Справа № 2а/2506/520/12
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а/2506/520/12 Головуючий у 1-й
інстанції: Коверзнев В.О.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді
Петрика І.Й.,

Суддів:
Борисюк Л.П.,

Собківа Я.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради на
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 19 березня 2012 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради про визнання протиправними дій та
зобов'язання перерахування та виплати
щорічної допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради про визнання неправомірними дій
щодо не здійснення нарахування і
виплати щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та зобов'язання здійснити
такі виплати за 2011 рік.

Постановою Деснянського
районного суду м. Чернігова від 19
березня 2012 року позовні вимоги
задоволено.

На вказану постанову відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
її скасувати та ухвалити нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи і віднесена
до 2-ї категорії,.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щорічна
допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії
виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Всупереч вказаній нормі Закону
позивачу нараховування та виплата
щорічної допомоги на оздоровлення у 2011
році здійснювалась в меншому розмірі,
який встановлений постановою Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 17.07.2005
№ 562, що є неправомірним виходячи з
наступного.

Згідно ст. 70 Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»
Кабінету Міністрів України у 2011 році
було надано право встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Разом з тим, Кабінетом Міністрів
України не було реалізовано у 2011 році
вказані повноваження та не прийнято
відповідного нормативно-правового
акту, в якому було б закріплено
абсолютні суми щорічної допомоги на
оздоровлення у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

З огляду на те, що постанова Кабінету
Міністрів України України, на яку
посилається відповідач, була прийнята
у 2005 році, колегія суддів вважає, що у
ній не враховано та не могло бути
враховано межі бюджетних асигнувань,
що мали місце у 2011 році.

Таким чином, судом першої інстанції
було зроблено вірний висновок про те,
що Закон України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 17.07.2005
№ 562, та є пріоритетним у застосуванні.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів, погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, а тому
апеляційну скаргу відповідача
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін, оскільки вона ухвалена з
дотриманням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради на постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 19
березня 2012 року залишити без
задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 19 березня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ст. 183-2
КАС України є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.