Справа № 820/9725/13-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 р.Справа № 820/9725/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Бутенко
Ю.О.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Держземагентства у
Харківському районі Харківської
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
05.11.2013р. по справі № 820/9725/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області ,
Державної реєстраційної служби у
Харківському районі Харківської
області про визнання рішення
незаконним, зобов'язання вчинити певні
дії,

ВСТАНОВИЛА:

05 листопада 2013 року постановою
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Держземагенства у
Харківському районі Харківської
області, Державної реєстраційної
служби у Харківському районі
Харківської області про визнання
рішення незаконним, зобов'язання
вчинити певні дії, - задоволено
частково.

Скасовано рішення № РВ-013
Управління Держземагенства у
Харківському районі від 13.09.2013р. про
відмову у внесенні відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру.

Зобов'язано Управління
Держземагенства у Харківському районі
зареєструвати та внести відомості до
Державного земельного кадастру про
державну реєстрацію земельної ділянки
площею 1500 кв.м. в АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог в
повному обсязі. Заявник звертає увагу
суду на той факт, що відповідно до норм
Земельного кодексу України та Порядку
ведення Державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2012
року №1051, відсутні підстави для
проведення державної реєстрації
земельної ділянки, яка оформлюється
ОСОБА_1 з огляду на невідповідність
поданих позивачкою документів щодо їх
форми та змісту вимогам чинного
законодавства. Крім того, за наявними
планово-картографічними матеріалами,
земельна ділянка, що проектується для
відведення позивачці, розташована за
межами населеного пункту.

Заявник, посилаючись на норми Закону
України "Про Державний земельний
кадастр", вказує на відсутність у нього
повноважень на внесення відомостей до
Державного земельного кадастру на
виконання постанови Харківського
окружного адміністративного суду від
05.11.2013 року по справі, та зазначає, що
такими функціями наділений державний
кадастровий реєстратор.

ОСОБА_1 заперечень на апеляційну скаргу
до суду не подано.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача
та представника позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджено матеріалами справи та не
заперечувалось сторонами, що згідно
рішення виконавчого комітету
Руськотишківської сільської ради № 26
від 09.02.1999р. (а.с. 20) позивачці передано
безкоштовно в приватну власність з
фонду земель Руськотишківської
сільської ради площею 1500 кв.м в АДРЕСА_1
під будівництво індивідуального
житлового будинку з видачею державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку.

Позивачкою замовлено та проектною
організацією виконано Технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1.

В вересні 2013 року позивачка звернулась
до Управління Держземагентства у
Харківському районі Харківської
області із заявою про внесення
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру, згідно якої
просила зареєструвати відомості щодо
земельної ділянки площею 1500 кв.м в
АДРЕСА_1.

Згідно рішення державного
кадастрового реєстратора від 13.09.2013р. №
РВ-013 (а.с. 23) позивачці відмовлено
у внесенні відомостей до Державного
земельного кадастру з посиланням на те,
що вказана земельна ділянка
розташована за межами населеного
пункту, що є порушенням ст. 38 Земельного
кодексу України, відповідно до якої до
земель житлової та громадської
забудови належать земельні ділянки в
межах населених пунктів, які
використовуються для розміщення
житлової забудови, громадських
будівель і споруд, інших об'єктів
загального користування.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
скасування рішення №РВ-013 від
13.09.2013 року про відмову у внесенні
відомостей до Державного земельного
кадастру, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідачем не було надано
належних доказів на підтвердження
законності та обґрунтованості
вказаного рішення.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Станом на час прийняття виконавчим
комітетом Руськотишківської сільської
ради рішення про надання позивачці
земельної ділянки по АДРЕСА_1 у
приватну власність відносини у сфері
використання та охорони земель були
врегульовані Земельним кодексом
України від 18 грудня 1990 року N 561-XII (далі
по тексту - ЗК України).

Згідно з частинами 2, 3 статті 3 цього
Кодексу, розпоряджаються землею Ради
народних депутатів, які в межах своєї
компетенції передають землі у
власність або надають у користування
та вилучають їх.

Повноваження щодо передачі, надання та
вилучення земельних ділянок місцеві
Ради народних депутатів можуть
передавати відповідно органам
державної виконавчої влади або
виконавчим органам місцевого
самоврядування.

Статтею 6 ЗК України громадянам України
надано право на одержання у власність
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка) безоплатно за рішенням
відповідної місцевої Ради народних
депутатів.

Виходячи зі змісту статті 17 ЗК України
вбачається, що передача земельних
ділянок у колективну та приватну
власність провадиться Радами народних
депутатів, на території яких
розташовані земельні длянки.

Пунктом 5 Порядку передачі земельних
ділянок у приватну власність
громадянам України, затвердженого
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах N 10 від 15 лютого 1993
року, чинного на час передачі у
власність позивача земельної ділянки
(далі - Порядок), передбачено, що
встановлення меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) виконують
землевпорядні органи за замовленням
Рад народних депутатів.

Після встановлення меж земельних
ділянок, що передаються у приватну
власність, громадяни одержують
Державний акт на право приватної
власності на землю, який видається і
реєструється відповідною Радою
народних депутатів.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачкою з дотриманням передбаченої
чинним законодавством процедури
отримано у власність земельну ділянку
по АДРЕСА_1 з фонду земель
Руськотишківської сільської ради, про
що свідчить копія рішення виконавчого
комітету Руськотишківської сільської
ради №26 від 09.02.1999 року (а.с.20) та копія
Державного акту на право приватної
власності (а.с.25). У матеріалах справи
відсутні будь-які відомості про
скасування рішення №26 від 09.02.1999 року.

Частиною 6 статті 24 Закону України "Про
Державний земельний кадастр" від 7
липня 2011 року N 3613-VI передбачено
підстави відмови у здійсненні
державної реєстрації земельної
ділянки, якими є: розташування
земельної ділянки на території дії
повноважень іншого Державного
кадастрового реєстратора; подання
заявником документів, передбачених
частиною четвертою цієї статті, не в
повному обсязі; невідповідність
поданих документів вимогам
законодавства; знаходження в межах
земельної ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної ділянки
або її частини.

З оскаржуваного рішення №РВ-013
від 13.09.2013 року вбачається, що підставою
для відмови ОСОБА_1 у внесенні
відомостей до Державного земельного
кадастру стала невідповідність
поданих документів вимогам,
встановленим Законом України "Про
Державний земельний кадастр", а саме:
земельна ділянка, що проектується для
відведення, розташована за межами
населеного пункту на території
Руськотишківської сільської ради.

Поняття "межі населених пунктів"
визначається ст. 173 Земельного кодексу
України від 25 жовтня 2001 року N 2768-III (далі
по тексту - ЗК України), а саме: межа
району, села, селища, міста, району у
місті - це умовна замкнена лінія на
поверхні землі, що відокремлює
територію району, села, селища, міста,
району у місті від інших територій.

Частиною 2 статті 173 ЗК України
передбачено, що межі району, села,
селища, міста, району у місті
встановлюються і змінюються за
проектами землеустрою щодо
встановлення (зміни) меж
адміністративно-територіальних
одиниць.

Проекти землеустрою щодо встановлення
(зміни) меж сіл, селищ, міст
розробляються за рішенням відповідної
сільської, селищної, міської ради.
Відомості про встановлення (зміну) меж
адміністративно-територіальних
одиниць вносяться до Державного
земельного кадастру. Відомості про
встановлені (змінені) межі
адміністративно-територіальних
одиниць зазначаються у витязі з
Державного земельного кадастру, який
безоплатно видається відповідній
сільській, селищній, міській, районній,
обласній раді. (ст. 46 Закону України "Про
землеустрій" від 22.05.2003 №858-IV).

Вивчивши наявні у справі матеріали,
колегія суддів приходить до висновку,
що відповідачем не було надано
достатніх доказів на підтвердження
того факту, що земельна ділянка по
АДРЕСА_1, яка належить позивачці на
праві приватної власності, розташована
за межами населеного пункту
Руськотишківської сільської ради.

Щодо вимог позивачки про зобов'язання
Управління Держземагентства у
Харківському районі Харківської
області внести відомості про державну
реєстрацію земельної ділянки до
Державного земельного кадастру,
колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
Державний земельний кадастр"
встановлено, що ведення та
адміністрування Державного земельного
кадастру забезпечуються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері земельних
відносин.

До повноважень центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
належить здійснення державної
реєстрації земельних ділянок, обмежень
у їх використанні (ч. 2 ст. 7 вказаного
Закону)

Згідно Положення про Державне
агентство земельних ресурсів України,
затвердженого Указом Президента
України від 8 квітня 2011 року N 445/2011,
Державне агентство земельних ресурсів
України (Держземагентство України) є
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності.

Держземагентство України здійснює
свої повноваження безпосередньо і
через утворені в установленому порядку
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, містах, а також
через міськрайонні, міжміські,
міжрайонні територіальні органи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає правомірним висновок суду
першої інстанції в частині
зобов'язання Управління
Держземагенства у Харківському районі
зареєструвати та внести відомості до
Державного земельного кадастру про
державну реєстрацію земельної ділянки
площею 1500 кв.м. в АДРЕСА_1.

Відповідно до вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області залишити
без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 05.11.2013р. по
справі № 820/9725/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 03.02.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.