Справа № 2а-17131/11/2670
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м.
Київ К/9991/34378/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 листопада 2011
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві про
визнання недійсним висновку
службового розслідування,

встановила:

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві про визнання недійсним
висновку службового розслідування та
визнанням факту загибелі ОСОБА_3 такої,
що сталась у період проходження служби
та при виконанні службових обов'язків.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 листопада 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2012 року, відмовлено у відкритті
провадження в адміністративній
справі.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм процесуального права ОСОБА_2
просить ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 листопада 2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2012 року скасувати та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
рішення суду апеляційної інстанції
щодо правильності застосування ним
норм процесуального права, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві про визнання недійсним
висновку службового розслідування
суди посилаючись на норми пункту 1
частини 1 статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
виходили з того, що заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки позивач просить встановити
факт загибелі його доньки ОСОБА_3 у
період проходження служби при
виконанні службових обов'язків та у
зв'язку з цим визнати недійсним
висновок службового розслідування,
який не є рішенням суб'єкта владних
повноважень у розумінні Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Разом з тим, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу на те, що вказані
висновки судів не можна вважати такими,
що ґрунтуються на нормах чинного
процесуального законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті
3 Кодексу публічна служба - діяльність
на державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Частиною 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 та пункту 2
частини 1 статті 17 Кодексу компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності та спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з цієї
служби.

Оскільки зазначені обставини пов'язані
з проходженням служби доньки позивача
ОСОБА_3 в органах внутрішніх справ
(публічної служби), а відповідачем у
справі є Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві - суб'єкт владних
повноважень, то такий спір є
публічно-правовим і відноситься до
адміністративної юрисдикції та його
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином судами попередніх
інстанцій при прийнятті оскаржуваних
ухвал було порушено норми
процесуального права, а саме статтей 2,
3, 17 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанції і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

За таких обставин ухвала Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 листопада 2011 року та ухвала
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2012 року підлягає скасуванню, а справа
направленню до суду першої інстанції
для вирішення питання про відкриття
позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 листопада 2011
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві про
визнання недійсним висновку
службового розслідування - скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання щодо
відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф.
Загородній