Справа № 1326/8341/12
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.
Справа № 7266/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Франківському районі
м.Львова на постанову Франківського
районного суду м.Львова від 20.12.2012 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова про
зобов»язання виплатити підвищення до
пенсії,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова, в якому
просила зобов»язати відповідача
нарахувати і виплатити на її користь
підвищення до пенсії відповідно до ст.77
п. "г" Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Постановою Франківського районного
суду м.Львова від 20.12.2012 року позов
задоволено. Зобов»язано управління
Пенсійного Фонду України у
Франківському районі м.Львова
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії відповідно до п.
"г" ст. 77 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" в розмірі 25 % мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 26.03.2012 року з
урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, її в апеляційному порядку
оскаржив відповідач - управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова, просить
її скасувати та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції мотивув своє
рішення тим, що у спірних
правовідносинах застосуванню підлягає
ст. 77 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а не постанова Кабінету
Міністрів України.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач заявив вимоги про
скасування рішення суду першої
інстанції, як такого, що постановлено
із порушенням норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

У доводах апеляційної скарги,
відповідач зазначає, що відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 654 від 16.07.2008 року «Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян» з 01.09.2008 року збільшується
підвищення до пенсії, яке було
встановлено ст. 77 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», для громадян,
які необґрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані.
Враховуючи те, що позивачу пенсія
виплачується у розмірі не нижчому від
прожиткового мінімуму, встановленого
законом особам, які втратили
працездатність, то підстави для
перерахунку пенсії відсутні.

Судом першої інстанції встановлено те,
що позивач згідно довідки про
реабілітацію №24/595 від 05.07.2002 року
реабілітована на підставі ст. 3 Закону
України "Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні».

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що зазначена апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних мотивів.

Відповідно до статті 77 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон) призначені пенсії підвищуються
громадянам, які необґрунтовано зазнали
політичних репресій і згодом були
реабілітовані, призначені пенсії - на 50
процентів, а членам їх сімей, яких було
примусово переселено, - на 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Позивач отримував підвищення до пенсії
у розмірі 43,52 грн., відповідно до п. 2
постанови Кабінету Міністрів України
№ 654 від 16.07.2008 року «Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян», як примусово переселений
член сім'ї реабілітованих.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний
бюджет на 2013 рік» прожитковий мінімум в
розрахунку на місяць на одну особу, яка
втратила працездатність встановлено у
наступних розмірах: з 1 січня - 894 гривні,
з 1 грудня - 949 гривень.

Хоча у вищевказаний період дія
положень ст. 77 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» не зупинялась,
розрахунок зазначеного підвищення до
пенсії відповідачем здійснено не
згідно ст. 77 Закону, а згідно постанови
КМ України.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 9 КАС України
щодо пріоритетності законів над
підзаконними актами, безпідставними є
посилання заявника на зазначену
постанову КМ України, яка обмежує право
на отримання вищезазначеного
підвищення до пенсії порівняно з
правами, встановленими ст. 77 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», а
тому застосуванню підлягає саме
остання.

Враховуючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції вважає
правильними висновки суду першої
інстанції, що у вищезазначений період
позивач мав право на отримання
підвищення до пенсії відповідно до ст.
77 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
постанова суду першої інстанції
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим не
вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова залишити
без задоволення, а постанову
Франківського районного суду м.Львова
від 20.12.2012 року у справі №1326/8341/2012 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п»ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

Р.П. Сеник