Справа № 2а-9872/10/0528
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Клімов В.В.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року справа №2а-9872/10/0528

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Геращенка І.В.

суддів: Василенко Л.А., Гімона М.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Краматорську Донецької області на
постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 17 грудня 2010
року у справі № 2а-9872/10/0528 за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Краматорську Донецької
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити недоплачену щомісячну
соціальну допомогу до пенсії, як
«дитині війни»,-

ВСТАНОВИВ:

30.11.2010 року позивач звернувся до
Краматорського міського суду
Донецької області з позовною заявою до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Краматорську Донецької області про
визнання бездіяльності неправомірною,
зобов'язання нарахувати та виплатити
недоплаченої щомісячної соціальної
допомоги до пенсії, як «дитині війни».

Постановою Краматорського міського
суду Донецької області від 17 грудня 2010
року у справі № 2а-9872/10/0528 позовна заява
задоволена.

Відповідач зобов'язаний нарахувати та
сплатити доплату до пенсії в розмірі 30%
від пенсії за віком як дитині війни з
09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року
по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009
року, з 01.01.2010 року по 31.11.2010 року, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідач, не погодившись з цим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Наголошує на тому, що підвищення дітям
війни виплачуються органами
Пенсійного фонду України відповідно до
чинного на певний час законодавства.

Частиною 8 ст. 183-2 КАС України
передбачено, що апеляційні скарги у
справах, передбачених пунктами 1, 2
частини першої цієї статті,
розглядаються апеляційними судами в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

Позивач належить до соціальної групи
«діти війни», це підтверджується
посвідченням у матеріалах справи та
користується правами і пільгами,
встановленими Законом України «Про
соціальний захист дітей війни».

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом,
в апеляційній скарзі вказується на
порушення норм матеріального та
процесуального права, як вважає
відповідач, він правомірно у
встановленому чинним законодавством
розмірі здійснював позивачу доплату до
пенсії як дитині війни.

Колегія суддів вважає такий висновок
помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені конституцією та
законами України.

За Преамбулою Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV цей
Закон, розроблений відповідно до
Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону саме на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Правовий статус дітей війни, що
визначає основи їх соціального захисту
та гарантії їх соціальної захищеності
шляхом надання пільг і державної
соціальної підтримки, встановлює Закон
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Відповідно до ст. 6 цього Закону
України, дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з якої випливає, що
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму встановленого
для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до частини першої статті 2
Закону України "Про прожитковий
мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-ХІV
прожитковий мінімум застосовується
для встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком.

Згідно ст. 111 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" у 2007
році підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість
пенсії, відповідно до статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"), у розмірі 50
відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 12 ст. 71 цього Закону з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність з цим Законом зупинена
на 2007 рік дія ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Рішенням Конституційного суду України
від 09.07.2007р. № 6-рп/2007 визнані такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), у тому числі, п. 12
ст. 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік".

У 2008 році Законом України від 28 грудня
2007 року № 107 "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(підпункт 2 пункту 41 розділу ІІ) статтю 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" викладено в новій
редакції, згідно з якою дітям війни
(крім тих, на яких поширюється дія
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту"), виплачується підвищення до
пенсії у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни,
тобто 10 % прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Ветеранам же війни, які мають право на
отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до цього Закону та
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» дане підвищення провадиться
за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
положення, зокрема, підпункту 2 пункту 41
розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" визнані
неконституційними.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Колегія судів зазначає, що мінімальний
розмір пенсії за віком встановлений
абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, з
огляду на те, що положення частини 3 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Крім того, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст. 5 КАС України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Як на час подання цього позову, так і на
момент прийняття судом оскаржуваної
постанови відповідно до частини першої
статті 99 КАС адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Частиною другою цієї статті
визначено, що для звернення за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач про порушення свого права, якщо
він вважав його порушеним, повинен був
дізнатися при виплаті йому
відповідачем щомісячної соціальної
допомоги як дитині війни. Звернення
позивача до відповідача із заявою щодо
сплати зазначеного виду допомоги за
минулий час не є передбаченою законом
можливістю досудового порядку
вирішення спору в розумінні частини
четвертої статті 99 КАС України.

Крім того, сплата соціальної допомоги
як дитині війни не пов'язується з
подачею відповідної заяви, зазначені
дії відповідачем повинні
здійснюватись самостійно.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановлюється ухвала.

Норми статті 268 Цивільного кодексу
України, якою передбачено, що позовна
давність не поширюється на вимоги про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, на погляд колегії, не
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, оскільки виплата
щомісячної соціальної допомоги як
дитині війни, не пов'язана з
відшкодуванням шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я.

Крім того, слід зазначити, що до спірних
правовідносин не повинні
застосовуватись також положення
статті 87 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", оскільки з 01.01.2004 року
набрав чинності Закон України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до п.16 розділу XV "Прикінцеві
положення"цього Закону до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" застосовуються в частині
визначення права на пенсію за віком на
пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до статті 46 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком лише нараховані суми пенсії, не
отримані з вини органу, що її призначає
і виплачує.

Оскільки у правовідносинах, що є
предметом розгляду у цій справі,
нарахування спірних сум відповідачем
не здійснювались, підстави для
застосування статті 46 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" відсутні.

Враховуючи викладене колегія суддів
вважає, що позовні вимоги позивача з
09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року
по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009
року, з 01.01.2010 року по 29.05.2010 року слід
залишити без розгляду.

Таким чином, позивач має право на
перерахунок та виплату недоотриманого
щомісячного підвищення до пенсії, як
дитині війни, в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність
за період з 30.05.2010 року по 31.11.2010 року, з
урахуванням фактично отриманих сум.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постанова прийнята з
порушенням норм матеріального права,
що є підставою для скасування
постанови та часткового залишення
позову без розгляду.

Керуючись статтями ст. 2, ст. 9, ст. 99, ст.
100, ст. 160, ст. 167,ст. 184, ст. 195, ст. 183-2, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Краматорську Донецької області на
постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 17 грудня 2010
року у справі № 2а-9872/10/0528 - задовольнити
частково.

Скасувати постанову Краматорського
міського суду Донецької області від 17
грудня 2010 року у справі № 2а-9872/10/0528.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Краматорську Донецької області про
зобов'язання нарахувати та виплатити
недоплачену щомісячну соціальну
допомогу до пенсії, як «дитині війни»
за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року
по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 29.05.2010
року - залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Краматорську Донецької області про
зобов'язання нарахувати та виплатити
недоплачену щомісячну соціальну
допомогу до пенсії, як «дитині війни» -
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Краматорську
Донецької області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 30.05.2010 року по 31.11.2010 року, в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, з урахуванням здійснених
виплат.

Постанова суду апеляційної інстанції є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
І.В.Геращенко

Судді
Л.А.Василенко

М.М.Гімон