Справа № 801/10143/13-а
Суддя: Цикуренко Антон Сергійович
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/10143/13-а

03.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Цикуренка А.С.,

суддів Санакоєвої М.А. ,

Дудкіної Т.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи №
801/10143/13-а за апеляційною скаргою
Красноперекопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів АР
Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Алексєєва Т.В.)
від 26.11.13

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Кримський
содовий завод" (вул. Проектна, буд.1, м.
Красноперекопськ, Автономна
Республіка Крим,96002)

до Красноперекопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів АР Крим (вул. Північна, буд.2,
м. Красноперекопськ, Автономна
Республіка Крим,96000)

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26.11.13 задоволено
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Кримський
содовий завод" до Красноперекопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів АР Крим про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення - рішення
Красноперекопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів АР
Крим № від 16.10.2013 року, яким
нараховане грошове зобов'язання за
штрафними санкціями у розмірі 44707,27
грн., прийнятого на підставі акту
документальної позапланової невиїзної
перевірки Публічного акціонерного
товариства "Кримський содовий завод" з
питань своєчасності сплати
(перерахування) збору за спеціальне
використання води з 1 півріччя 2013 року
№391/15.1/05444546 від 07.10.2013 року.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Кримський содовий завод"
(96000, АР Крим , м. Красноперекопськ, вул.
Північна, 2, ) витрати зі
сплати судового збору у розмірі 172,05
грн.

Не погодившись з даною
постановою суду, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26.11.13 та прийняти
нове рішення по справі.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином та
своєчасно. Від представника позивача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду апеляційної скарги у зв'язку з
погодними умовами, також від
представника відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
апеляційної скарги у зв'язку із з
складними погодними умовами. Колегія
суддів відмовила у задоволені
заявлених клопотань на підставі ч.4 ст.
196 КАС України..

Чинне законодавство не обмежує коло
представників осіб, які беруть участь у
справі, при апеляційному розгляді
адміністративної справи.

Крім того, згідно з частиною четвертою
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України, неприбуття у
судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

При викладених обставинах, враховуючи
те, що сторони викликалися в судове
засідання, але в суд не з'явилися, суд
вважає можливим розглянути справу у
відсутності їх представників.

Відповідно статті 197 КАС України,
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

На підставі та за правилами статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги мотивовані
тим, що судом першої інстанції порушені
норми матеріального права, а також
неповно з'ясовані обставини, що мають
істотне значення для справи.

Публічне акціонерне товариство
"Кримський содовий завод" (далі -
позивач) звернулось до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним
позовом до Красноперекопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів АР Крим (далі - відповідач)
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Публічне акціонерне товариство
"Кримський содовий завод"
зареєстровано 03.08.1998 року Виконавчим
комітетом Красноперекопської міської
ради АР Крим як юридична особа, , що підтверджується довідкою з
єдиного Державного реєстру
підприємств та організацій України
(а.с. 11).

Посадовими особами відповідача 07.10.2013
року проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ПАТ
«Кримський содовий завод» з питань
своєчасності сплати збору за
спеціальне використання води за 1
півріччя 2013 року.

За результатами перевірки складено акт
№ 391/15.1/05444546 від 07.10.2013 року (а.с.15-16).

Актом перевірки встановлено завищення
у податковій декларації збору за
спеціальне використання поверхневих
та підземних вод № від 30.07.2013 року
на суму 447072,66 грн..

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення № від 16.10.2013
року про застосування штрафних санкцій
у розмірі 44707,27 грн.

Судова колегія, дослідивши матеріали
справи, погоджується з висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства встановлені
Податковим Кодексом України (далі - ПК
України), який набрав чинності з 01.01.2011
року.

Відповідно до ст.326 ПК України,
водокористувачі самостійно обчислюють
збір за спеціальне використання води
та збір за спеціальне використання
води для потреб гідроенергетики і
рибництва щокварталу наростаючим
підсумком з початку року, а за
спеціальне використання води для
потреб водного транспорту - починаючи з
першого півріччя поточного року, у
якому було здійснено таке
використання.

Збір обчислюється виходячи з фактичних
обсягів використаної води (підземної,
поверхневої, отриманої від інших
водокористувачів) водних об'єктів з
урахуванням обсягу втрат води в їх
системах водопостачання, встановлених
у дозволі на спеціальне
водокористування, лімітів
використання води, ставок збору та
коефіцієнтів.

Обсяг фактично використаної води
обчислюється водокористувачами
самостійно на підставі даних
первинного обліку згідно з показаннями
вимірювальних приладів.

У разі якщо водокористувачі, які
повністю утримуються за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів,
використовують обсяги води для
господарської діяльності, направленої
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, збір обчислюється на загальних
підставах з усього обсягу використаної
води з урахуванням обсягу втрат води в
їх системах постачання.

Згідно п. 328.4. ст.. 328 Податкового кодексу
України збір сплачується платниками
збору у строки, визначені для
квартального податкового (звітного)
періоду, за місцем податкової
реєстрації.

Наказом Міністерства фінансів України
№ 1403 від 21.12.2012 р. «Про затвердження
форм податкових декларацій збору за
спеціальне використання води»,
затверджені нові форми податкових
декларацій, відповідно до яких і
потрібно звітувати за перше півріччя
2013 року.

Основна відмінність нової форми від
попередньої полягає в тому, що змінені
правила заповнення граф 9, 10, і 11. Так, в
старій формі декларації розмір
нарахованих податкових зобов'язань
визначався в графі 9, а потім
розподілявся в розмірі 50% на 50% між
загальнодержавним і місцевим
бюджетами в графах 10 і 11.

В новій формі декларації суб'єкт
господарювання, користуючись
формулами, наведеними в графі 10 і 11,
повинен розрахувати розмір збору в
залежності від фактичного об'єму
використаної води, що направляється
окремо в державний (графа 10) і окремо - в
місцевий бюджет (графа 11), а потім
шляхом сумування цих показників
вирахувати загальну суму нарахованого
податку.

Відповідно до підпункту 328.3 ст. 328 ПК
України, податкові декларації збору
подаються платником збору
контролюючим органом у строки,
визначені для квартального
податкового (звітного) періоду, за
місцем податкової реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач подав податкову декларацію зі
збору за спеціальне використання води
за перше півріччя 2013 року № від «
30» липня 2013 року по новій формі з
помилковим заповненням графи 10 і 11,
тобто з розподілом 50% в сумі 447072,65 грн. в
державний бюджет і 50% в місцевий бюджет
в сумі 529874,37 грн. (а.с. 22-24).

Також позивачем, в строки, визначені
для квартального податкового періоду
сплачено податкове зобов'язання за
фактичні обсяги використання води
об'єктів місцевого і
загальнодержавного значення. Оплата
здійснена відповідно до платіжного
доручення №54350 від 09.08.2013 року в сумі:
82801,71 грн. в місцевий бюджет, що
підтверджується випискою банку (а.с. 32)
і, згідно платіжного доручення № 54658
від 15.08.2013 року - в державний бюджет в
сумі 894145,26 грн., що підтверджується
випискою банку (а.с. 31).

Заявник апеляційної скарги не
заперечує, що сума у розмірі 82801,71 грн.
сплачена до місцевого бюджету та
відображена у картці особового
рахунку.

Оскільки позивачем допущено помилку
при заповненні податкової звітності та
вказана сума податкового зобов'язання
529874,37 грн., відповідачем відображений
податковий борг в сумі 447072,65 грн.

Вказане призвело до недоплати суми на
особовому рахунку по об'єктам
місцевого значення в сумі 447072,65 грн. і
переплату на особовому рахунку по
об'єктам загальнодержавного значення в
сумі 447072,65 грн.

Відповідно до пп.. 50.1. ст. 50 ПК України, у
разі якщо у майбутніх податкових
періодах ( з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу) платник податків самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок
і сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період, то штрафи,
визначені у цьому пункті, не
застосовуються.

Оскільки позивачем самостійно
виявлена помилка в заповненні
податкової декларації по збору за
спеціальне використання води і
відповідно до пп.. 50.1. ст.. 50 Податкового
кодексу України подана уточнююча
податкова декларація № від 09.09.2013
року, яка відповідно зменшила суму
збору місцевого значення на 447072,65 грн. і
збільшила на цю ж суму збір
загальнодержавного значення (а.с. 26-28).

Колегія суддів не погоджується з
думкою відповідача, щодо несвоєчасного
погашення податкового зобов'язання,
яке відбулось шляхом подання
уточнюючих декларацій.

Податкове зобов'язання або податковий
борг погашається виключно коштами, які
вносяться до відповідного бюджету у
гривнях.

Відповідно до ст. 87 Податкового Кодексу
України, наведені джерела сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податку.
Зазначеною статтею не передбачається
погашення податкового боргу шляхом
подання уточнюючої декларації.

В податковій декларації позивачем
самостійно нараховані штрафні санкції
за заниження податкового зобов'язання
по загальнодержавному бюджету в
розмірі 3%, що склало: 13412,18 грн.

Публічним акціонерним товариством
"Кримський содовий завод" сплачені
самостійно нараховані штрафні санкції
за заниження податкового зобов'язання
по загальнодержавному бюджету в
розмірі 3%, що склало: 13412,18 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 55065 від 03.09.2013 року (а.с. 67).

Але, відповідач посилаючись на пп.126.1.
ст.126 Податкового кодексу України
застосував до позивача податковим
повідомленням - рішенням штрафні
санкції в розмірі 10% за несплату
грошового зобов'язання по збору за
використання води місцевого значення в
сумі: 44707,27 грн.

Відповідно до пп.. 126.1 ст. 126 ПК України, у
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Сумуючи вище викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що позивачем
своєчасно, у встановлені
законодавством строки, надана
податкова декларація за 1 півріччя 2013
року зі збору за спеціальне
використання води, сплачені платежі до
державного та місцевого бюджетів, та, з
метою усунення помилки у наданій
декларації, надана уточнююча податкова
декларація, самостійно нараховані та
сплачені штрафні санкції за заниження
податкового зобов'язання по
загальнодержавному бюджету.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірності
прийнятого ним рішення з урахуванням
всіх встановлених фактичних обставин
та вимог законодавства.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам матеріального
права, а доводи апеляційної скарги щодо
їх неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим та не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін.
У ст. 200 КАС України наведені підстави
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

У зв'язку з чим колегія судів вважає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
постанови без змін.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Красноперекопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів АР Крим залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
26.11.13 по справі № 801/10143/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
А.С. Цикуренко

Судді підпис
М.А.Санакоєва

підпис Т.М. Дудкіна

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
А.С. Цикуренко