Справа № 577/5264/13-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.Справа № 577/5264/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Конотопі та Конотопському
районі Сумської області на постанову
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 25.11.2013р. по
справі № 577/5264/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Конотопі та Конотопському
районі Сумської області

про визнання протиправною
бездіяльності щодо перерахунку пенсії,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 25.11.2013 р. позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним рішення УПФ
України в м. Конотопі та Конотопському
районі щодо відмови у призначенні
пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням пенсійного
віку відповідно до ст. 55 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
аварії на ЧАЕС».

Зобов'язано УПФ України в Конотопі та
Конотопському районі призначити
ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного
віку, як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок аварії на
ЧАЕС» з 28.06.2013 р.

УПФ України в Конотопі та
Конотопському районі (далі-відповідач),
не погодившись з судовим рішенням,
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 25.11.2013 р. та
винести нову постанову, якою позов
задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи, що
призвело до її невірного вирішення.

ОСОБА_1 (далі-позивач) подав заперечення
проти апеляційної скарги, вважає
постанову суду першої інстанції
законною та обґрунтованою, просить
залишити її в силі, а вимоги
апеляційної скарги без задоволення.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
поважних причин неявки до суду, не
встановлено, в зв'язку з чим справа
розглядається в письмовому
провадженні відповідно до ст.197 КАС
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заперечень проти
неї, дослідивши докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України
оскаржувана постанова переглянута в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС категорії 2 (посвідчення серії
НОМЕР_1) (а.с.4, 6).

28.06.2013 р. позивач досяг віку 52 роки у
зв'язку із чим 02.07.2013 р. звернувся до
відповідача із заявою про призначення
пенсії із зменшенням пенсійного віку
на 8 років згідно ст. 55 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
аварії на ЧАЕС" (а.с. 19).

Відповідачем відмовлено у призначенні
пенсії позивачу зі зменшенням
пенсійного віку у зв'язку з
відсутністю документів, визначених
Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", що підтверджують
кількість відпрацьованих позивачем
днів в зоні відчуження .

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відмова у призначенні позивачу пенсії
із зменшенням пенсійного віку є
необґрунтованою, оскільки позивачем
підтверджено наявність передбачених
законом умов, за яких призначається
відповідна пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(далі - Закон №796).

Відповідно до ст. 9 Закону №797, особами,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є, зокрема,
учасники ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС - громадяни, які
брали безпосередню участь у ліквідації
аварії та її наслідків;

Єдиним документом, що підтверджує
статус громадянина, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та надає право на користування
пільгами, встановленими Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", у тому
числі призначення пенсії зі зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій, є
посвідчення "Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи".

Згідно ст. 14 Закону №796 учасниками
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС є особи, які
працювали у зоні відчуження у 1987 році -
не менше 14 календарних днів, а також
потерпілі від Чорнобильської
катастрофи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1987 році 2 категорії, що
підтверджується відповідним
посвідченням (а.с. 4, 6).

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону №796
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій. Учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, які
працювали в у зоні відчуження у 1987 році
- не менше 14 календарних днів, пенсія
надається зі зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державної пенсії, на 8 років.

Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України
25.11.2005р. №22-1 встановлено перелік
документів, що мають надаватися при
призначенні (перерахунку) пенсії за
віком

Судом встановлено, що позивачем , разом
із заявою про призначення пенсії були
надані документи, визначені Порядком, а
саме копія посвідчення, архівна копія
довідки начальника локомотивного депо
Конотоп від 15.02.1998 №148,; архівна копія
довідки від 19.08.2013 р. №12-32/167; архівний
витяг від 19.08.2013 р. №12-32/166 з Протоколу №2
засідання Конотопського відділення
Північно-Західної залізниці з розгляду
питань, підтвердження працівників
структурних одиниць відділення в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильської АЄС в 1986-1987 роках,
рішення Конотопського міськрайонного
суду від 24.03.1993 р.

Доводи апеляційної скарги, що
зазначені документи не підтверджують
кількість відпрацьованих позивачем
днів в зоні відчуження, колегія суддів
вважає помилковими.

З наданих документів вбачається, що
позивач з 02.07.1987 р. по 05.07.1987 р., з 21.07.1987 р.
по 24.07.1987 р., з 11.09.1987 р. по 14.09.1987 р. та з
11.11.1987 р. по 14.11.1987 р. брав участь у
ліквідації наслідків катастрофи на
ЧАЕС , працюючи машиністом
локомотивного депо ст. Конотоп на
тепловозі, та виконуючи роботу на
ділянці ст. Яново-Посудово, Яново-Іолча
Південно-Західної залізниці. (а.с. 7-18).

Крім того Архівний витяг від 19.08.2013 р.
№12-32/166 з Протоколу №2, архівна копія
від 19.08.2013 р. №12-32/167 (довідка видана
керівником КМС 119) містять вказівку на
конкретний період роботи в зоні
відчуження, а саме, позивачем
відпрацьовано 19 днів, відомості про
заробітну плату за вказаний період
містять показник підвищеної оплати за
коефіцієнтом 2 (а.с. 12-18).

Доводи апеляційної скарги що населені
пункти Янів -Посудово, Янів-Іолча не
віднесені до зони відчуження колегія
суддів вважає помилковими.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.07.1991 р. № 106 « Про організацію
виконання постанов Верховної Ради
Української РСР про порядок введення в
дію законів Української РСР « Про
правовий режим території, що зазначала
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та « Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено
перелік населених пунктів, віднесених
до зон радіоактивного забруднення.

Зазначеною постановою КМУ населений
пункт ст. Янів Чорнобильського району
Київської обл. віднесено до зони
відчуження.

Крім того, наявність у позивача статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС також
підтверджує відпрацювання ним у зоні
відчуження у 1987 році не менше 14
календарних днів.

Отже, при вирішенні питання про
наявність умов для призначення пенсії
позивачу зі зменшенням пенсійного
віку, відповідач безпідставно не взяв
до уваги надані позивачем документи, не
сприяв позивачу у здійсненні права на
гарантії, передбачені ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи, що позивачем надано
документи, які підтверджують його
особливий статус, та кількість
відпрацьованих днів в зоні відчуження,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
позивач має право на призначення йому
пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано доказів на
спростовання висновків суду, а також на
підтвердження правомірності
прийнятого ним рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що судове
рішення прийнято з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
при повному та всебічному з'ясуванні
обставин справи, в тому підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 1 ч. 1 ст.
198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Конотопі
та Конотопському районі Сумської
області залишити без задоволення.

Постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 25.11.2013р. по справі № 577/5264/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Русанова
В.Б.Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В.
Присяжнюк О.В.