Справа № 823/2624/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/2624/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Руденко
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області про скасування постанов про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду від 08
серпня 2013 року з позовом до Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області та просив скасувати постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження від 28.01.2013 винесені в ВП-
36262187 та ВП- 36262407.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що відповідач зобов'язаний був
звернутися до суду, який видав
виконавчі документи, із заявою про
роз'яснення рішень, а натомість
формально прийняв постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
на виконання постанови Черкаського
окружного адміністративного суду від
05.09.2012 у справі №2а/2370/1956/12 Черкаським
окружним адміністративним судом
видано два виконавчих листи, а саме:
виконавчий лист від 24.01.2013, яким
зобов'язано начальника управління
Держкомзему в м. Умані та Уманському
районі Черкаської області розглянути
заяву ОСОБА_3 від 18.05.2012, та виконавчий
лист від 24.01.2013, яким зобов'язано
відповідача вжити заходів щодо
належного оформлення державного акта
на право власності на земельну ділянку
на ім'я позивача, ОСОБА_3 у повній
відповідності до рішення Уманського
міськрайонного суду від 02.07.2004 у справі
№2-443/2004.

В обох виконавчих листах боржником
зазначений начальник управління
Держкомзему в м. Умань та Уманському
районі, ідентифікаційний код НОМЕР_1,
адреса боржника - АДРЕСА_1.

28 Січня 2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області Осадчим В.В. винесено постанови
у виконавчому провадженні №36262187 та
№36262407, якими відмовлено у відкритті
виконавчих проваджень за виконавчим
листами по справі № 2а/2370/1956/12 від 24.01.2013
на підставі пунктів 6, 8 частини першої
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження».

Фактичними підставами для відмови у
відкритті виконавчих проваджень
слугувало те, що у виконавчих листах не
зазначено повне найменування боржника.
Зокрема, боржником зазначено
начальника управління Держкомзему в м.
Умані та Уманському районі та вказано
ідентифікаційний код НОМЕР_1, який
складається з десяти цифр. На думку
органу ДВС, в такому випадку у
виконавчому листі повинно бути вказано
прізвище, ім'я та по батькові боржника;
якщо ж боржником є управління
Держкомзему в м. Умань та Уманському
районі Черкаської області, - то
вказаний у виконавчих листах
ідентифікаційний код не належить цьому
боржнику, оскільки ідентифікаційний
код юридичної особи є восьмизначним. Як
наслідок, державному виконавцю
незрозуміло, хто є боржником за
виконавчими листами.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що у
виконавчих листах дійсно не вказано
прізвище, ім'я та по-батькові боржника -
начальника управління Держкомзему в м.
Умані та Уманському районі, таким
чином, вищезазначені виконавчі листи
не відповідають вимогам пункту 3
частини першої статті 18 Закону України
«Про виконавче провадження», - а тому
постанови державного виконавця від
28.01.2013 у ВП№36262187 та ВП№36262407 про відмову
у відкритті виконавчого провадження є
законними і скасуванню не підлягають.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з такими висновками
суду першої інстанції, з огляду на таке:

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчі документи, на підставі яких
відповідачем було прийнято
оскаржувані постанови, видані
Черкаським окружним адміністративним
судом на виконання постанови
Черкаського окружного
адміністративного суду від 05.09.2012 у
справі №2а/2370/1956/12. Вищевказана
постанова суду набрала законної сили, а
тому є обов'язковою до виконання.

З метою усунення недоліків виконавчих
листів та забезпечення належного
виконання вищеозначеного рішення,
позивач звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду із
заявою про роз'яснення судового
рішення від 05.09.2012 та видачу нових
виконавчих листів із зазначенням більш
точних реквізитів боржника.

Проте ухвалою Черкаського окружного
адміністративного суду від 21.02.2013,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.06.2013, у задоволенні заяви було
відмовлено.

Статтями 124 Конституції України та 14
КАС України закріплено принцип
обов'язковості судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
зокрема, виконавчих листів, що
видаються судами.

Європейський суд з прав людини, до
якого громадяни України мають право
звертатися за захистом своїх порушених
прав після ратифікації 17.07.1997 Верховною
Радою України Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
неодноразово нагадував у своїх
рішеннях, що відповідно до п. 1 ст. 6
Конвенції кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом.
Вищеозначена норма детально описує
процесуальні гарантії, які надаються
сторонам у спорі, а саме право на
справедливий, публічний і швидкий
розгляд, і, водночас, передбачає
обов'язкове виконання судових рішень.

Отже, для забезпечення цілей ст. 6
Конвенції виконання рішення,
ухваленого будь-яким судом, має
розцінюватися як складова частина
«судового розгляду». Зокрема, про це
прямо зазначається у рішенні
Європейського суду з прав людини від 19
березня 1997 р. у справі «Горнсбі проти
Греції» (Case of Нornsby V. Сгеесе), рішенні
Європейського суду з прав людини від
20.07.2004 р. у справі «Шмалько проти
України» .

Стабільність судової практики
безпосередньо пов'язана з поняттям
стабільності судового рішення. Судове
рішення за своєю суттю є документом
органу влади й містить у собі
державно-владне,
індивідуально-конкретне розпорядження
щодо застосування норм права за
встановленими у судовому засіданні
фактами і правовідносинами.

Європейською практикою стабільність
судового рішення сприймається як один
зі складників принципу правової
певності (визначеності). Саме в рішенні
Європейського суду з прав людини у
справі «Брумареску проти Румунії»
зазначено, що принцип правової
визначеності вимагає, щоб судове
рішення, в якому певне питання одержало
остаточне вирішення, не ставилося під
сумнів.

Крім того, принцип правової
визначеності передбачає стабільність
правового регулювання, зокрема,
учасники правовідносин повинні мати
можливість у розумних межах
передбачити наслідки своєї поведінки
та бути впевненими у незмінності свого
статусу, кола прав та обов'язків. До
того ж у своїй практиці Суд
неодноразово підкреслював потребу в
забезпеченні державою умов для
реалізації остаточного судового
рішення. Право на виконання судового
рішення розглядається як складова
права на судовий захист.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» рішення Європейського суду з
прав людини застосовуються судами
України при розгляді справ, наряду з
Конвенцією (Конвенція про захист прав
людини і основоположних свобод), як
джерело права.

Статтею 9 КАС України передбачено, що у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Крім того, колегія суддів апеляційної
інстанції звертає увагу на те, що в
даному випадку боржником є саме
посадова особа органу державної
виконавчої служби відносно якої чинним
законодавством передбачено
спеціальний порядок призначення та
звільнення, закріплено коло покладених
на нього обов'язків, а також обсяг
делегованих повноважень, які не
залежать від особи, яка займає цю
посаду. Тобто, фізична особа, яка не
займає відповідної посади не може
виконати судове рішення. Таким чином,
посилання органу ДВС на відсутність
вказівки на прізвище, ім'я та по
батькові начальника Управління
Держкомзему в м. Умані та Уманському
районі як на підставу, яка унеможливлює
або ускладнює виконання судових
рішень, є необґрунтованими.

Формальний підхід державного
виконавця до вирішення питання про
відкриття виконавчого провадження, без
реалізації визначених чинним
законодавством (ст.ст. 170, 263 КАС України,
Законом України «Про виконавче
провадження») повноважень призвів до
неможливості виконання судового
рішення. Таким чином, застосувавши п.п.
6, 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче
провадження», як підставу до відмови у
відкритті виконавчого провадження,
державний виконавець порушив принципи
стабільності судового рішення
(обов'язковості судового рішення,
верховенства права та права на
виконання судового рішення), юридичної
впевненості (визначеності), які
закріпленні міжнародним
законодавством, визнаються та діють в
Україні.

В свою чергу, звернувшись до Державної
виконавчої служби із заявою про
відкриття провадження та до суду із
заявою про роз'яснення судового
рішення, позивач виконав усі залежні
від нього дії для виконання постанови
Черкаського окружного
адміністративного суду від 05.09.2012 у
справі №2а/2370/1956/12.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідач передчасно, керуючись лише
формальними підставами, відмовив у
відкритті виконавчих проваджень від
28.01.2013 за №36262187 та № 36262407, а постанови
прийняті за їх результатами підлягають
скасуванню.

Отже, під час ухвалення оскаржуваного
рішення судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини справи, допущено
порушення норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, а тому, у
відповідності до ст.202 КАС України,
постанова Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2013
року підлягає скасуванню з ухваленням
нового судового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.160, 167, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2013
року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про скасування
постанов про відмову у відкритті
виконавчого провадження задовольнити.

Скасувати постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
ВП- 36262187 та ВП- 36262407 від 28.01.2013.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя

Желтобрюх І.Л.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.