Справа № 2а-11653/11/1370
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
Справа №
17393/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
прокурора Львівської області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 29 грудня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
прокурора Львівської області про
визнання дій та бездіяльності
протиправним, -

В С Т А Н О
В И В :

До Львівського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 з позовною заявою в якій
просить визнати неправомірними дії
прокурора Львівської області, що
полягають в ухиленні від вирішення і
надання відповідей по суті і змісту
заяв від 23.03.2011 року, 15.04.2011 року, 26.04.2011
року, скарг від 13.05.2011 року, 20.05.2011 року,
30.05.2011 року, 01.06.2011 року, 04.07.2011 року,
20.09.2011 року, визнання неправомірною
бездіяльності прокурора Львівської
області стосовно контролю за
діяльністю прокурорів району та
неприйняття рішення щодо
розслідування факту незаконного
оформлення свідоцтв на об'єкт
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: м. Львів, вул. П.Мирного,13 та
перебуває в користуванні Міжшкільного
навчально-виробничого комбінату
Сихівського району м.Львова.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 29.11.2011 року
адміністративний позов було
задоволено частково. Визнано
бездіяльність прокурора Львівської
області щодо неналежного розгляду
скарги ОСОБА_1 від 01.06.2011 року в межах та
у спосіб передбачений законодавством.
Зобов'язано прокурора Львівської
області розглянути скаргу ОСОБА_1 від
01.06.2011 року в межах та у спосіб
передбачений законодавством, а також
стягнуто розмір судового збору на
користь позивача. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

З висновками суду першої інстанції не
погодився апелянт - прокуратура
Львівської області, котра в
апеляційній скарзі вказує про
помилковість висновків суду першої
інстанції в частині задоволення
позову, оскільки висновки суду не
ґрунтуються на фактичних обставинах
справи та матеріалах справи, а тому
просить задовольнити апеляційну
скаргу та скасувати постанову суду
першої інстанції, у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких мотивів.

З обставин справи вбачається, що 01.06.2011
року у прокуратуру області надійшла
скарга ОСОБА_1, подана на особистому
прийомі в прокуратурі Львівської
області та в якій висвітлюються
обставини незаконного заволодіння
майном Міжшкільного
навчально-виробничого комбінату
Сихівського району м.Львова, та
відсутністю належного реагування
прокуратури Львівської області на
вказаний факт, що проявляється у
відсутності прийняття прокуратурою
області конкретних рішень по вказаному
факту, формальних діях заступників
прокурора області та направленні
адресованих на ім'я прокурора
Львівської області звернень до
районної прокуратури м. Львова, а також
неможливості потрапити на особистий
прийом до прокурора Львівської області
з метою повідомлення всіх обставин
справи по факту захоплення майна, що
перебувало у комунальній власності.

Суд першої інстанції дослідивши всі
обставини справи прийшов до висновку,
що прокуратурою Львівської області
належно не розглянуто відповідну
скаргу ОСОБА_1 та всупереч вимогам
Наказу Генерального прокурора України
№9гн від 21.06.2011 року «Про організацію
роботи з розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України» направлено до
вирішення в прокуратуру району, котра
не має відповідних повноважень на
розгляд заяв такого виду.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції повністю
відповідають обставинам справи та є
правильними з врахуванням наступного.

Згідно статті 40 Конституції України
усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про
прокуратуру» встановлено, що прокурор
розглядає заяви і скарги про порушення
прав громадян та юридичних осіб, крім
скарг, розгляд яких віднесено до
компетенції суду.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України «Про звернення громадян»
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно частини 1 статті 15 Закону
України «Про звернення громадян»
органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Абзацом 7 статті 18 вказаного Закону
передбачено, що громадянин, який
звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги.

Статтею 19 Закону України «Про
звернення громадян» визначено, що
органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані,
зокрема: об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги; письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону
України «Про звернення громадян»
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Приписами статті 7 Закону України «Про
звернення громадян» визначено, якщо
питання, порушені в одержаному органом
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення.

На час звернення зі скаргою був діючим
наказ Генеральної прокуратури України
від 28 грудня 2005 року № 9гн «Про
організацію роботи з розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури
України», котрий передбачав
забезпечення розгляду звернень і
особистий прийом громадян у суворій
відповідності з вимогами Інструкції
про порядок розгляду і вирішення
звернень та особистого прийому в
органах прокуратури України. У
відповідності до п.3.2.наказу, по кожному
зверненню в прокуратурах усіх рівнів
може бути виконана одна з таких дій:

- прийнято до розгляду;

- передано на вирішення до
підпорядкованої прокуратури;

- направлено до іншого відомства;

- долучено до скарги, що раніше
надійшла, або до матеріалів
кримінальної справи.

Направлення звернень прокурорам, що не
мають повноважень на їх розгляд або які
раніше приймали рішення з оскаржуваних
питань, а також прокурорам, дії яких
оскаржуються, забороняється. Не
допускається прийняття рішень по
зверненнях за висновками
підпорядкованих прокурорів, чиї дії
оскаржуються.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач скористався наданим йому
Законом України «Про звернення
громадян» правом та звернувся до
прокуратури Львівської області з
заявою від 01 червня 2011 року, у якій
просив відповідача розібратися у
викладеній ним ситуації та прийняти
рішення по суті з цього приводу, а також
забезпечити контроль щодо
відповідності закону дій прокурорів
області а також забезпечити право на
особистий прийом у прокуратурі
Львівської області.

Прокуратура Львівської області
безпідставно направила вказане
звернення на вирішення до
підпорядкованої прокуратури, оскільки
заявник вказує про необхідність
зустрічі з прокурором Львівської
області для надання особистих пояснень
по вказаним фактам, а також висловлення
своєї позиції на неправомірні дії
прокурорів Львівської області та
неналежній організації діяльності з
приводу здійснення прийому громадян.

Колегія суддів вважає, що скаржник не
отримав належної відповіді по суті
поставлених запитань, що буде
підставою для нових звернень до
прокуратури Львівської області.

Таким чином, суб'єкт владних
повноважень не дотримався вимог
чинного законодавства при розгляді
скарги ОСОБА_1, котра подана у
прокуратуру Львівської області.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись, ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу прокурора
Львівської області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 29
грудня 2011 року по справі № 2а-11653/11/1370 -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й.Коваль