Справа № 2а-1670/4064/11
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.Справа № 2а-1670/4064/11

Головуючий 1 інстанції: Супрун Є.Б.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від
08.01.2014р. по справі № 2а-1670/4064/11

за позовом ОСОБА_1

до Диканської районної державної
адміністрації Полтавської області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник, ОСОБА_1, звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду із заявою, в
якій просив переглянути за
нововиявленими обставинами постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.05.11 р. по
справі № 2а-1670/4064/11.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.01.14 р. по
справі № 2а-1670/4064/11 у задоволенні заяви
було відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду
першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.01.14 р. по
справі № 2а-1670/4064/11 та задовольнити
заяву про перегляд за нововиявленими
обставинами судового рішення,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
законодавства з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі.

Відповідач письмові заперечення на
апеляційну скаргу не надав.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причину
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши ухвалу суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
це підтверджується доказами, що
містяться в матеріалах справи, що
постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.05.11 р.,
залишеною без змін ухвалами
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.09.11 р. та
Вищого адміністративного суду України
від 02.07.13 р., у задоволенні позову ОСОБА_1
до Диканської районної державної
адміністрації Полтавської області про
визнання протиправною відмови у
виплаті грошової допомоги при
звільненні з державної служби у
розмірі 10 місячних посадових окладів,
зобов'язання виплатити грошову
допомогу при звільненні з державної
служби у розмірі 14040,0 грн. було
відмовлено. Ухвалюючи вказане рішення,
суд посилався на приписи ч. 13 ст. 37
Закону України «Про державну службу»,
якою передбачено, що державним
службовцям у разі виходу на пенсію за
наявності стажу державної служби не
менше 10 років виплачується грошова
допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів. Виходячи зі змісту
даної норми, суд дійшов висновку, що
обов'язковою умовою для виплати
вказаної допомоги є звільнення
працівника з посади державного
службовця у зв'язку з виходом на пенсію
лише при досягненні граничного
пенсійного віку, тоді як позивач
звільнився з державної служби до
досягнення ним такого віку.

В рішенні суду першої інстанції також
зазначено, що обґрунтовуючи наявність
нововиявлених обставин, заявник
стверджує, що рішенням Конституційного
Суду України від 26.11.13 р. у справі №
1-14/2013 за конституційним зверненням
громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного
тлумачення положення ч. 13 ст. 37 Закону
України «Про державну службу» в
системному зв'язку з положеннями п. 2 ч.
1, ч. 2 ст. 40 КЗпП України, ст. 21 Закону
України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» визнано неконституційним і
таким, що суперечить ч. 1 ст. 37 Закону
України «Про державну службу»
невиплату державним службовцям при
достроковому виході на пенсію 10
посадових окладів.

Відмовляючи у задоволенні поданої
позивачем заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.05.11 р. по
справі № 2а-1670/4064/11, суд першої
інстанції дійшов до висновку про
помилковість тверджень заявника, який
хибно вважає, що Конституційний Суд
України визнав неконституційним
невиплату державним службовцям при
достроковому виході на пенсію 10
посадових окладів, оскільки питання
конституційності є прийнятним для
застосування лише відносно певного
нормативно-правового акту чи його
окремих положень, проте аж ніяк не
відносно певних дій суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно ч. 1 ст. 245 КАС України
постанова або ухвала суду, що набрала
законної сили, може бути переглянута у
зв'язку з нововиявленими обставинами. В
ч. 2 ст. 245 КАС України встановлений
вичерпний перелік підстав для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами, а саме: 1)
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдивих показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для прийняття
постанови чи постановленим ухвали, що
належить переглянути; 5) встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Нововиявлені обставини є фактичними
даними, що в установленому порядку
спростовують факти, які були покладені
в основу судового рішення. Судове
рішення може бути переглянуто за двох
умов: істотність нововиявлених
обставин для вирішення спору і
виявлення їх після прийняття судового
рішення по справі. Виходячи з
викладеного, колегія суддів зазначає,
що нововиявленими слід вважати
обставини, які об'єктивно існували на
момент вирішення адміністративної
справи та не були відомі і не могли бути
відомі на той час суду та хоча б одній
особі, яка брала участь у справі.
Наявність обох цих умов для визнання
обставини нововиявленою є
обов'язковою.

Згідно ч. 3 ст. 245 КАС України перегляд
судових рішень за нововиявленими
обставинами в разі прийняття нових
законів, інших нормативно-правових
актів, якими скасовані закони та інші
нормативно-правові акти, що діяли на
час розгляду справи, не допускається,
крім випадків, коли вони пом'якшують
або скасовують відповідальність
фізичної особи.

Звертаючись до суду першої інстанції
із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Полтавського окружного
адміністративного суду від 26.05.11 р. по
справі № 2а-1670/4064/11, ОСОБА_1 зазначив, що
рішенням Конституційного Суду України
від 26.11.13 р. у справі № 1-14/2013 за
конституційним зверненням громадянки
ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення
положення ч. 13 ст. 37 Закону України «Про
державну службу» в системному зв'язку з
положеннями п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 40 КЗпП
України, ст. 21 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» встановлено,
що в аспекті конституційного звернення
положення ч. 13 ст. 37 Закону України «Про
державну службу» від 16.12.93 р. № 3723- XII з
наступними змінами в системному
зв'язку з положеннями п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 40
КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» від 16.12.93 р. №
3721-ХІІ з наступними змінами необхідно
розуміти так, що у разі дострокового
виходу на пенсію державного службовця
з посади в органах державної влади
відповідно до чинного законодавства
державний службовець за наявності
стажу державної служби не менше 10 років
і страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку
визначеного в ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про державну службу». Наведені
обставини, на думку заявника, є
нововиявленими обставинами в
розумінні п. 5 ч. 2 ст. 245 КАС України,
зазначивши при цьому що рішенням
Конституційного Суду України від 26.11.13
р. у справі № 1-14/2013 визнана
неконституційною і такою, що
суперечить ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
державну службу», невиплата державним
службовцям при достроковому виході на
пенсію 10 посадових окладів.

Колегія суддів зазначає, що у п. 5 ч. 2 ст.
245 КАС України вказана така підстава
для перегляду справи, як встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону чи іншого
правового акта, їх частини, який був
застосований судом при вирішенні
справи. Якщо сам закон, на підставі
якого була вирішена справа по суті, є
неконституційним, то і рішення суду не
відповідає вимогам законності, а тому
не може виконуватися і повинно бути
переглянуте. Дана обставина є
підставою для перегляду справи, якщо
оспорюване рішення ще не виконане. При
цьому, скасування чи зміна
нормативного акта, на якому
ґрунтувалось судове рішення, може
вважатись нововиявленою обставиною
лише за умови, якщо в акті, яким
скасовано чи змінено попередній,
зазначено про надання йому зворотної
сили.

До нововиявлених обставин слід
відносити прийняття Конституційним
Судом України рішення про визнання
законів та інших нормативно-правових
актів, зазначених у п. 1 ст. 13 Закону
України «Про Конституційний Суд
України», такими, що не відповідають
Конституції України. Разом з тим, не
може вважатися нововиявленою
обставиною висновок Конституційного
Суду України про офіційне тлумачення
положень Конституції України та
законів України, в тому числі і у
випадку, коли це тлумачення суперечить
роз'ясненням ВС України з питань
застосування законодавства або
рекомендаційному роз'ясненню Вищого
спеціалізованого суду з питань
застосування законодавства щодо
розгляду справ відповідної судової
юрисдикції.

Наведені вище обставини свідчать про
правомірність висновку суду першої
інстанції стосовно того, що питання
щодо неконституційності положень
будь-якого нормативно-правового акту
рішенням Конституційного Суду України
від 26.11.13 р. у справі № 1-14/2013 не
розглядалося, оскільки дане рішення
лише тлумачить положення ч. 13 ст. 37
Закону України «Про державну службу».

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги його не спростовують.

Зважаючи на те, що ухвала Полтавського
окружного адміністративного суду від
08.01.14 р. по справі № 2а-1670/4064/11 прийнята з
дотриманням вимог чинного
законодавства, колегія суддів не
виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 197, 199, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.01.14 р. по
справі № 2а-1670/4064/11 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.01.14 р. по
справі № 2а-1670/4064/11 за позовом ОСОБА_1 до
Диканської районної державної
адміністрації Полтавської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Тацій Л.В.