Справа № 2а/0270/5277/12
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2014р. м. Київ
К/800/14356/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Северинівської сільської ради на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 12.12.2012р. та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2013р. у
справі за позовом Северинівської
сільської ради до Управління
Пенсійного фонду України у м. Жмеринка
та Жмеринському районі про скасування
вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2012 року Северинівська
сільська рада звернулася до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у м. Жмеринка та Жмеринському
районі з вимогами про скасування
вимоги про сплату боргу.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 12.12.2012р. в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2013р.
апеляційну скаргу Северинівської
сільської ради Жмеринського району
залишено без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 12.12.2012р.
залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що
відповідно до положень Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування", Закону України
"Про оплату праці" виплати у зв'язку із
наданням щорічної відпуски
відносяться до складу фактичних витрат
на оплату праці, а отже необхідно
проводити нарахування відповідних
страхових внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування.

У касаційній скарзі Северинівська
сільська рада просить скасувати судові
рішення та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Жмеринці та
Жмеринському районі проведено планову
перевірку з питань дотримання
Северинівською сільською радою
пенсійного законодавства. За
результатами проведеної перевірки
пенсійним органом винесено акт № 66/03-27
від 21.09.2012р., яким встановлено порушення
вимог пенсійного законодавства,
зокрема, порушення щодо заниження
фонду оплати праці найманих
працівників на суму 1390,55 грн., у
результаті чого страхувальником
занижено зобов'язання по страхових
внесках нарахованих на фонд оплати
праці найманих працівників на суму 516,66
грн. та занижено зобов'язання страхових
внесків утриманих з фонду оплати праці
найманих працівників на суму 18,45 грн.

На підставі акту перевірки, у
відповідності до ч. 3 ст. 106 Закону "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", винесено вимогу № 26 від
21.09.2012р. про сплату недоїмки в сумі 535,11
грн.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України "Про оплату праці
працівників на основі Єдиної тарифної
сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати
праці працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери" №1298 від 30.08.2002р. керівникам
органів місцевого самоврядування
надано право, в межах фонду заробітної
плати, затвердженого в кошторисах
доходів і видатків надавати
працівникам матеріальну допомогу, в
тому числі на оздоровлення, в сумі не
більше ніж один посадовий оклад на рік,
крім матеріальної допомоги на
поховання.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про
оплату праці", у структуру заробітної
плати входить основна заробітна плата,
додаткова заробітна плата та інші
заохочувальні компенсаційні виплати.
До останніх належать, виплати у формі
винагород за підсумками роботи за рік,
премії за спеціальними системами та
положеннями, компенсації та інші
грошові та матеріальні виплати, які
передбачені актами чинного
законодавства, або які проводяться
понад розміри встановлені зазначеними
актами.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про заходи щодо
додаткового залучення коштів до
Пенсійного фонду" № 1023 від 31.08.1996р.
нарахування страхових внесків
провадиться на всі види витрат на
оплату праці, визначених відповідно до
Закону України "Про оплату праці".

Пунктом 2.3.3 Розділу 2 зазначеної
Інструкції до фонду оплати праці
відносяться інші заохочувальні та
компенсаційні виплати, що включають
винагороди та премії, які мають
одноразовий характер, компенсаційні та
інші грошові й матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми. До них належать: матеріальна
допомога, що має систематичний
характер, надана всім або більшості
працівників.

Судами встановлено, що надана
працівникам матеріальна допомога в
розмірі одного посадового окладу або
середньомісячної заробітної плати, яка
зазначена в акті перевірки,
виплачувалась у зв'язку із наданням
щорічної відпуски, що підтверджується
відповідними розпорядженнями
Северинівської сільської ради,
наявними у матеріалах справи.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що відповідно до положень
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", Закону
України "Про оплату праці", Інструкції
№5 матеріальна допомога, яка
виплачувалася позивачем працівникам,
відноситься до складу фактичних витрат
на оплату праці, а отже при її виплаті
необхідно проводити нарахування
відповідних страхових внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування. Таким чином, вимога
Управління Пенсійного фонду України в
м. Жмеринці та Жмеринському районі № Ю
26 від 21.09.2012р., прийнята відповідно до
вимог чинного законодавства, на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами
України.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Северинівської
сільської ради залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
12.12.2012р. та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 12.02.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя - доповідач
В.М. Кочан

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.