Справа № 801/8360/13-а
Суддя: Кучерук Олег Васильович
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/8360/13-а

27.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кучерука О.В.,

суддів Єланської О.Е. ,

Кукти М.В.

секретар судового засідання
Карпова І.І.

за участю сторін:

представник позивача, ОСОБА_2,
довіреність № 147 від 02.09.13

представник відповідача, Міністерства
доходів і зборів України - Пшеничний
Юрій Володимирович, довіреність №
99-99-10-17/0112 від 31.12.13

представник відповідача, Комісії з
проведення реорганізації Державної
податкової служби України - не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив,

представник третьої особи, Головного
управління Міндоходів в АР Крим -
Лук'янец Олена Юріївна, довіреність №
1172/9/10.1-14 від 22.08.13

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6
на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Шкляр Т.О. ) від
24.09.2013 року по справі №801/8360/13-а

за позовом ОСОБА_6 (АДРЕСА_1)

до Міністерства доходів і зборів
України (пл. Львівська, 8,м.Київ,04655)

Комісії з проведення реорганізації
Державної податкової служби України
(пл. Львівська, буд.6-8, м.Київ,04655)

треті особи: Головне управління
Міндоходів в АР Крим (вул. О. Невського,
буд.29, м.Сімферополь, Автономна
Республіка Крим, 95006)

про визнання протиправним та
скасування наказу, зобовязання вчинити
певні дії.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 24.09.13 року в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погодившись з рішенням суду,
позивач - ОСОБА_6, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 24.09.13 року та
прийняти нове рішення по справі, яким
позов задовольнити.

Заявник апеляційної скарги
посилається на те, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального права та процесуального
права.

У судовому засіданні 27.01.2014 року
представник позивача наполягав на
задоволенні апеляційної скарги з
мотивів викладених в апеляційній
скарзі ( т.3, а.с. 2-6).

Представник відповідача Міністерства
доходів і зборів України у судовому
засіданні 27.01.2014 року заперечував проти
задоволення апеляційної скарги та
просив рішення суду першої інстанції
залишити в силі, надав письмові
заперечення (т.3, а.с.30-31).

Представник Головного управління
Міндоходів в АР Крим у судовому
засіданні 27.01.2014 року заперечував проти
задоволення апеляційної скарги та
просив рішення суду першої інстанції
залишити в силі, надав письмові
заперечення (т.3, а.с.35-36).

Представник відповідача - Комісії з
проведення реорганізації Державної
податкової служби України у судове
засідання 27.01.2014 року не з'явився, про
дату, час та місце судового розгляду
сповіщений належним чином та
своєчасно, про причини неявки суд не
повідомив.

Чинне законодавство не обмежує коло
представників осіб, які беруть участь у
справі, при апеляційному розгляді
адміністративної справи.

Крім того, згідно з частиною четвертою
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України, неприбуття у
судове засідання сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши справу в порядку статей 195,
196 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом Державної податкової служби
України № 2011-0 від 06.11.2012р. позивач в
порядку переведення був призначений на
посаду начальника державної
податкової інспекції у м. Алушта АРК
Державної податкової служби та
звільнений з посади начальника
Феодосійської об'єднаної державної
податкової інспекції АРК Державної
податкової служби.

Наказом Державної податкової служби
України № 489-0 від 17.07.2013р. позивач був
звільнений 22 липня 2013р. з посади
начальника державної податкової
інспекції у м. Алушта АРК Державної
податкової служби у зв'язку з
реорганізацією та скороченням штатної
чисельності за п. 1 ст. 40 КЗпТ України.

З вищевказаним наказом № 489-0 від
17.07.2013р. позивач був ознайомлений
08.08.2013р., що підтверджується його
підписом на наказі.

Судова колегія, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального
права, вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про державну службу», підстави
припинення державної служби можуть
бути загальними, тобто передбаченими
Кодексом законів про працю України
(далі - КЗпП України ) та спеціальними,
які наведені в цьому Законі. Таким
чином, при звільненні особи з публічної
служби за загальними підставами,
передбаченими КЗпП України, на цю особу
поширюються гарантії, передбачені цим
Кодексом, якщо інше прямо не визначено
спеціальним законом.

Позивача звільнено з публічної служби
за загальними правилами, відповідно до
пункту 1 частини першої статті 40
Кодексу законів про працю України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності, можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України
передбачено, що звільнення з підстав,
зазначених у пунктах 1,2,6 ч. 1 ст. 40 КЗпП
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Відповідно ст. 49-2 КЗпП України, про
майбутнє вивільнення працівники
персонально попереджаються не пізніше
ніж за два місяця.

При вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством.

Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно. Водночас власник або
уповноважений ним орган доводить до
відома державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
зазначенням його професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці.

Державна служба зайнятості пропонує
працівникові роботу в тій же чи інший
місцевості за його професією,
спеціальністю, кваліфікацією, а при її
відсутності - здійснює підбір іншої
роботи з урахуванням індивідуальних
побажань і суспільних потреб. При
необхідності працівника може бути
направлено, за його згодою, на навчання
новій професії (спеціальності) з
наступним наданням йому роботи.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року
«Про практику розгляду судами трудових
спорів», розглядаючи трудові спори,
пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40
КЗпП України, суди зобов'язані
з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали
місце зміни в організації виробництва
і праці, зокрема, ліквідація,
реорганізація або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників, чи додержано власником
або уповноваженим ним органом норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, які є докази
щодо змін в організації виробництва і
праці, про те, що працівник відмовився
від переведення на іншу роботу або що
власник або уповноважений ним орган не
мав можливості перевести працівника з
його згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне звільнення.

Згідно з ч.2, 3 ст. 36 КЗпП України зміна
підпорядкованості підприємства,
установи, організації не припиняє дії
трудового договору. У разі зміни
власника підприємства, а також у разі
його реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, виділення, перетворення) дія
трудового договору працівника
продовжується. Припинення трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу можливе лише
у разі скорочення чисельності або
штату працівників (пункт 1 частини
першої статті 40).

Відповідно до ч. 3 ст 81 Цивільного
кодексу України вказаним Кодексом
встановлюються порядок створення,
організаційно-правові форми, правовий
статус юридичних осіб приватного
права.

Порядок утворення та правовий статус
юридичних осіб публічного права
встановлюються Конституцією України
та спеціальним нормативним актом.

Указом Президента України № 726/2012 від
24.12.2012р. «Про деякі заходи з оптимізації
системи центральних органів
виконавчої влади» постановлено
утворити Міністерство доходів і зборів
України, реорганізувавши Державну
митну службу України та Державну
податкову службу України, а також
поклавши на Міністерство, що
утворюється, функцію з адміністрування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Згідно з Указом Президента України №
141/2013 від 18.03.2013р. «Про Міністерство
доходів і зборів України» Міністерство
доходів і зборів України є
правонаступником Державної податкової
служби України та Державної митної
служби України, що реорганізуються.

Відповідно до Постанови КМУ № 229 від
20.03.2013р. «Про утворення територіальних
органів Міністерства доходів і зборів»
утворюються як юридичні особи
публічного права територіальні органи
Міністерства доходів і зборів згідно з
додатком 1; реорганізуються шляхом
приєднання до відповідних
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів територіальні органи
Державної податкової служби та
Державної митної служби згідно з
додатком 2.

Так, відповідно до Постанови КМУ № 229
від 20.03.2013р. була утворена Державна
податкова інспекція у м. Алушті
Головного управління Міндоходів;
Державна податкова інспекція у м.
Алушті ДПС була реорганізована шляхом
приєднання до Державної податкової
інспекції у м. Алушті Головного
управління Міндоходів.

Відповідно до наказу ДПС України № 280
від 10.04.2012р. (у редакції наказу ДПС
України № 689 від 06.08.2012р.) чисельність
працівників ДПІ у м. Алушті АРК ДПС
складала 76 осіб.

Відповідно до штатного розпису на
2013рік ДПІ у м. Алушті АРК ДПС загальна
кількість штатних одиниць складала 76
одиниць.

Відповідно до наказу Міністерства
доходів і зборів України № 120 від
22.05.2013р. чисельність працівників ДПІ у
м. Алушті Головного управління
Міндоходів встановлено 69осіб.

Відповідно до штатного розпису на
2013рік ДПІ у м. Алушті Головного
управління Міндоходів загальна
кількість штатних одиниць встановлено
69 одиниць.

Тобто кількість штатних працівників
ДПІ у м. Алушті Головного управління
Міндоходів є меншою, ніж до проведення
реорганізації, адже мала місце зміна
функцій ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів в
АР Крим порівняно з ДПІ у м. Алушті АР
Крим ДПС, зокрема, відносно до
застосування митного законодавства,
забезпечення та реалізації державної
політики з адміністрування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до п. 10 Положення про
Державну податкову інспекцію у м.
Алушті АРК Державної податкової
служби, яке затверджено наказом ДПС
України № 305 від 29.12.2011р., начальник ДПІ
очолює та здійснює керівництво
діяльністю ДПІ; несе персональну
відповідальність за організацію та
результати її діяльності.

Відповідно до п. 10 Положення про
Державну податкову інспекцію у м.
Алушті Головного управляння
Міндоходів в АРК начальник ДПІ очолює
та здійснює керівництво діяльністю
ДПІ; несе персональну відповідальність
за організацію та результати її
діяльності.

Таким чином, мала місце реорганізація
та скорочення чисельності штату
працівників Державної податкової
інспекції у м. Алушті ДПС, зміни в
організації праці, а також з
урахуванням збільшення функцій ДПІ ум.
Алушті ГУ Міндоходів в АРК зміна
функціональних обов'язків керівника
ДПІ у м. Алушта.

Про майбутнє вивільнення по закінченню
2 місяців з дати вручення попередження
позивач персонально був попереджений
під підпис 08.05.2013р.

У зв'язку з тривалою процедурою
реорганізації ДПІ у м. Алушті АРК ДПС
позивач був попереджений про зміну
дати наступного звільнення,
передбачену в попередженні про
майбутнє звільнення від 08.05.2013р. на
22.07.2013р.

05.07.2013р. позивачу були запропоновані
для працевлаштування наступні
вакансії в територіальних органах ГУ
Міндоходів в АРК:

- заступник начальника
Красноперекопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в АРК;

- начальник відділу організації та
супроводження перевірок платників
податків управління податкового
аудиту ДПІ у м. Алушті Головного
Управління Міндоходів в АРК.

Позивач 05.07.2013р. вказав, що з
запропонованими вакансіями не згоден,
зі звільненням по п. 1 ст. 40 КЗпП України
згодний.

Відповідно ст. 49-2 КЗпП України власник
або уповноважений ним орган пропонує
працівникові іншу роботу на тому ж
підприємстві, установі, організації,
тобто гарантії, які надані працівнику,
стосуються права на залишення на
роботі на тому ж підприємстві, а не на
посаді.

Відповідно до п. 7 Положення про
Міністерство доходів і зборів України,
яке затверджено Указом Президента
України № 141/2013 від 18.03.2013р. «Про
Міністерство доходів і зборів
України», система органів Міндоходів
України складається з Міндоходів
України та його територіальних
органів. Така система забезпечує
реалізацію єдиної державної
податкової політики, а тому допускає
варіювання місця роботи конкретної
особи, при цьому така особа залишається
діяти в системі органів Міністерства
доходів і зборів України.

Посада начальника ДПІ у м. Алушті ГУ
Міндоходів в АРК входить до
номенклатури посад Міністерства
доходів і зборів України, у зв'язку з
чим призначення на вказану посаду
відбувалось на підставі наказу
Міністерства доходів і зборів України
№ 41 від 16.04.2013р.

Наказом Міністерства доходів і зборів
№ 823-о від 24.05.2013р. на посаду начальника
Державної податкової інспекції у м.
Алушті Головного управління
Міндоходів в АРК був призначений у
порядку переведення ОСОБА_7.

Колегія суддів зазначає, що станом на
05.07.2013р. посада начальника ДПІ у м.
Алушті ГУ Міндоходів в АРК не була
вакантна.

У зв'язку з тим, що позивач був згодний
зі звільненням, інші посади йому не
пропонувались.

Згідно ст. 42 КЗпП України, при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці
і кваліфікації перевага в залишенні на
роботі надається: сімейним - при
наявності двох і більше утриманців;
особам, в сімї яких немає інших
працівників з самостійним заробітком;
працівникам з тривалим безперервним
стажем роботи на даному підприємстві, в
установі, організації; працівникам, які
навчаються у вищих і середніх
спеціальних учбових закладах без
відриву від виробництва; учасникам
бойових дій, інвалідам війни та особам,
на яких поширюється чинність Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»;
авторам винаходів, корисних моделей,
промислових зразків і
раціоналізаторських пропозицій;
працівникам, які дістали на цьому
підприємстві, в установі, організації
трудове каліцтво або професійне
захворювання; особам з числа
депортованих з України, протягом п'яти
років, з часу повернення на постійне
місце проживання до України;
працівникам з числа колишніх
військовослужбовців строкової служби
та осіб, які проходили альтернативну
(невійськову) службу, - протягом двох
років з дня звільнення їх зі служби;

Перевага в залишенні на роботі може
надаватися й іншим категоріям
працівників, якщо це передбачено
законодавством України.

Таким чином, перевага вищевказаним
категоріям працівників надається лише
при рівних (а не різних) умовах
продуктивності праці і кваліфікації.

Кваліфікація - це здатність особи
виконувати завдання та обов'язки
відповідної роботи, рівень
підготовленості особи з числа
працівників, включаючи базову
спеціальну освіту, професійні знання,
навички й уміння, а також досвід роботи,
що забезпечує належне виконання особою
посадових обов'язків.

Оцінка продуктивності праці і
кваліфікації позивача та інших
посадових осіб відповідача, ділових та
особистих якостей при виконанні
службових обов'язків державним
службовцем у відповідності до займаної
посади, прерогатива,у першу чергу,
безпосередньо керівника відповідного
органу Міністерства доходів і зборів
України, якій і визначає рівень
продуктивності та кваліфікації
підлеглих працівників і не може бути
змінена оцінкою іншої особи, оскільки в
такому випадку це буде втрученням в
компетенцію відповідача.

Згідно з особистою справою особи, яка
призначена на посаду начальника
Державної податкової інспекції у м.
Алушті Головного управління
Міндоходів в АРК, вказана особа не має
дисциплінарних стягнень, професійні
вміння і навички - високорозвинені та
забезпечують виконання практичних
завдань професійного характеру на
високому рівні.

Згідно з особистою справою позивача до
позивача було застосовано
дисциплінарне стягнення наказом ДПС
України «Про застосування
дисциплінарного стягнення» від 20.06.2012р.

З урахуванням викладеного колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
правових підстав для визнання
протиправним та скасування наказу про
звільнення позивача та поновлення його
на роботі.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів», при
ліквідації підприємства (установи,
організації) правила пункту 1 ст. 40
Кодексу законів про працю України
можуть застосовуватись і в тих
випадках, коли після припинення його
діяльності одночасно утворюється нове
підприємство. В цих випадках працівник
не вправі вимагати поновлення його на
роботі на заново утвореному
підприємстві, якщо він не був
переведений туди в установленому
порядку.

В даному випадку відбулась
реорганізація відповідача із
встановленням правонаступництва, але
при цьому змінилися штатна чисельність
працівників.

З наведених підстав, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позивач не був
переведений до новоутвореного
податкового органу, у зв'язку з чим
відсутні правові підстави для
поновлення його на роботі в
організації, яка є знов утвореною,
зобов'язання видати наказ щодо
прийняття позивача на нову посаду в
організації, яка є знов утвореною.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, рішення
суду ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.195; ст.196; п.1 ч.1 ст.198; ст.200;
п.1 ч.1 ст.205; ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
24.09.2013 року по справі №801/8360/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 03 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
О.В.Кучерук

Судді підпис
О.Е.Єланська

підпис М.В. Кукта

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.В.Кучерук