Справа № 2а-4306/11/2070
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/78214/11

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова (далі - ДПІ)

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.07.2011

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2011

у справі № 2-а-4306/11/2070

за позовом приватного акціонерного
товариства "Агропродторг" (далі -
Підприємство)

до ДПІ

та Департаменту державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців Харківської міської ради
(далі - Департамент)

про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 18.07.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2011,
уточнені позовні вимоги Підприємства
задоволено; визнано протиправним запис
державного реєстратора виконавчого
комітету Харківської міської ради від
24.03.2011 №№ 8001818 щодо відсутності
юридичної особи позивача за
місцезнаходженням; скасовано рішення
ДПІ від 28.03.2011 № 67 про анулювання
реєстрації Підприємства платником ПДВ;
відповідача зобов'язано вчинити
необхідні дії для поновлення
реєстрації позивача платником ПДВ з
дня її скасування та для внесення до
Реєстру платників ПДВ запису про
відміну анулювання реєстрації
Підприємства платником ПДВ.

У прийнятті цих судових актів
попередні судові інстанції виходили з
того, що позбавлення Підприємства
статусу платника ПДВ на підставі
неправомірного запису про його
відсутність за місцезнаходженням є
незаконним.

У касаційній скарзі до Вищого
адміністративного суду України ДПІ
просить скасувати оскаржувані рішення
попередніх судових інстанцій та
відмовити у позові, посилаючись на те,
що реєстрацію Підприємства платником
ПДВ було анульовано на підставі
підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184
Податкового кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України вважає за
необхідне частково задовольнити
касаційні вимоги ДПІ з урахуванням
такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що згідно
з рішенням ДПІ від 28.03.2011 № 67 було
анульовано реєстрацію Підприємства
платником податку на додану вартість з
причин його відсутності за
місцезнаходженням (згідно з
відомостями з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців).

Підставою для вчинення державним
реєстратором відповідного запису від
24.03.2011 за номером 8001818 став факт
направлення податковим органом 10.03.2011
на адресу Департаменту повідомлення
про відсутність позивача за юридичною
адресою, у зв'язку з чим директору
Підприємства ОСОБА_1 державним
реєстратором було надіслано
нагадування від 14.03.2011 про необхідність
підтвердження відомостей про юридичну
особу до 14.04.2011.

18.03.2011 зазначений лист був повернутий
Департаменту з відміткою пошти «за
зазначеною адресою не проживає», однак
18.03.2011 позивач направив державному
реєстратору необхідні документи, а
саме - реєстраційну картку про
підтвердження відомостей про юридичну
особу Підприємства.

Відповідно до підпункту «ж» пункту 184.1
зазначеної статті Кодексу реєстрація
діє до дати анулювання реєстрації
платника податку, яка проводиться
шляхом виключення з реєстру платників
податку і відбувається у разі якщо в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
наявний запис про відсутність
юридичної особи або фізичної особи за
її місцезнаходженням (місцем
проживання) або запис про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Наведена законодавча норма та
установлені судами обставини справи
свідчать про те, що на час прийняття
оспорюваного рішення про анулювання
реєстрації Підприємства платником ПДВ
існувала підстава, з якою підпункт «ж»
пункту 184.1 статті 184 Податкового
кодексу України пов'язує можливість
анулювання такої реєстрації, а саме -
відповідний запис у Єдиному державному
реєстрі.

Приймаючи рішення про задоволення
даного позову, суди послалися на
незаконність цього запису.

Згідно з абзацом другим частини
дванадцятої статті 19 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців» у
разі надходження державному
реєстратору від органу державної
податкової служби повідомлення
встановленого зразка про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
рекомендованим листом протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

Частиною чотирнадцятою цієї ж статті
Закону передбачено, що у разі неподання
юридичною особою протягом місяця з
дати надходження їй відповідного
повідомлення реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність підтвердження
зазначених відомостей датою, яка
встановлена для чергового подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Якщо державному реєстратору повернуто
рекомендованого листа, державний
реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням.

У розгляді даної справи суди не
звернули уваги на те, що відповідний
запис щодо відсутності Підприємства за
вказаною адресою був вчинений
державним реєстратором у зв'язку з
поверненням рекомендованого листа. А
відтак для правильного вирішення цього
спору (зокрема, встановлення
правомірності зазначеного запису)
судам слід було перевірити усе коло
обставин щодо направлення позивачеві
зазначеного рекомендованого листа з
вимогою підтвердити відомості про
юридичну особу та щодо причин його
повернення на адресу Департаменту,
перевіривши при цьому й підстави
направлення Підприємством
реєстраційної картки державному
реєстраторові (за відсутності факту
отримання від нього відповідного
листа).

Лише за наслідками встановлення цих
обставин суду можна було дійти
правильного висновку про об'єктивність
оспорюваного рішення ДПІ.

Допущені судами порушення норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, а отже відповідно до
частини другої статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування ухвалених у
справі судових рішень та направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Під час нового розгляду справи суду
слід встановити викладені в цій ухвалі
обставини, для чого в разі необхідності
зобов'язати сторони надати докази, яких
не буде вистачати для з'ясування цих
обставин, або ж витребувати такі докази
у інших осіб, в яких вони можуть
знаходитися; дати правильну юридичну
оцінку встановленим обставинам та
постановити рішення відповідно до
вимог статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова задовольнити
частково.

2. Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.07.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31.10.2011 у
справі № 2-а-4306/11/2070 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з через
п'ят днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько