвойсом № 13484 від 25 лютого 2013 року -
35 160 дол. США (у тому числі курага розмір
№2 - 3,30 дол. США/1 кг; курага розмір №7 - 1,85
дол. США/1 кг; курага розмір №8 - 1,80 дол.
США/1 кг; курага розмір «Індустріал» - 1,10
дол. США/1 кг ), що по курсу валюти на
момент декларування 7,993 еквівалентно 281
033,88 грн..

При цьому, позивачем, при визначені
митної вартості товару, було
використано основний метод - за ціною
договору (вартістю операції).

Проте, у прийнятті вказаних митних
декларацій Севастопольською митницею
позивачу було відмовлено.

У випадках відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення оформлюється картка
відмови, як це, зокрема передбачено
Порядком, затвердженим наказом
Міністерства фінансів України, від 30
травня 2012 року за №631 "Про затвердження
Порядку виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа".

У картці відмови зазначаються причини
відмови, наводяться вичерпні
роз'яснення вимог, виконання яких
забезпечує можливість прийняття
митної декларації, митного оформлення,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, а також вказується
інформація про порядок оскарження
рішення про відмову.

У зв'язку з відмовою у митному
оформлені «Товару 1», Севастопольською
митницею була оформлена картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №123030000/2013/00043
від 06 березня 2013 року, в якій зазначено,
що товари не підлягають митному
оформленню, на підставі статті 54
Митного Кодексу України, у зв'язку з
неподанням декларантом або
уповноваженою ним особою документів,
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53
Митного Кодексу України.

Також, Севастопольською митницею було
проведено митну оцінку та винесено
рішення щодо коригування заявленої
митної вартості №123030000/2013/000029/2 від 06
березня 2013 року.

В картці відмови було зазначено вимоги,
виконання яких забезпечує можливість
прийняття митних декларацій, митного
оформлення чи пропуску цих товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України, а саме: подати митну
декларацію заповнену враховуючи
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів №123030000/2013/000029/2
від 06 березня 2013 року.

У зв'язку з відмовою Севастопольською
митницею у митному оформленні «Товару
1» за ціною: курага розмір №7 - 1,85 дол.
США/1 кг; курага розмір №8 - 1,65 дол. США/1
кг; курага розмір «Індустріал» - 1,10 дол.
США/1 кг та враховуючи, що позивач не
погодився с визначеною митним органом
митною вартістю, ФОП ОСОБА_1, згідно ст.55
Митного Кодексу України, про випуск
товарів у вільне використання під
сплату та надання гарантій, відповідно
до розділу X Митного Кодексу України,
було задекларувано товар за ціною,
визначеною Севастопольською митницею,
а саме 3,73 дол. США/1 кг, що
підтверджується оформленням ВМД №
123030000/2013/000763 від 06 березня 2013 року (а.с.
22), після чого митним органом було
випущено товар у вільний обіг на умовах
сплати митних платежів, згідно із
митною вартістю, визначеною
декларантом та забезпеченням сплати
різниці між сумою митних платежів,
визначених, відповідно із митною
вартістю, заявленою декларантом та
митною вартістю визначеною митним
органом, шляхом надання фінансової
гарантії.

У зв'язку з відмовою у митному
оформлені «Товару 2», Севастопольською
митницею була оформлена картка відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 123030000/2013/00054 від 05 квітня
2013 року, в якій зазначено, що товари не
підлягають митному оформленню на
підставі статті 54 Митного Кодексу
України, у зв'язку з неподанням
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах 2-4 статті 53 Митного Кодексу
України.

Севастопольською митницею було
проведено митну оцінку та винесено
рішення щодо коригування митної
вартості від 05 квітня 2013 року
№123000002/2013/00006/2.

Також, в картці відмови було зазначено
вимоги, виконання яких забезпечує
можливість прийняття митних
декларацій, митного оформлення чи
пропуску цих товарів і транспортних
засобів через митний кордон України, а
саме: подати митну декларацію
заповнену враховуючи рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів №123000002/2013/000006/2 від 05 квітня 2013
року.

У зв'язку з відмовою Севастопольською
митницею у митному оформленні «Товару
2», за ціною курага розмір №2 - 3,30 дол.
США/1 кг; курага розмір №7 - 1,85 дол. США/1
кг; курага розмір №8 - 1,80 дол. США/1 кг;
курага розмір «Індустріал» - 1,10 дол.
США/1 кг, та враховуючи, що позивач не
погодився с визначеною митним органом
митною вартістю, ФОП ОСОБА_1, згідно ст.55
Митного Кодексу України, про випуск
товарів у вільне використання під
сплату та надання гарантій, відповідно
до розділу X Митного кодексу,
задекларував товар за ціною,
визначеною Севастопольською митницею,
а саме 3,73 дол. США/1 кг, що
підтверджується оформленням ВМД №
123030000/2013/001277 від 05 квітня 2013 року, після
чого Севастопольською митницею було
випущено товар у вільний обіг на умовах
сплати митних платежів, згідно із
митною вартістю, визначеною
декларантом та забезпеченням сплати
різниці між сумою митних платежів,
визначених відповідно із митною
вартістю, заявленою декларантом та
митною вартістю визначеною митним
органом, шляхом надання фінансової
гарантії.

Відповідно до роз'яснень Державної
митної служби України, наданих листом
від 31 жовтня 2012 року N 15/2-15.2-2/1988-ЕП, у
разі незгоди з рішенням митного органу
про коригування митної вартості
товарів Кодексом декларанту або
уповноваженій ним особі надане право
отримати товари у вільний обіг (ч. 3 ст. 52
Митного Кодексу України), а митному
органу поставлено в обов'язок
випустити товари, що декларуються, у
вільний обіг (ч. 4 ст. 54 Митного Кодексу
України), за умови сплати декларантом
або уповноваженою ним особою митних
платежів, згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій,
відповідно до розділу X Кодексу.

Враховуючи зазначене, письмове
звернення декларантом або
уповноваженою ним особою з проханням
випустити товари у вільний обіг до
митного органу не подається, а митним
органом, відповідно, рішення щодо
можливості випуску товарів у вільний
обіг не приймається.

У разі якщо декларант або уповноважена
ним особа приймає рішення на випуск
товарів у вільний обіг з наданням
митному органу гарантій, митному
органу подається заповнена
відповідним чином митна декларація, в
якій вказується сума митних платежів,
обчислена, згідно з митною вартістю
товарів, визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та сума
платежів, обчислена згідно з митною
вартістю товарів, визначеною митним
органом. На різницю між вказаними
сумами декларант або уповноважена ним
особа надає гарантії, відповідно до
розділу X Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, при
прийнятті Севастопольською митницею
щодо «Товару 1» рішення про коригування
митної вартості товарів № 123030000/2013/000029/2
від 06 березня 2013 року, згідно якого,
митна вартість товару склала 3,73 дол.
США за 1 кг кураги, без врахування
різноманітності сортів, загальна
вартість - 89 520,00 дол. США, що за курсом
валюти на момент декларування (7,993 грн.
за 1 дол. США) еквівалентно 715.533,36 грн.

Севастопольською митницею, при
визначені митної вартості товару, було
використано другорядний - резервний
метод згідно пп. г ч.2 ст. 57, ст. 64 Митного
Кодексу України.

Відповідно до зазначеного рішення
Севастопольської митниці про
коригування заявленої митної вартості
товарів та у відповідності з ВМД
№123030000/2013/000029/2 від 06 березня 2013 року,
зобов'язання позивача перед бюджетом
склали: 143 106,67 грн. (код 028 у розмірі 20%
«Податок на додану вартість з товарів,
увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності)
замість 54 991,84 грн. по ВМД №123030000/2013/000736
від 04 квітня 2013 року.

Позивачем ОСОБА_1 було сплачено в
якості грошової застави суму ПДВ,
згідно з митною вартістю, визначеною
Севастопольською митницею, в повному
обсязі шляхом направлення передплати з
ПДВ.

Таким чином, сума сплаченого позивачем
за ВМД № 123030000/2013/000763 від 06 березня 2013
року ПДВ в розмірі 88 114,83 грн. за кодом 028
(=1431061,67 грн. - 54 991,84 грн.) склали суму
грошової застави, згідно ст. 313 Митного
кодексу України.

Факт сплати митних платежів, у тому
числі грошової застави,
підтверджується платіжними
дорученнями № 7387 від 22 січня 2013 року на
суму 48 000,00 грн. (а.с. 26), № 7389 від 22. січня
2013 року на суму 7000,00 грн. (а.с. 26), №7536 від
25 лютого 2013 року на суму 88 200,00 грн.( а.с.
25).

При прийнятті Севастопольською
митницею щодо «Товару 2» рішення про
коригування митної вартості товарів
№123000002/2013/000006/2 від 05 квітня 2013 року,
згідно з яким митна вартість товару
склала 3,73 дол. США за 1 кг кураги, без
врахування різноманітності сортів,
загальна вартість - 89 520,00 дол. США, що по
курсу валюти на момент декларування
(7,993 грн. за 1 дол. США) еквівалентно
715.533,36 грн.

Севастопольською митницею, при
визначені митної вартості товару, було
використано другорядний - резервний
метод згідно пп. г ч.2 ст. 57, ст. 64
Митного Кодексу України.

Відповідно до зазначеного рішення
Севастопольської митниці про
коригування заявленої митної вартості
товарів та у відповідності з ВМД
123000002/2013/000006/2 від 05 квітня 2013 року,
зобов'язання позивача перед бюджетом
склали: 143 106,67 грн. (код 028 у розмірі 20%
«Податок на додану вартість з товарів,
увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності)
замість 56 206,78 грн. по ВМД № 123030000/2013/001255
від 05 квітня 2013 року (а.с. 147-148).

Позивачем ОСОБА_1 було сплачено в
якості грошової застави суму ПДВ,
згідно з митною вартістю, визначеною
Севастопольською митницею, в повному
обсязі шляхом направлення передплати з
ПДВ.

Таким чином, сума сплаченого позивачем
за ВМД № 123030000/2013/001277 від 05 квітня 2013
року податку на додану вартість в
розмірі 86 899,89 грн. за кодом 028 (=1431061,67
грн. - 56 206,78 грн.) склала суму грошової
застави, відповідно до ст. 313 Митного
кодексу України.

Факт сплати митних платежів, в тому
числі грошової застави,
підтверджується платіжними
дорученнями № 7623 від 14 березня 2013 року
на суму 56 300,00 грн. (а.с. 66), №7725 від 05
квітня 2013 року на суму 87000,00 грн. (а.с. 67).

Таким чином, сума надмірно сплаченого
позивачем ПДВ за ВМД №123030000/2013/000763 від 06
березня 2013 року та №123030000/2013/001277 від 05
квітня 2013 року, склала 175 014,72 грн. за
кодом 028/3 (88 114,83 грн. - 86 899,89 грн.).

Відповідно до ст. 49 Митного Кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 50 вказаного Кодексу
передбачено, що відомості про митну
вартість товарів використовуються для:
нарахування митних платежів;
застосування інших заходів державного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності України; ведення митної
статистики; розрахунку податкового
зобов'язання, визначеного за
результатами документальної
перевірки.

Система визначення митної вартості
товарів ґрунтується на загальних
принципах митної оцінки, прийнятих у
міжнародній практиці.
Міжнародно-правовим стандартом, на
який зорієнтоване українське митне
законодавство, є угоди по застосуванню
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року (ГААТ).

Угодою про застосування статті VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994 року визначено, що митна вартість
імпортних товарів є контрактною
вартістю, тобто ціною, фактично
сплаченою або що підлягає сплаті за
товари», а поняття ціна - фактично
сплачена або яка підлягає сплаті, - це
загальний платіж, який зроблений
покупцем продавцеві.

Згідно ч.2 статті VII ГААТ, оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна бути заснована на дійсній
вартості товару, що обкладається митом,
або аналогічного товару, і не повинна
ґрунтуватися на вартості товару
вітчизняного походження або на
довільних або фіктивних оцінках.

Відповідно до ч.2 ст.51 Митного Кодексу
України, митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 57 вказаного Кодексу,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за наступними методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з
положеннямистатей 59 і 60 цього Кодексу
за основу для її визначення може
братися або ціна, за якою ідентичні або
подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному із
продавцем покупцю відповідно до статті
62 цього Кодексу, або вартість товарів,
обчислена відповідно до статті 63 цього
Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 54 Митного кодексу України
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 58 Митного Кодексу
України, метод визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у
якому товари можуть бути перепродані
(відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на
вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у п. 2 ч.1 ст. 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України, відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Платежі можуть бути здійснені прямо чи
опосередковано. Прикладом
опосередкованого платежу може бути
врегулювання покупцем повністю чи
частково боргу продавця.

Платежі необов'язково повинні бути
здійснені у вигляді переказу грошей
(зокрема, але не виключно). Такі платежі
можуть бути здійснені шляхом
акредитива, інкасування або за
допомогою інших розрахунків (вексель,
передача цінних документів тощо).

Термін "ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті" стосується лише
ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або
інші платежі покупця на користь
продавця, не пов'язані з оцінюваними
товарами, не є частиною митної
вартості. Додавання, якщо вони не
включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, згідно з
цією статтею робляться лише на основі
об'єктивних даних, що підтверджуються
документально та піддаються
обчисленню.

Розрахунки згідно із цією статтею
робляться лише на основі об'єктивних
даних, що підтверджуються
документально та піддаються
обчисленню.

При визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
такі витрати (складові митної
вартості), якщо вони не включалися до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода,
за винятком комісійних за закупівлю, що
є платою покупця своєму агентові за
надання послуг, пов'язаних із
представництвом його інтересів за
кордоном для закупівлі оцінюваних
товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в
яку упаковано товар, або іншої
упаковки, що для митних цілей
вважаються єдиним цілим з відповідними
товарами;

в) вартість упаковки або вартість
пакувальних матеріалів та робіт,
пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість
нижчезазначених товарів та послуг,
якщо вони поставляються прямо чи
опосередковано покупцем безоплатно
або за зниженими цінами для
використання у зв'язку з виробництвом
та продажем на експорт в Україну
оцінюваних товарів, якщо така вартість
не включена до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті: а)
сировини, матеріалів, деталей,
напівфабрикатів, комплектувальних
виробів тощо, які увійшли до складу
оцінюваних товарів; б) інструментів,
штампів, шаблонів та аналогічних
предметів, використаних у процесі
виробництва оцінюваних товарів; в)
матеріалів, витрачених у процесі
виробництва оцінюваних товарів
(мастильні матеріали, паливо тощо); г)
інженерних та
дослідно-конструкторських робіт,
дизайну, художнього оформлення,
ескізів та креслень, виконаних за
межами України і безпосередньо
необхідних для виробництва оцінюваних
товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що
стосуються оцінюваних товарів та які
покупець повинен сплачувати прямо чи
опосередковано як умову продажу
оцінюваних товарів, якщо такі платежі
не включаються до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті.
Зазначені платежі можуть включати
платежі, які стосуються прав на
літературні та художні твори, винаходи,
корисні моделі, промислові зразки,
торговельні марки та інші об'єкти права
інтелектуальної власності. Витрати на
право відтворення (тиражування)
оцінюваних товарів в Україні не
повинні додаватися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за оцінювані товари. Порядок включення
до ціни розрахунку роялті та
ліцензійних платежів визначається
Кабінетом Міністрів України; 4)
відповідна частина виручки від
будь-якого подальшого перепродажу
товарів, що оцінюються, їх використання
або розпорядження ними на митній
території України, яка прямо чи
опосередковано йде на користь
продавця; 5) витрати на транспортування
оцінюваних товарів до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України; 6) витрати на
навантаження, вивантаження та обробку
оцінюваних товарів, пов'язані з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України; 7) витрати на
страхування цих товарів.

При визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті, не допускається включення
ніяких інших витрат, крім тих, що
передбачені у цій статті. До митної
вартості не включаються
нижчезазначені витрати або кошти за
умови виділення їх з ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за оцінювані товари, що документально
підтверджені та які піддаються
обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження,
складення, технічне обслуговування або
технічну допомогу, здійснені після
ввезення імпортних товарів, таких як
промислова установка, машини або
обладнання;

2) витрати на транспортування після
ввезення;

3) податки, які справляються в Україні.

Той факт, що продавець і покупець
пов'язані між собою особи, сам по собі
не може бути підставою для розгляду
вартості операції як неприйнятної. У
таких випадках необхідно розглянути
обставини продажу та прийняти вартість
операції за умови, що взаємовідносини
покупця і продавця не вплинули на ціну
оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав
вважати, що відносини, зазначені у
частині дванадцятій цієї статті,
вплинули на ціну оцінюваних товарів,
митний орган повинен надати декларанту
або уповноваженій ним особі свої
письмові обґрунтування, що такий вплив
мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку
митного органу необхідно вважати, що
взаємовідносини, зазначені у частині
дванадцятій цієї статті, не вплинули на
ціну оцінюваних товарів.

Декларант має право відповіді та
доказу відсутності впливу
взаємозв'язку продавця і покупця на
ціну, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари.

Митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості.

Разом із тим, дискреційні функції
митних органів мають законодавчі
обмеження у випадках незгоди із
задекларованою митною вартістю. До них,
зокрема, належить процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості та обов'язок послідовного
вибору методів (від першого до шостого)
визначення митної вартості.

Застосовуючи останній резервний метод
при визначенні митної вартості товару
митний орган, зокрема, послався на
неподання позивачем всіх додатково
витребуваних документів.

Проте, такий висновок відповідача є
необґрунтованим, враховуючи
вищенаведене.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного Кодексу
України, документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Під час митного оформлення Товару 1
позивачем до Севастопольської митниці
були надані наступні документи:

1) декларація митної вартості та в
якості документа, підтверджуючого
числові значення складових митної
вартості декларантом надана
калькуляція, складена виробником щодо
вартості товару б/н від 11 січня 2013 року,
згідно якої детально визначено числові
значення складових митної вартості
товару у відповідних вартостях згідно
інвойсу;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) № 704 від 01 грудня 2011 року та
додатки до нього;

3) рахунок-фактура (інвойс) № 13435 від 11
січня 2013 року;

У зв 'язку з тим, що за умовами
контракту (п.4.3), платежі за контрактом
здійснюються в строк до 90 календарних
днів з дати постачання - банківські
платіжні документи на час митного
оформлення були відсутні, але вартість
товару за інвойсом №13435 та контрактом
№704 від 01 грудня 2011 року в розмірі 34 460,00
дол. США була сплачена в передбачений
контрактом строк, а саме 19 березня 2013
року, що підтверджується платіжним
дорученням в іноземній валюті № 7744 від
19 березня 2012 року.

Інші платіжні та/або бухгалтерські
документи щодо ввезеного товару були
відсутні. Транспортні (перевізні)
документи не оформлялися у зв'язку з
тим, що витрати на транспортування були
включені у вартість товару згідно з
умовами постачання за контрактом СРТ
Севастополь, Україна (згідно Інкотермс
2000). Отриманий товар не підлягав
ліцензуванню, страхування товару не
здійснювалося.

Крім цього, декларантом та позивачем,
за власним бажанням, було надано
додаткові наявні у нього документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товару, що не є обов'язковими,
а саме:

- Прайс - лист виробника від 03 січня
2013 року;

- калькуляція виробника від 11
січня 2013 року;

- митна декларація країни
відправлення 13343100EX006074 від 14 січня 2013
року;

- сертифікати на підтвердження
якості товару (інформація про
фітосанітарний, радіологічний
контроль, екологічна декларація та
інші);

Надання зазначених документів під час
митного оформлення, зокрема
підтверджується переліком документів,
зазначених в картці відмови в прийняті
митної декларації, митному оформлені
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
123030000/2013/00043 від 06 березня 2013 року.

Під час митного оформлення «Товару 2»
позивачем до Севастопольської митниці
були надані наступні документи:

1) декларація митної вартості та в
якості документа, підтверджуючого
числові значення складових митної
вартості декларантом надана
калькуляція, складена виробником щодо
вартості товару б/н від 25 лютого 2013
року, згідно якої, детально визначено
числові значення складових митної
вартості товару у відповідних
вартостях згідно інвойсу;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) № 704 від 01 грудня 2011 року та
додатки до нього;

3) рахунок-фактура (інвойс) № 13484 від 25
лютого 2013 року;

У зв'язку з тим, що за умовами контракту
(п.4.3), платежі за контрактом
здійснюються в строк до 90 календарних
днів з дати постачання - банківські
платіжні документи на час митного
оформлення були відсутні, але вартість
товару за інвойсом №13484 та контрактом
№704 від 01 грудня 2011 року в розмірі 35 160,00
дол. США була сплачена в передбачений
контрактом строк, а саме 09 квітня 2013
року, що підтверджується платіжним
дорученням в іноземній валюті №7740 від
09 квітня 2013 року.

Інші платіжні та/або бухгалтерські
документи щодо ввезеного товару також
були відсутні. Транспортні (перевізні)
документи не оформлялися з аналогічних
Товару 1 мотивів. Також отриманий товар
не підлягав ліцензуванню, страхування
товару не здійснювалося.

Крім цього, позивачем за власним
бажанням було надано додаткові наявні
у нього документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товару,
що не є обов'язковими, а саме:

- прайс-лист виробника від 22 лютого
2013 року;

- калькуляція виробника від 25
лютого 2013 року;

- висновок про вартісні
характеристики товару, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією ДП «Держзовнішінформ»
від 26 березня 2013 року;

- митна декларація країни
відправлення 13343100EX32849 від 26 лютого 2013
року;

- сертифікати на підтвердження
якості товару (сертифікат походження
форма А, інформація про фітосанітарний
контроль, екологічна декларація та
інші);

Надання зазначених документів під час
митного оформлення, зокрема
підтверджується переліком документів,
зазначених в картці відмови в прийняті
митної декларації, митному оформлені
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
123030000/2013/00054 від 05 квітня 2013 року.

Таким чином, з огляду на викладене,
позивачем були надані усі необхідні
документи на підтвердження заявленої
митної вартості.

В ході судового розгляду також
встановлено, що на вимогу
Севастопольської митниці позивачем
була додатково надана копія висновку
ДП "Держзовнішінформ" вих.№11/283 від 26
березня 2013 року, у якому зазначено, що
аналіз досліджених документів
свідчить, що контрактні ціни:

- 3,30 доларів США/за кг на сушений
абрикос (курагу) без кісточок розміру
№2,

- 1,85 доларів США/за кг на сушений
абрикос (курагу) без кісточок розміру
№7,

- 1,65 доларів США/за кг на сушений
абрикос (курагу) без кісточок розміру
№8

- 1,80 доларів США/за кг на сушений
абрикос (курагу) без кісточок розміру
№8

- 1,10 доларів США/за кг на сушений
абрикос (курагу) без кісточок категорії
"Industrial", виробництва Туреччини, що
постачається згідно з інвойсів №13435
від 11 січня 2013 року та 13484 від 25 лютого
2013 року на загальну суму 69 560 доларів
США до контракту № 704 від 01 грудня 2011
року між ФОП ОСОБА_1 (Україна) та "BOYRAZOGLU
TARIM TICARET VE SANAYI LTD. STI" (Туреччина),
відповідають рівню відпускних цін
компанії-виробника на даний товар на
умовах поставки СРТ Севастополь,
Україна (а.с.52).

Таким чином, позивачем були виконані у
повному обсязі вимоги митного органу
щодо надання належних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості.

Відповідно до ст. 53 Митного Кодексу
України, у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією, декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартостітовару.

В прийнятому Севастопольською
митницею щодо «Товару 1» рішенні про
коригування заявленої митної вартості
товарів №123030000/2013/000029/2 від 06 березня 2013
року зазначено, що заявлена
декларантом митна вартість товару не
може бути визнана, оскільки, виявлено,
що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у відповідності до
вимог п.2 ч.6 ст. 54 Митного Кодексу
України; не надано згідно ч.2 ст. 53
основні документи, які підтверджують
митну вартість, а саме: банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару; за наявності - інші,
платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару.

Згідно з п.3 Рішення визначено, що митна
вартість може бути визнана митним
органом за умови надання наступних
документів: банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші, платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
переклад копії митної декларації
країни відправлення на державну мову;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Враховуючи, що відповідно до ст.55
Митного Кодексу України, рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
органом доходів і зборів у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо органом доходів і
зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів має
містити:

1) обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана органом
доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування;

5) інформацію про: а) право декларанта
або уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів; у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
цієї статті; б) право декларанта або
уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості до органу вищого рівня
відповідно до глави 4 цього Кодексу або
до суду.

Форма рішення про коригування митної
вартості товарів встановлюється
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Під час митного оформлення при
прийнятті органом доходів і зборів
письмового рішення про коригування
митної вартості товарів декларант або
уповноважена ним особа може здійснити
коригування заявленої митної вартості
у строк, встановлений частиною 2 статті
263 цього Кодексу.

Декларант може провести консультації з
органом доходів і зборів з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в органі доходів
і зборів.

На вимогу декларанта консультації
проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати органу доходів і зборів
додаткові документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товарів,
що декларуються.

У разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів орган доходів і зборів
розглядає подані додаткові документи і
протягом 5 робочих днів з дати їх
подання виносить письмове рішення щодо
визнання заявленої митної вартості та
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості або надає
обґрунтовану відмову у визнанні
заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів. У
такому випадку надана фінансова
гарантія відповідно повертається
(вивільняється) або реалізується в
порядку та у строки, визначені цим
Кодексом.

Якщо орган доходів і зборів протягом
строку, зазначеного у частині дев'ятій
цієї статті, не надає обґрунтованої
відмови у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів, вважається, що декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість товарів визначено правильно.
У такому випадку орган доходів і зборів
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості, а надана
фінансова гарантія повертається
(вивільняється) у порядку та строки,
визначені цим Кодексом.

Враховуючи вичерпні вимоги ст. 55
Митного кодексу України щодо надання
додаткових документів, позивачем на
підтвердження митної вартості «Товару
1», листом №362 від 28 березня 2013 року на
адресу Севастопольської митниці
додатково була надана інформація та
наступні документи:

1. платіжне доручення в іноземній
валюті № 7644 від 19 березня 2013 року про
оплату інвойсу в сумі 34 400,00 дол. США;

2. інформація, що будь-які інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару
відсутні, оскільки оплату за згаданий
товар здійснено єдиним платіжним
дорученням, що надається;

3. переклад митної декларації країни
відправлення на державну мову;

4. висновок ДП «Держзовнішінформ» вих.
№ 11/283 від 26 березня 2013 року.

У прийнятому Севастопольською
митницею щодо «Товару 2» рішенні про
коригування заявленої митної вартості
товарів № 123000002/2013/000006/2 від 05 квітня 2013
року (п.1) визначено, що заявлена
декларантом митна вартість товару не
може бути визнана, оскільки, виявлено,
що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у відповідності до
вимог п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу
України; не надано згідно ч. 2 ст. 53 МКУ
основні документи, які підтверджують
митну вартість, а саме: банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару; інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

Згідно з п. 3 Рішення визначено, що митна
вартість може бути визнана митним
органом за умови надання наступних
документів: банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
виписка з бухгалтерської документації;
висновок ДП «Держзовнішінформ» щодо
відповідності контрактних цін
кон'юктурі ринку, та виконаний на
офіційному бланку, який відповідає
затвердженій формі.

Враховуючи заявлені вимоги, позивачем
листом №734 від 30 травня 2013 року
відповідачу були надіслані документи
та повідомлено наступне:

1) платіжне доручення в іноземній
валюті № 7740 від 09 квітня 2013 року про
перерахування суми в розмірі 35 160,00 дол.
США, згідно інвойсу № 13484 від 25 лютого
2013 року та контракту № 704 від 01 грудня
2011 року;

2) враховуючи, що відповідачем не
конкретизовано, які саме інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару,
повідомлено, що будь-яких інших
платіжних та/або бухгалтерських
документів не існує, так як ФОП ОСОБА_1
перерахування грошових коштів за
отриманий на підставі інвойсу товар
здійснено єдиноразово на підставі
платіжного доручення, що надається.

Також роз'яснено, що відповідно до умов
укладеного контракту, платежі
здійснюються в строк до 90 календарних
днів з дня постачання товару;

3) додатково надана оборотно-сальдову
відомість за квітень 2013 року по рахунку
ФОП ОСОБА_1, та звіт про дебетові та
кредитові операції по рахунку 2002
про перерахування суми в розмірі 35 160,00
дол. США;

4) стосовно висновку зазначено, що під
час здійснення митного оформлення до
митниці було надано висновок ДП
«Держзовнішінформ», який на думку
митного органу було оформлено на
бланку, що не відповідає затвердженій
формі. З цього приводу, зроблено запит
до ДП «Держзовнішінформ» вих. № 434 від 12
квітня 2013 року, та отримано відповідь
вих. № 4.3/825 від 29 квітня 2013 року,
відповідно до якої на дату підготовки
експертного висновку від 26 березня 2013
року № 11/283 та на сьогоднішній день діє
форма бланку підприємства, що була
затверджена та введена в дію наказом
підприємства від 02 листопада 2012 року
№80 (копія наказу з додатками
додається).

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування, відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Форма Рішення про коригування митної
вартості затверджена Наказом
Міністерства Фінансів України № 598 від
24 травня 2012 року "Про затвердження
форми рішення про коригування митної
вартості товарів, Правил заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів та Переліку
додаткових складових до ціни договору
", в якому, серед іншого, в правилах
заповнення графи " 33 Обставини
прийняття Рішення та джерела
інформації, що використовувалися
митним органом для визначення митної
вартості" зазначено, що у графі
зазначаються причини, через які митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), у
тому числі:

- неподання основних документів, які
підтверджують відомості про заявлену
митну вартість товарів (згідно з
переліком та відповідно до умов,
наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної
вартості;

- невідповідність обраного декларантом
або уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 розділу III
Кодексу;

- надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Зазначається послідовність
застосування методів визначення
митної вартості та причин, через які не
був застосований кожний з методів, що
передує методу, обраному митним
органом.

У графі також вказується про
проведення процедури консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору методів
визначення митної вартості товарів
відповідно до вимог статей 59 - 61
Кодексу. Результати проведеної
консультації, а також причини, через
які не можуть бути застосовані методи
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо ідентичних,
подібних (аналогічних) товарів
(наприклад, відсутня інформація щодо
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів), фіксуються у
графі.

Посилання на використання цінової бази
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби у Рішенні
допускається тільки при визначенні
митної вартості відповідно до положень
статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим
зазначенням номера та дати митної
декларації, яка була взята за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань на обсяг партії
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо.

У випадку визначення митної вартості
оцінюваних товарів із застосуванням
резервного методу (стаття 64 Кодексу)
зазначаються докладна інформація та
джерела, які використовувалися митним
органом при її визначенні.

Але, рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів №123030000/2013/000029/2
від 06 березня 2013 року та №123000002/2013/000006/2
від 05 квітня 2013 року, прийняті
відповідачем не містять:

- вичерпного переліку вимог щодо
надання додаткових документів,
передбачених частиною третьою статті 53
цього Кодексу, за умови надання яких
митна вартість може бути визнана
митним органом; обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої митним органом,
та фактів, які вплинули на таке
коригування;

- інформації щодо послідовного
застосування методів визначеної
митної вартості та причин, через які не
був застосований кожний з методів, що
передує методу, обраному митним
органом;

- відсутня інформація щодо
проведення процедури консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору методів
визначення митної вартості товарів
відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу;

- при наявності посилання на
використання цінової бази
автоматизованої інформаційної системи
Держмитслужби з розрахунку 3,73 дол.
США/кг, відсутня інформація з
обов'язковим зазначенням номера та
дати митної декларації, яка була взята
за основу для визначення митної
вартості оцінюваних товарів, з
поясненнями щодо зроблених коригувань
на обсяг партії ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, умов
поставки, комерційних умов тощо;

При цьому, слід звернути увагу на те, що
відмова митниці у митному оформленні
не може базуватись виключно на
інформації ЄАІС ДМСУ, оскільки таке
рішення повинне базуватись на оцінці і
інших наданих доказів у сукупності,
зокрема, висновку ДП
"Держзовнішінформ".

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого Адміністративного Суду України
від 16 березня 2010 року по справі К-40508/09.

Таким чином, суд вважає за необхідне
визнати протиправними та скасувати
картки відмови Севастопольської
митниці Державної митної служби
України в прийнятті митної
декларації, митному оформлені чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№123030000/2013/00043 від 06 березня 2013 року,
№123030000/2013/00054 від 05 квітня 2013 року, а
також рішення Севастопольської
митниці Державної митної служби
України про коригування митної
вартості товарів №123030000/2013/000029/2 від 06
березня 2013 року та №123000002/2013/000006/2 від
05 квітня 2013 року.

Вимоги позивача про стягнення з
Державного бюджету України надмірно
сплаченої суми податку на додану
вартість у розмірі 175 014,72 грн. також
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Порядок повернення надмірно
сплаченого ПДВ врегульований Розділом
V Податкового кодексу України.

Разом з тим, розділом V Податковою
кодексу України не передбачено порядку
повернення надмірно сплаченого
податку на додану вартість у разі
скасування рішення митного органу про
визначення митної вартості товарів,
тобто фактично зменшення бази
оподаткування внаслідок скасування
рішення суб'єкта владних повноважень.

Пунктом 192.1 ст.192 Податкового Кодексу
України встановлено, що якщо після
постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Положеннями пп.6 п.192.1.1. цієї статті
встановлено, що якщо внаслідок такого
перерахунку відбувається зменшення
суми компенсації на користь платника
податку - постачальника, то: отримувач
відповідно зменшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення коригування, а також
збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг.

Таким чином, при скасуванні рішення
митного органу про визначення митної
вартості товару та зменшення внаслідок
чого вартості поставленого на митну
територію України товару, зменшується
база оподаткування ПДВ та платник
податку зобов'язаний зменшити
податковий кредит (у разі збільшення
податкового кредиту за такою
операцією).

Зазначена норма виключає можливість
подвійного отримання із бюджету суми
ПДВ, надмірно сплаченого при отриманні
зменшення митної вартості товару.

Частиною 1 ст. 25 Бюджетного Кодексу
України визначено, що Державна
казначейська служба України здійснює
безспірне списання коштів державного
бюджету та місцевих бюджетів на
підставі рішення суду. Згідно пп.5 п.9
Розділу VI "Прикінцеві і перехідні
положення" Бюджетного кодексу України,
списання коштів з бюджету за рішенням
суду щодо повернення платнику податків
надмірно та/або помилково сплачених
податків і зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджету
провадиться у межах надмірно та/або
помилково сплачених ним до бюджету
коштів.

Частиною другою статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Севастопольською митницею, як
суб'єктом владних повноважень, не
надано суду достатніх доказів та не
доведено правомірності своїх дій та
прийнятих рішень.

Разом з тим, на думку суду, не
підлягають задоволенню позовні
вимоги, у частині стягнення з
Державного бюджету України суми
матеріальної шкоди у розмірі 2.160,00 грн.,
заподіяної внаслідок незаконно
прийнятих рішень Севастопольської
митниці.

Відповідно до ч.2 ст.21 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями, чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або
іншим порушенням прав, свобод та
інтересів суб'єктів публічно-правових
відносин, розглядаються
адміністративним судом, якщо вони
заявлені в одному провадженні з
вимогою вирішити публічно-правовий
спір.

Згідно ч.1 ст.1166 Цивільного Кодексу
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи,
також шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її
завдала.

Суд зазначає, що грошові кошти в сумі
2.160 грн. були сплачені позивачем на
адресу ДП «Держзовнішінформ» за
отримання експертного висновку
вартості товару від 26 березня 2013 року
№11/283 та за своїм характером не
пов'язані з відносинами зі
спричиненням матеріальної шкоди.

Отже, у цій частині, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає за необхідне
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача судові витрати в
сумі 1771,75 грн..

Керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-161, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Картки відмови Севастопольської
митниці Державної митної служби
України в прийнятті митної
декларації, митному оформлені чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№123030000/2013/00043 від 06 березня 2013 року та
№123030000/2013/00054 від 05 квітня 2013 року, -
визнати протиправними та скасувати.

Рішення Севастопольської митниці
Державної митної служби України про
коригування митної вартості товарів
№123030000/2013/000029/2 від 06 березня 2013 року та
№123000002/2013/000006/2 від 05 квітня 2013 року, -
визнати протиправними та скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України
(шляхом безспірного списання з
відповідних рахунків Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Севастополі) на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) надмірно сплачену суму
податку на додану вартість у розмірі
175.014 ( сто сімдесят п'ять тисяч
чотирнадцять) гривень 72 копійки.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1.771
гривні 75 копійок.

У задоволені решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк, з дня отримання копії
постанови, апеляційної скарги.

Суддя
М.В. Куімов