Справа № 2а-2399/10/2770
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

27 листопада 2013 року м.
Київ В/800/4519/13

№ В/800/4519/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко
Є.А.,

суддів: Костенка М.І., Лосєва А.М.,
Маринчак Н.Є., Сіроша М.В.,

розглянувши заяву Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Севастополі про
перегляд Верховним Судом України
адміністративної справи № 2а-2399/10/2770
Окружного адміністративного суду
м. Севастополя

за позовом Відкритого акціонерного
товариства (ВАТ) «Кримський
електротехнічний завод «Сатурн»»

до Державної податкової інспекції (ДПІ)
у Ленінському районі м. Севастополя

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 06.08.2013 касаційну скаргу ДПІ
у Ленінському районі м. Севастополя
залишено без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя від 19.10.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09.03.2011 - без
змін.

ДПІ у Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі
звернулось із заявою про перегляд
Верховним Судом України цієї
адміністративної справи, посилаючись
на неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм пункту 1.8
статті 1, підпунктів 7.7.1, 7.7.2, 7.7.5, 7.7.6, 7.7.10
пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (Закон №
168/97-ВР). Як на приклад неоднакового
застосування цих правових норм заявник
вказує на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
22.07.2010 у справі № 7/51-2007 Господарського
суду Закарпатської області за позовом
Закритого акціонерного товариства
(ЗАТ) «Мукачівський лісокомбінат» до
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції у Закарпатській
області про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення.

Згідно зі статтею 237 КАС України заява
про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У судових рішеннях, на які посилається
ДПІ, відсутнє різне правозастосування,
яке відповідно до статті 237 КАС України
може бути підставою для перегляду
судових рішень в адміністративній
справі Верховним Судом України.

Так, в ухвалі від 06.08.2013 Вищий
адміністративний суд України, даючи
юридичну оцінку діям ВАТ «Кримський
електротехнічний завод «Сатурн»» щодо
включення до податкового кредиту сум
податку на додану вартість, сплачених
ТОВ «Південна промислова компанія» в
ціні придбання товару
(кабельно-провідникова й
електромеханічна продукція) та ТОВ
«Будівельна компанія «Форум-Крим»» в
ціні придбання будівельних робіт по
спорудженню оздоровчого комплексу,
застосував норми підпункту 7.2.1 пункту
7.2, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.7.1
пункту 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР і зробив
висновок, що ці норми не ставлять в
залежність право платника податку на
податковий кредит в залежність від
виконання вимог закону іншим платником
податку так само, як і від проведення
(або не проведення) податковим органом
зустрічних перевірок постачальників
по всьому ланцюгу поставок від
виробника до покупця. Залишаючи без
змін ухвалені у справі судові рішення,
суд касаційної інстанції виходив із
встановлених судами попередніх
інстанцій на підставі оцінки
приєднаних до справи доказів фактів
придбання ВАТ «Кримський
електротехнічний завод «Сатурн»»
товарів та робіт у вказаних
постачальників, сплати їх вартості, в
тому числі нарахованих сум податку на
додану вартість.

Що ж стосується ухвали Вищого
адміністративного суду України від
22.07.2010, то в ній норми пункту 1.8 ст.1,
підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпунктів 7.7.1,
7.7.10 пункту 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР судом
касаційної інстанції застосовані з
врахуванням відсутності у справі
доказів реального здійснення
господарських операцій, на
підтвердження яких були виписані
податкові накладні, з посиланням на які
ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат»
задекларував податковий кредит. Зміст
мотивувальної частини цієї ухвали
свідчить про різні фактичні обставини
в порівнянні зі справою № 2-а-2399/10/2770.

З огляду на відсутність різного
правозастосування до подібних
правовідносин в зазначених в заяві
судових рішеннях відсутні підстави для
допуску справи до перегляду Верховним
Судом України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Ленінському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Севастополі у допуску до провадження з
перегляду Верховним Судом України
адміністративної справи № 2а-2399/10/2770
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя за позовом Відкритого
акціонерного товариства «Кримський
електротехнічний завод «Сатурн»» до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Севастополя про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий суддя:
Є.А. Усенко

Судді:
М.І.
Костенко

А.М. Лосєв

Н.Є. Маринчак

М.В. Сірош