Справа № 824/169/13-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/31242/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Конюшка К.В, Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Державної
інспекції сільського господарства в
Чернівецькій області про визнання
бездіяльності протиправною,
провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2013
року та постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 квітня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Державної інспекції сільського
господарства в Чернівецькій області
про визнання бездіяльності
протиправною.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що внаслідок незаконних дій
громадянки ОСОБА_3, яка огородила
металевою сіткою належну йому на праві
приватної власності земельну ділянку
по АДРЕСА_1, неодноразово звертався до
Державної інспекції сільського
господарства в Чернівецькій області із
проханням провести державний контроль
за використанням належної йому
ділянки. Однак відповідач, в порушення
норм Закону України від 19 червня 2003
року № 963-IV «Про державний контроль за
використанням та охороною земель»
(надалі також - Закон № 963-IV), не здійснив
жодного заходу, щоб припинити такі
безпідставні і незаконні дії ОСОБА_3

Просив визнати протиправною
бездіяльність Державної інспекції
сільського господарства в
Чернівецькій області, а також
зобов'язати відповідача в межах
компетенції вчинити дії, направлені на
усунення перешкод в користуванні
ОСОБА_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2013
року позов задоволено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року постанову суду першої інстанції
скасовано, у задоволенні позовних
вимог відмовлено у повному обсязі.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати їх судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Державна інспекція сільського
господарства в Чернівецькій області у
своїх запереченнях зазначає на
необґрунтованість касаційної скарги,
просить залишити її без задоволення, а
постанову суду апеляційної інстанції -
без змін.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 на праві
приватної власності належить земельна
ділянка для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0.0790 га по АДРЕСА_1.

На присадибній земельній ділянці
належній позивачу розміщується
металева огорожа, встановлена
громадянкою ОСОБА_3, яка перешкоджає
йому використовувати ділянку за
призначенням.

Вбачаючи у діях останньої порушення
вимог чинного земельного
законодавства, позивач звернувся до
Державної інспекції сільського
господарства в Чернівецькій області
для вжиття нею відповідних заходів.

Листом від 7 червня 2012 року відповідач
повідомив ОСОБА_2 про те, що тільки при
встановленні особи та явки громадянки
ОСОБА_3 до Державної інспекції
сільського господарства Чернівецької
області, до останньої можуть вживатись
заходи реагування як потенційного
порушника.

21 вересня 2012 року позивач повторно
звернувся до начальника Державної
інспекції сільського господарства в
Чернівецькій області з проханням
негайного реагування для забезпечення
можливості безперешкодного
користування належної йому на праві
власності земельною ділянкою.

У відповідь на зазначене звернення в
своєму листі від 24 жовтня 2012 року
Державна інспекція сільського
господарства в Чернівецькій області
повідомила, що громадянці ОСОБА_3
направлене рекомендоване повідомлення
про її виклик для надання пояснень у
зв'язку із можливим порушенням
земельного законодавства за адресою:
АДРЕСА_1

Вважаючи такі дії Державної інспекції
сільського господарства в
Чернівецькій області протиправними,
ОСОБА_2 звернувся до суду із
відповідним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов,
Чернівецький окружний
адміністративний суд виходив з того, що
Державна інспекція сільського
господарства в Чернівецькій області
при розгляді звернень позивача не
реалізувала надані їй повноваження
щодо отримання в установленому
законодавством порядку від
центральних і місцевих органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій незалежно від форми
власності, документів, матеріалів та
іншої інформації, необхідної для
виконання покладених на неї завдань, що
б дало можливість Інспекції встановити
особу (можливого порушника) і вчинити в
подальшому дії направлені на усунення
можливого порушення земельного
законодавства.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції
скасувавши постанову суду першої
інстанції і відмовивши у задоволенні
позову, прийшов до висновку про те, що в
даному випадку відповідач вжив всіх
вичерпних заходів по даному питанню в
порядку передбаченому законодавством
та у межах наданих повноважень.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не може
погодитися із такими висновками судів
попередніх інстанцій, оскільки вони
були зроблені без детального
дослідження всіх обставин цієї справи.

Відповідно до норм Закону України від 23
лютого 2012 року № 4444-VI «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України з питань здійснення державного
контролю за використанням та охороною
земель», який набрав чинності з 21
березня 2012 року, повноваження, щодо
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель,
покладено на Державну інспекцію
сільського господарства України та її
територіальні органи.

Даючи оцінку дій відповідача суди
виходили з того, що діяльність
Державної інспекції сільського
господарства України та її
територіальних органів регулюється
лише нормами Закону України від 19
червня 2003 року № 963-IV «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель» та Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України затвердженого, затвердженого
Указом президента України від 13 квітня
2011 року № 459/2011.

Проте поза увагою судів залишилася та
обставина, що на момент виникнення
спірних відносин поточна діяльність з
питань здійснення державного контролю
відповідача врегульовувалась ще й
Порядком планування та проведення
перевірок з питань здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель, затвердженим
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах від 12 грудня 2003 року
№ 312 (надалі - Порядок).

Так, відповідно до пункту 1.1.
зазначеного Порядку, саме цей документ
установлює процедуру планування та
проведення перевірок, оформлення
матеріалів за їх результатами,
визначає підготовчі заходи, які
необхідно здійснити перед початком
проведення перевірки.

Відповідно до вимог статті 9 Закону №
963-IV та Розділу 2 Порядку державний
контроль за використанням та охороною
земель здійснюється, в тому числі і
шляхом проведення перевірок та
розгляду звернень юридичних і фізичних
осіб.

Пунктом 3.2. Порядку передбачено
проведення позапланових перевірок без
попереднього про них повідомлення
юридичних і фізичних осіб, незалежно
від кількості раніше проведених
перевірок, і, зокрема, за наявності
таких обставин: отримання заяв, скарг
чи звернень громадян, що подані в
установленому законодавством порядку,
у яких наведена інформація про
порушення земельного законодавства, а
також за наявності інформації щодо
самовільного зайняття земельної
ділянки та використання її без
правовстановлюючих документів.

При виявленні порушення земельного
законодавства державний інспектор:
з'ясовує обставини та суть скоєного
порушення земельного законодавства;
установлює особу, яка здійснила
порушення земельного законодавства;
установлює, чи є в діях чи
бездіяльності особи, яка вчинила
порушення земельного законодавства,
ознаки адміністративного
правопорушення або склад злочину;
обстежує земельну ділянку і
встановлює, чи завдана юридичними чи
фізичними особами шкода земельним
ресурсам унаслідок їхньої
господарської та іншої діяльності
(пункт 4.7. Порядку).

Відповідно до приписів пунктів 5.1. та 5.2.
Порядку при проведенні всіх видів
перевірок державний інспектор складає
акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства. Акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства (далі - акт) складається
за результатами перевірки: якщо
виявлено чи не виявлено порушення
земельного законодавства; при усуненні
чи не усуненні раніше виявлених
порушень у строк, установлений у
приписах (у тому числі і в повторно
виданих приписах); при неможливості
встановити особу порушника.

Також у випадку порушення земельного
законодавства державний інспектор
застосовує заходи адміністративного
впливу до його порушників відповідно
до визначених у Розділі 6 Порядку
правил.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що для надання належної
оцінки діям Державної інспекції
сільського господарства в
Чернівецькій області при розгляді
звернень ОСОБА_2 з приводу
безпідставного використання ОСОБА_3
належної йому земельної ділянки, судам
попередніх інстанцій необхідно було
перевірити їх на відповідність нормам
чинного на момент звернення позивача
Порядку планування та проведення
перевірок з питань здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Отже без повного і всебічного
з'ясування обставин справи, а також
надання ним належної оцінки з
урахуванням вищезазначених норм
матеріального права, прийняті у цій
справі судові рішення не можуть
вважатися законними і обґрунтованими.

За встановленим частиною другою статті
227 Кодексу адміністративного
судочинства України правилом,
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті
227 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
направляється до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду або
на новий розгляд, якщо порушення
допущені тільки цим судом. В усіх інших
випадках справа направляється до суду
першої інстанції.

Оскільки для вирішення цього спору
необхідно встановлювати нові
обставини, чого відповідно до частини
першої статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
не може робити суд касаційної
інстанції, справу необхідно направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Також при повторному розгляді справи
суду першої інстанції слід перевірити
правомірність дій відповідача в
частині дотримання ним при розгляді
звернень ОСОБА_2 норм Порядку одержання
документів, матеріалів та іншої
інформації, необхідних для здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель, затвердженим
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах від 19 травня 2005 року
№ 132.

Керуючись статтями 159, 222, 223, 227, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2013
року та постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 квітня 2013 року у цій справі
скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.І. Смокович

Судді
К.В. Конюшко

Т.А. Чумаченко