Справа № 815/8552/13-а
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/8552/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

суддів - Самойлюк Г.П.

- Гусева О.Г.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі справу
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича, третя особа на
стороні відповідача - державний
реєстратор Реєстраційної служби
Татарбунарського районного управління
юстиції Одеської області Сєда Тетяна
Михайлівна, про визнання недійсним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича, третя особа на стороні
відповідача - державний реєстратор
Реєстраційної служби Татарбунарського
районного управління юстиції Одеської
області Сєда Тетяна Михайлівна, в якому
просила визнати недійсним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
О.О. «Про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень» №6550842
від 09.10.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що 31 липня 2013 року нею була
подана заява до Реєстраційної служби
Татарбунарського районного Управління
юстиції Одеської області, яка
зареєстрована за номером: 2312780. В заяві
позивач просила здійснити реєстрацію
переходу права власності на приміщення
№3, №4, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1. Позивач вказала, що відповідно
до інформації, яка розміщена на
офіційному сайті Державної
реєстраційної служби України вона
надала заяву і всі необхідні документи.
Вказана заява була передана до
Департаменту державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно для
перевірки відповідно до наказу
Міністерства юстиції України «Про
заходи взаємодії органів державної
реєстрації прав та їх посадових осіб»
№607/5 від 02.04.2013 року. 17.09.2013 року позивач
отримала рішення від державного
реєстратора Департаменту державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно «Про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень» за № 5346857 від 28.08.2013 року. В
рішенні про зупинення зазначається, що
потрібно зупинити розгляд заяви ОСОБА_2
з наступних підстав: 1) не надані
паспорт та ідентифікаційний код
заявника; 2) не надані документи на
земельну ділянку, на якій розташований
об'єкт; 3) існують заборони на об'єкт,
накладені судом. 20.09.2013 року позивач
надала письмові пояснення з цього
приводу до Державної реєстраційної
служби України.

Позивач пояснила, що у відповідь на
вказану заяву, 15.10.2013 року отримала від
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби Гуляєва О.О.
рішення «Про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень» №6550842
від 09.10.2013 року за заявою про реєстрацію
від 31.07.2013 року №2312780, розгляд якої
раніше було зупинено. В рішенні від
09.10.2013 року зазначаються наступні
підстави відмови в державній
реєстрації: 1) існують заборони на
об'єкт, накладені судом (арешт майна); 2)
не надані документи на земельну
ділянку, на якій розташований об'єкт; 3)
в рішенні суду не вказана загальна
площа всього об'єкту нерухомості.
Позивач вважає, що причини, які вказує
державний реєстратор Гуляєв О.О. у
своєму рішенні про відмову у
проведенні державної реєстрації, є
неправомірними і не дають підстав для
відмови у проведенні реєстрації, а тому
вказане рішення належить скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив його
задовольнити з підстав, викладених в
позовній заяві.

Відповідач - державний реєстратор
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєв
Олексій Олександрович до судового
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи був повідомлений
належним чином, просив розглянути
справу без його участі, надіслав
заперечення, в яких зазначено, що за
результатом розгляду поданої
позивачем заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від
31.07.2013 року за реєстраційним номером
№2312780 та документів, поданих для
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно,
реєстратором відповідно до вимог
статті 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», пунктів 16 та 23
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№ 703, пункту 5 Порядку, прийнято рішення
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень від 09.10.2013 № 6550842.
Так, у ході розгляду заяви встановлено,
що існують діючі заборони, обтяження, а
саме: ухвалою судді Суворовського
районного суду м. Одеси Середи І.В. від
08.07.2013 у справі № 523/10027/13-ц накладено
арешт на:

- 11/1000 частин комплексу сукняної
фабрики, що зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1, а саме приміщення №№4-1, 4-2 із
літери «В» (їдальня) загальною площею
94,4 кв.м., що складає 11/1000 частини
ідеальної долі відповідно до
технічного паспорту об'єкта
нерухомості - комплексу сукняної
фабрики;

- 18/1000 частин комплексу сукняної
фабрики, що зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1, а саме приміщення №№3-1, 3-2, 3-3,
3-4, 3-5, 3-6, із літери «В» (їдальня)
загальною площею 146,3 кв.м., що складає
18/1000 ідеальної долі відповідно до
технічного паспорту об'єкта
нерухомості - комплексу сукняної
фабрики. Також, з
документів, доданих позивачем до заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, вбачається, що рішенням
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 13.02.2013 року у
справі № 2-591/1529/12 (правовстановлюючий
документ) за позивачем визнано право
власності на вказане вище арештоване
нерухоме майно. Таким чином, державний
реєстратор прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєв О.О. вважає заявлені
вимоги позивача необґрунтованими,
незаконними та такими, що не підлягають
задоволенню.

Третя особа - державний
реєстратор Реєстраційної служби
Татарбунарського районного управління
юстиції Одеської області Сєда Тетяна
Михайлівна до судового засідання не
з'явилась, про день, час та місце
слухання справи була повідомлена
належним чином, надала до суду заяву,
згідно якої проти задоволення позовних
вимог не заперечувала та просила про
розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та надані докази,
всебічно та повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до абз. 1 п.1 ст.2 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частинами 1, 5 ст.3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що державна реєстрація
прав є обов'язковою. Інформація про
права на нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Державна реєстрація прав
є публічною, проводиться органом
державної реєстрації прав, який
зобов'язаний надавати інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом.
Державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в порядку
черговості надходження заяв.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: 1) право власності на нерухоме
майно; 2) право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; 3) інші речові права
відповідно до закону; 4) податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження.

Згідно п.1 ст. 19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Судом встановлено, що 31 липня 2013 року
ОСОБА_2 подано заяву про реєстрацію
прав та їх обтяжень до Реєстраційної
служби Татарбунарського районного
Управління юстиції Одеської області,
яка зареєстрована за номером 2312780, про
реєстрацію переходу права власності на
нежитлове приміщення №3 та №4
комплексу сукняної фабрики під літерою
«В», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
заяву ОСОБА_2 від 31 липня 2013 року за
номером 2312780 було передано до
Департаменту державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно для
перевірки відповідно до наказу
Міністерства юстиції України «Про
заходи взаємодії органів державної
реєстрації прав та їх посадових осіб»
№607/5 від 02.04.2013 року.

28 серпня 2013 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєвим Олексієм
Олександровичем прийнято Рішення «Про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень» за №
5346857, яке позивач отримала 17.09.2013 року. В
якості підстав для зупинення
зазначено: не надані паспорт та
ідентифікаційний код заявника; не
надані документи на земельну ділянку,
на якій розташований об'єкт; існують
заборони на об'єкт нерухомості,
накладені судом.

20.09.2013 року ОСОБА_2 надала до Державної
реєстраційної служби України заяву про
виконання рішення «Про зупинення
розгляду заяви про державну
реєстрацію».

09.10.2013 року державним реєстратором прав
на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєвим
Олексієм Олександровичем прийнято
Рішення «Про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень» №6550842,
в якому зазначено, що існують діючі
заборони, обтяження (арешт майна на
підставі рішення суду), не надані
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку, в рішенні суду не
вказана загальна площа всього об'єкту
нерухомості.

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до них
відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо
об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту
нерухомого майна під час проведення
державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного
реєстру прав або відмовляє у її наданні
у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень;

9) здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Згідно ч.4 ст.9 вказаного Закону,
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав або відмову в такій
реєстрації.

Згідно ч.1 ст. 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: 1) заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; 2) об'єкт
нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 51) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 52) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 53) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 54)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 55) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 56)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Згідно з Порядком взаємодії органів
державної реєстрації прав та їх
посадових осіб, затвердженим Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2013
року №607/5 (далі - Порядок від 02.04.2013 року
№607/5), державні реєстратори
Укрдержреєстру проводять, окрім
іншого, державну реєстрацію права
власності та/або речових прав на
нерухоме майно у випадках,
передбачених у пункті 1 наказу, зокрема
за заявами про державну реєстрацію
права власності та/або інших речових
прав на нерухоме майно, що виникають на
підставі рішення суду, що набрало
законної сили, де однією із сторін є
юридична особа, та/або інший суб'єкт
господарювання, та/або фізична особа -
підприємець.

Пунктом 16 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№ 703 (далі - Порядок від 22.06.2011 року № 703)
встановлено, що за результатами
розгляду заяви про державну реєстрацію
та документів, необхідних для її
проведення, державний реєстратор
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно п.23 Порядку від 22 червня 2011 року
№ 703, державний реєстратор приймає
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень
виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Судом в ході розгляду справи
встановлено, що ухвалою судді
Суворовського районного суду м. Одеси
Середи І.В. від 08.07.2013 року у справі №
523/10027/13-ц накладено арешт на:

-11/1000 частин комплексу сукняної
фабрики, що зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1, а саме приміщення №№4-1, 4-2 із
літери «В» (їдальня) загальною площею
94,4 кв.м., що складає 11/1000 частини
ідеальної долі відповідно до
технічного паспорту об'єкта
нерухомості - комплексу сукняної
фабрики;

-18/1000 частин комплексу сукняної
фабрики, що зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1, а саме приміщення №№3-1, 3-2, 3-3,
3-4, 3-5, 3-6, із літери «В» (їдальня)
загальною площею 146,3 кв.м., що складає
18/1000 ідеальної долі відповідно до
технічного паспорту об'єкта
нерухомості - комплексу сукняної
фабрики.

Окрім того, з документів, доданих
позивачем до заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
вбачається, що рішенням
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 13.02.2013 року у
справі № 2-591/1529/12 (правовстановлюючий
документ) за позивачем визнано право
власності на вказане вище нерухоме
майно. Однією з сторін по вказаній
справі є ТОВ "Кедр", а тому згідно вимог
п.1 Порядку від 02.04.2013 року №607/5,
прийняття рішення щодо державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно за заявою ОСОБА_2 від 31.07.2013 року
належить до компетенції відповідача.

З урахуванням вищезазначеного, суд
вважає, що у державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича були підстави
для відмови ОСОБА_2 у державній
реєстрації права власності на нерухоме
майно у відповідності до п.5 ч.1 статті 24
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», оскільки на
нерухоме майно (приміщення №3 та №4
комплексу сукняної фабрики під літерою
«В», що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1), яке просила зареєструвати
позивач, ухвалою суду від 08.07.2013 року
накладено арешт. Державна реєстрація
обтяження щодо цього майна на підставі
ухвали Суворовського районного суду м.
Одеси від 08.07.2013 року у справі №
523/10027/13-ц здійснена 08.07.2013 року, номери
записів про обтяження 1931663 та 1931748 у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно (а.с.59,60).

Таким чином, державний реєстратор
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєв
Олексій Олександрович обґрунтовано
прийняв рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №6550842 від 09.10.2013 року з
підстави існування діючих заборон,
обтяжень (арешт майна).

Разом з тим, стосовно посилань
державного реєстратора у рішенні від
09.10.2013 року №6550842 на недання ОСОБА_2
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку та незазначення в
рішенні суду загальної площі всього
об"єкта нерухомості, суд вважає такі
доводи відповідача безпідставними,
оскільки позивач надала усі
передбачені законом документи, і
подання в даному випадку
правовстановлюючого документа на
земельну ділянку ані Законом України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень", ані
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№ 703, не вимагається.

Також слід зазначити, що в рішенні
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 13.02.2013 року по
справі №501/1529/12, що набрало законної
сили 01.07.2013 року, зазначено загальну
площу 18/1000 часток нерухомого майна (146,3
кв. м.) та 11/1000 нерухомого майна (94,4 кв.
м.), що підлягає державній реєстрації.

Тому висновки відповідача у
рішенні від 09.10.2013 року №6550842, що подані
документи не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, суд
вважає необгрунтованими.

Враховуючи вищевикладене та
оцінюючи надані сторонами докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
оскаржуване рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича №6550842 від 09.10.2013 року з
урахуванням наявного арешту
нерухомого майна скасуванню не
підлягає, а тому у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2
належить відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 11, 69, 71, 86, 159-163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Гуляєва Олексія
Олександровича, третя особа на стороні
відповідача - державний реєстратор
Реєстраційної служби Татарбунарського
районного управління юстиції Одеської
області Сєда Тетяна Михайлівна про
визнання недійсним та скасування
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Гуляєва
Олексія Олександровича "Про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень" №6550842 від 09.10.2013 року -
відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції з
одночасним надісланням її копії до
суду апеляційної інстанції - протягом 10
днів з дня проголошення постанови, а у
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, - протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної
сили у разі неподання апеляційної
скарги у 10-денний строк з дня отримання
копії постанови. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст постанови виготовлено 10
лютого 2014 року.

Головуючий суддя
Андрухів В.В.

Суддя
Самойлюк Г.П.

Суддя
Гусев О.Г.