Справа № 806/165/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 р.
м.Житомир справа №
806/165/14

категорія 11.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба
І.Б.,

за участю: представника позивача -
Бондарчука А.М.,

представників відповідача:
Магомедової О.С., Щербань О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Колективного підприємства
"Виробнича фірма "Верстатреммаш" до
Корольовського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції про
визнання нечинною постанови

встановив:

15 січня 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулось Колективне підприємство
«Виробнича фірма «Верстатреммаш» (далі
- КП «Верстатреммаш») із позовом до
Корольовського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції (далі -
Корольовського ВДВС) про визнання
нечинною постанови про арешт коштів
боржника від 13 грудня 2013 року.

У позовній заяві КП «Верстатреммаш»
вказало, що Корольовським ВДВС 13 грудня
2013 року була прийнята постанова ВП №
41142686 про арешт коштів боржника
відповідно до якої було накладено
арешт на кошти КП «Верстатреммаш» в
межах суми 417433 грн 52 коп., що містяться
на всіх рахунках в ПАТ «ВТБ Банк», МФО
321767, номери рахунків 7799 та
7799; в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023,
номери рахунків 8784 та 8907; в
філії ПАТ «Промінвестбанк» в м.Житомир,
МФО 311056, номер рахунку 0328; в ПАТ
«Укрінбанк», МФО 300142, номери рахунків
0161 та 0011. Просить поновити
строк звернення до суду з
адміністративним позовом та визнати
нечинною постанову про арешт коштів
боржника від 13 грудня 2013 року.

Ухвалами судді Житомирського
окружного адміністративного суду від 20
січня 2014 року відкрито провадження у
даній справі та призначено справу до
судового розгляду.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі. У
судовому засіданні пояснив, що вказана
постанова прийнята Корольовським ВДВС
з порушенням законодавства та підлягає
скасуванню, посилається на те, що даною
постановою було накладено арешт на
кошти на рахунках КП «Верстатреммаш»,
чим було зупинено забезпечення
виробничої діяльності підприємства,
зробило неможливим: розрахунки по
заборгованості із заробітної плати
перед найманими працівниками, що є
першочерговим платежем відповідно до
трудового законодавства та виплату
коштів цільового призначення. Крім
того посилається на те, що державним
виконавцем не було здійснено всіх
необхідних заходів при підготовці до
застосування примусового виконання
рішення. Також представник позивача
пояснив, що вказана постанова була
невчасно надіслана на адресу
підприємства, що порушило право
підприємства на її оскарження.

Представники відповідача у судовому
засіданні та у письмових запереченнях
на адміністративний позов проти
позовних вимог заперечували та просили
відмовити у їх задоволенні. У судовому
засіданні представники відповідача
заперечували той факт, що позивач не
був повідомлений про відкриття
виконавчого провадження, оскільки
відповідна постанова від 10 грудня 2013
року за вихідним номером 6137 була
направлена для виконання боржнику.
Крім того 23 грудня 2013 року за вихідним
номером 12/3-28/8690 керівником КП
«Верстатреммаш» була отримана вимога
під підпис про явку до відділу
виконавчої служби та сплату коштів за
рішенням суду до 25 грудня 2013 року та
надання письмових пояснень
невиконання рішення суду. Оскільки
боржником самостійно борг не сплачено,
представники відповідача вважають, що
постанова про арешт коштів боржника
від 13 грудня 2013 року державним
виконавцем винесена правомірно. (а.с.
34-35).

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з'ясувавши
обставини у справі та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку про
відмову у задоволенні позову з
наступних підстав.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті
181 Кодексу адміністративного
судочинства України позовну заяву може
бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав, свобод чи інтересів.

Оскаржувану постанову про арешт коштів
боржника позивач отримав 9 січня 2014
року (а.с. 33), позовну заяву подав до суду
15 січня 2014 року (а.с. 3), тобто з
дотриманням десятиденного строку для
подання позовної заяви.

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні у Корольовському ВДВС
перебуває одинадцять виконавчих
документів про стягнення з КП
«Верстатреммаш» заборгованості на
користь Управління пенсійного фонду в
м.Житомирі Житомирської області на
загальну суму 379121 грн 32 коп., за якими
відповідно відкрито одинадцять
виконавчих проваджень (а.с. 39-56, 58-59),
виконавчі дії у яких, після прийняття
державним виконавцем постанови від 30
жовтня 2013 року, виконуються у зведеному
виконавчому провадженні №567/12. (а.с. 38).

9 грудня 2013 року до Корольовського ВДВС
надійшов на виконання виконавчий лист
від 12 листопада 2013 року №11/2015 виданий
господарським судом Житомирської
області про стягнення з КП
«Верстатреммаш» на користь Управління
пенсійного фонду в м.Житомирі
Житомирської області боргу у сумі 249701
грн 16 коп. (а.с. 60).

Виконавчий лист від 12 листопада 2013 року
№11/2015 був пред'явлений для виконання до
Корольовського ВДВС разом із ухвалою
господарського суду Житомирської
області від 12 листопада 2013 року про
поновлення стягувачеві строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання протягом одного року. (а.с.
61-63).

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон
України № 606-XIV) державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

10 грудня 2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №41142686 за
виконавчим листом від 12 листопада 2013
року №11/2015, копія якої направлена за
вихідним номером 6137 на адресу боржника
та стягувача. (а.с. 64).

13 грудня 2013 року державним виконавцем
була прийнята постанова ВП № 41142686 про
арешт коштів боржника відповідно до
якої було накладено арешт на кошти КП
«Верстатреммаш», що містяться на всіх
рахунках в ПАТ «ВТБ Банк», ПАТ
«Укрсоцбанк», філії ПАТ
«Промінвестбанк» та ПАТ «Укрінбанк» в
межах суми 417433 грн 52 коп., яка
складається з основної суми боргу,
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій. (а.с. 65).

24 грудня 2013 року керівником КП
«Верстатреммаш» Жигадло В.Ф. було
отримано вимогу 23 грудня 2013 року
№12/3-28/8690 про необхідність явки до
органів виконавчої служби, сплати
коштів за рішенням суду до 25 грудня 2013
року та надання письмових пояснень
невиконання рішення суду. (а.с. 67).

Добровільно КП «Верстатреммаш» не
сплатило жодної суми на погашення
заборгованості, тому виконання рішень
судів здійснюється у примусовому
порядку.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті
11 Закону України №606-XIV державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право:
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону
України №606-XIV у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Стосовно доводів позивача щодо
заборони накладення арешту на кошти
боржника, що надходять на рахунки по
виплатам заробітної плати та кошти
соціального страхування, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті
21 Закону України від 18 січня 2001 року
№2440-ІІІ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» (далі - Закон
України №2040-ІІІ)
страхувальник-роботодавець відкриває
окремий поточний рахунок для
зарахування страхових коштів у банках
у порядку, встановленому Національним
банком України.

Згідно з абзацом 5 частини 2 статті 21
Закону України №2040-ІІІ страхові кошти,
зараховані на окремий рахунок, не
можуть бути спрямовані на задоволення
вимог кредиторів, на стягнення на
підставі виконавчих та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до закону.

Частиною 3 статті 20 Закону України
№606-XIV встановлено, що державний
виконавець вправі провадити виконавчі
дії щодо виявлення та звернення
стягнення на кошти, які перебувають на
рахунках та вкладах боржника у банках
чи інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах у
депозитарних установах на території,
на яку поширюється юрисдикція України

Державним виконавцем на виконання
положень частини 3 статті 20 Закону
України №606-XIV було направлено запит до
податкового органу з метою отримання
відомостей про наявні у боржника
рахунки в банківських установах.

Відповідь податкового органу від 4
грудня 2013 року про номери рахунків,
відкритих у банках та інших фінансових
установах КП «Верстатреммаш» не
містить інформацію про окремий
поточний рахунок для зарахування
страхових коштів. (а.с. 57).

Позивач у судовому засіданні
стверджував, що заробітна плата
працівників КП «Верстатреммаш»
знаходиться на всіх рахунках, що
перелічені в оскаржуваній постанові
про арешт коштів, але відомостей про
розмір коштів призначених на заробітну
плату та на яких саме рахунках
знаходяться ці кошти не надав. Також
позивач не надав довідку органу
соціального страхування стосовно
розміру страхових коштів, та на якому
саме рахунку знаходяться страхові
кошти для виплати робітникам. Подання
такої довідки безпосередньо до органу
державної виконавчої служби може бути
підставою для вивільнення цих коштів
з-під арешту.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
32 Закону України №606-XIV заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Згідно з частиною 1 статті 32 Закону
України №606-XIV у разі якщо в органі
державної виконавчої служби відкрито
кілька виконавчих проваджень про
стягнення коштів з одного боржника,
вони об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

У відповідності до частини 2 статті 52
Закону України №606-XIV стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах.

Частиною 4 статті 52 Закону України
№606-XIV встановлено, що на кошти та інші
цінності боржника, що знаходяться на
рахунках, вкладах та на зберіганні у
банках чи інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту.

Відповідно до частини 2 статті 57 Закону
України №606-XIV арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Корольовським ВДВС було прийнято
постанову від 13 грудня 2013 року в межах
повноважень та у відповідності до
вимог чинного законодавства, а тому суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 03
лютого 2014 р.