Справа № 872/16489/13
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" січня 2014 р.справа № 804/10225/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
жовтня 2013 року по справі № 804/10225/13-а за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю"КС Енергія" до
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "КС Енергія"
звернулося до суду з позовом, в якому
просило скасувати податкове
повідомлення-рішення від 18.07.2013 року №
, яким підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 137 078,00 грн.
Крім цього. позивач просив суд визнати
протиправними дії ДПІ щодо складення
податкового повідомлення-рішення від
18.07.2013 року № . В обґрунтування
заявлених вимог позивач посилався на
безпідставні висновки перевіряючих
осіб щодо нічемності правочинів,
укладених ТОВ "КС Енергія" з ТОВ "Старт
Д" та ТОВ "Ривс" та вказував на
реальність господарських операцій, за
наслідками яких позивачем визначено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
жовтня 2013 року частково задоволено
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "КС Енергія" та
визнано протиправним і скасоване
податкове повідомлення-рішення
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 18.07.2013
року №. В іншій частині позову
відмовлено.

Постанова суду, в частині задоволених
позовних вимог, мотивована тим, що
висновки податкового органу щодо
нікчемності укладених позивачем угод
не узгоджуються з вимогами чинного
законодавства, яким визначено ознаки
нікчемного правочину та носять
характер припущень. Позивачем надано
докази, які свідчать про реальність
господарських взаємовідносин, які не
визнаються ДПІ.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Новомосковська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просила скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позову. Апеляційна скарга фактично
обґрунтована висновками перевіряючих
осіб, які зроблено в Акті перевірки та
яким, на думку заявника апеляційної
скарги, судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість судового рішення,
оцінивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та

процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що посадовими
особами Новомосковської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку товариства з обмеженою
відповідальністю "КС Енергія" щодо
підтвердження господарських
взаємовідносин з контрагентами: ТОВ
"Ривс" () за період
січень-липень 2012 року, ТОВ "Старт Д" () за травень-вересень 2012
року, за результатами якої складено акт
від 03.07.2013 року №238/221/31551506.

В Акті перевірки зроблено
висновок про порушення підприємством
вимог:

- ст.203, 215, 228, 662, 655, 656 Цивільного
Кодексу України;

- п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1 ст.200, п.201.7,
п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу
України, внаслідок чого було занижено
податок на додану вартість, який
підлягає сплаті до бюджету, у розмірі
109663,82 грн.

Такі висновки податкової служби
ґрунтуються на наступному.

Проведеною перевіркою встановлено,
що ТОВ "КС Енергія" у перевіреному
періоді мало взаємовідносини з ТОВ
"Ривс" та ТОВ "Старт Д".

На думку ДПІ вказані правочини є
нікчемними, вчиненими без наміру
створення правових наслідків.
Висновків про нереальність укладених
правочинів, ДПІ дійшла з огляду на акти
перевірок контрагентів позивача:

- під час проведення перевірки на
адресу Новомосковської ОДПІ від ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська надійшов акт
перевірки підприємства ТОВ «Старт-Д»,
код за від 21.12.12 №7203/224/32694059
Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
фінансово - господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України Товариства з
обмеженою відповідальністю ТОВ «Старт
Д» під час здійснення господарських
відносин з ТОВ «Інфотерм» за червень 2011
року, ТОВ «Олімп» за вересень 2011 року,
ПП «СВ Гермес» за березень 2011, ПВП
«Форест» за червень 2011 року, ТОВ
«Пасіфік» за вересень 2011 року, БПП
«Сура» за серпень, листопад 2011 року, ТОВ
«Хімагросервіс» за листопад 2011 року, в
якому зазначено, що згідно податкової
звітності у ТОВ «Старт Д» та проведених
заходів встановлено відсутність,
виробничого обладнання, складських та
торгівельних приміщень, транспорту та
торгівельного обладнання, сировини,
матеріалів для здійснення основного
виду діяльності, визначеного згідно
довідки з ЄДРПОУ. Операції поставки по
ланцюгу постачання між ТОВ «Сарт-Д» та
зазначеними контрагентами не містять у
своїй суті розумних, економічних або
інших причин (ділової мети), порушують
ст..228 ЦК України, в частині укладення
правочину, що суперечить моральним
засадам суспільства, не спричиняють
реального настання правових наслідків.

- на адресу Новомосковської ОДПІ від
ДПІ у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська надійшов акт
перевірки підприємства ТОВ «Ривс», акт
№7211 /224/34914473 від 21.12.12року «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Ривс» щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків ГОВ «Пасіфік за
вересень 2011 року, ТОВ «Будівництво та
реконструкція» за листопад 2011 року, ТОВ
«Олимп» за вересень 2011 року, ПП «СВ
Гермес» за березень 2011 року, БПП «Сура»
за вересень 2011 року, ТОВ
«Хімагросервіс» за листопад 2011 року,
ТОВ «Кафепродакшн» за січень 2011 року,
ТОВ «Інфотерм» за червень 2011 року, ПВП
«Форест» за червень 2011 року, їх
реальності та повноти відображення в
обліку. В акті перевірки зазначено, що
ТОВ «РИВС» здійснювало діяльність
спрямовану на здійснення операцій
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третіх осіб. Також перевіркою
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам - покупцям у 2011-
2012 році. Операції поставки по ланцюгу
постачання між ТОВ «Ривс» та
зазначеними контрагентами порушують
ст..228 ЦК України, в частині укладення
правочину, що суперечить моральним
засадам суспільства, не спричиняють
реального настання правових наслідків.

З цих підстав Новомосковська ОДПІ
робить висновок про те, що правочини
між ТОВ «СК Енергія» та ТОВ «Старт-Д»,
ТОВ «Ривс» не спричиняють реального
настання правових наслідків, а тому є
недійсними.

Будь-яких інших обставин, з якими б ДПІ
пов'язувала порушення ТОВ «СК Енергія»
вимог податкового законодавства, Акт
перевірки від 03.07.2013 року №238/221/31551506 не
містить.

На підставі акта перевірки ДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 18.07.2013 року №
№, яким ТОВ «СК Енергія»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
137 078,00 грн.

Правомірність та обґрунтованість
вказаного податкового
повідомлення-рішення є предметом
спору, який передано вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами та задовольняючи позовні
вимоги суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що оскаржене рішення
відповідача прийнято не на підставі та
не у спосіб, що передбачені, зокрема,
Податковим кодексом України.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г) в
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного
фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами
матеріального права визначено
підстави для формування платником
податкового кредиту і до таких підстав
віднесено: наявність господарської
операції, наслідком якої є поставка
товарів (робіт, послуг), сплата
(нарахування) ПДВ, у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг), факт
сплати податку на додану вартість має
підтверджуватися відповідними
податковими накладними, використання
придбаних товарів (робіт, послуг) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Як вбачається з акту перевірки, який
став підставою для прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень,
податковою службою фактично не
досліджувались господарські операції
між позивачем та ТОВ «Старт-Д», ТОВ
«Ривс», за наслідками яких позивачем
віднесено до складу податкового
кредиту спірні суми ПДВ. Висновки про
заниження податкових зобов'язань
зроблені не з огляду на вищенаведені
норми права, а з огляду на обставини,
які викладені в Актах перевірки
постачальників позивача та які, на
думку ДПІ, свідчать про нереальність
укладених правочинів. При цьому, з
вищенаведених актів перевірки
вбачається, що в них аналізується
господарська діяльність
постачальників позивача з іншими
суб'єктами підприємницької діяльності,
але ДПІ не зазначає, яке відношення має
позивач до вказаних суб'єктів
підприємницької діяльності, з огляду
на те, що позивач з ними не мав жодних
господарських взаємовідносин. В той
час, як враховуючи вищенаведені норми
матеріального права, оцінюватися при
дослідженні факту здійснення
господарської діяльності повинні
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Таким чином, встановлені обставини
справи свідчать про те, що зробивши
висновок про заниження податкових
зобов'язань ТОВ «СК Енергія» по
взаємовідносинам з ТОВ «Старт-Д», ТОВ
«Ривс», ДПІ фактично спірні
господарські операції перевірено не
було, ані шляхом проведення перевірки
покупця, ані шляхом перевірки
постачальників.

Отже, акт перевірки ДПІ, на якому
ґрунтуються і доводи апеляційної
скарги, не свідчать про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, що могло б бути
підставою для збільшення грошових
зобов'язань.

В той же час, встановлені обставини
справи, які не спростовуються доводами
апеляційної скарги, свідчать про те, що
позивач мав господарські
взаємовідносини з ТОВ «Старт-Д», ТОВ
«Ривс» з приводу поставки товарів.

Фактичне виконання сторонами
господарських зобов'язань
підтверджується видатковими
накладними, рахунками, платіжними
дорученнями, податковими накладними,
довіреностями на отримання ТМЦ від
постачальників.

Транспортування товару від
постачальників до ТОВ «СК Енергія»
здійснювалося транспортом позивача,
наявність якого у підприємства
підтверджено і актом перевірки (т.2
а.с.130). Факт транспортування
підтверджується подорожніми листами
службового автомобіля, копії яких
долучено до матеріалів справи.

З наданих позивачем первинних
документів, копії яких долучено до
матеріалів справи, можливо встановити
зміст та обсяг господарських операцій,
в них визначено осіб відповідальних за
здійснення господарських операцій.
Тобто, вказані документи, у розумінні
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», підтверджують факт
здійснення між сторонами
господарських операцій.

Крім цього, вказані первинні документи
(видаткові, податкові накладні, порядок
розрахунків) відображені і в акті
перевірки, який став підставою для
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення, при цьому
будь-яких зауважень щодо правильності
складення первинних документів,
податковою службою висловлено не було.

В апеляційній скарзі ДПІ вказує на те,
що подорожні листи не мали у собі
відомостей про час прибуття, час
вибуття автомобіля, залишок при виїзді,
при поверненні пального. Натомість,
вказані обставини не можуть позбавити
подорожні листи їх юридичного змісту, в
контексті спірних правовідносин, які
виникли між сторонами. Зазначені
недоліки подорожніх листів не можуть
свідчити про відсутність самого факту
транспортування товару, а лише
вказують на відсутність у них
відомостей, які, за своєю суттю,
стосуються трудової дисципліни та
контрою використання транспорту на
підприємстві, а не здійснення
господарських операцій між позивачем
та його постачальниками.

Таким чином, встановивши обставини
справи, які свідчать про факт поставки
товару, оплату вартості товару, у т.ч.
ПДВ у їх вартості, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
безпідставність доводів ДПІ щодо
завищення позивачем податкового
кредиту по взаємовідносинам з ТОВ
«Старт-Д», ТОВ «Ривс».

Погоджується колегія суддів і з
висновками суду першої інстанції щодо
безпідставності доводів ДПІ про
нікчемність укладених правочинів.

Так, зробивши висновки про нікчемність
укладеного правочину податковий орган
не врахував наступного.

Статтею 228 Цивільного кодексу
України визначено об'єктивну сторону
нікчемного правочину, тобто визначено
ознаки, за наявності яких укладений
правочин можливо кваліфікувати як
нікчемний. Податковим органом, в акті
перевірки не наведено, визначених
нормою права, ознак, які б свідчили про
нікчемність укладених позивачем
правочинів. Відсутність у контрагентів
постачальника позивача основних
засобів, складських приміщень,
трудових ресурсів, що на думку ДПІ,
унеможливлює здійснення господарської
діяльності, та можливі інші порушення,
якими ними допускались, не є тими
ознаками, які характеризують правочин
нікчемним.

Крім цього, для кваліфікації
правочину за статтею 228 ЦК України та
застосування відповідних наслідків,
необхідною та обов'язковою умовою є
наявність умислу у формі вини, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін.

Відповідачем, на якого відповідно
до ч.2 ст.71 КАС України покладено
обов'язок щодо доказування
правомірності прийнятого рішення, не
доведено того, що сторонами укладено
угоди не з метою реального настання
правових наслідків, а з метою порушення
публічного порядку.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що спірне податкове
повідомлення-рішення прийняте
відповідачем не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Податковим
кодексом України.

Вказані висновки суду першої інстанції
доводами апеляційної скарги не
спростовуються. В апеляційній скарзі
ДПІ посилається лише на висновки, які
наведено в акті перевірки, натомість,
вказаним підставам для визначення
спірних податкових зобов'язань, судом
першої інстанції, як зазначено вище,
надано належну правову оцінку.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись
п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області залишити без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
жовтня 2013 року по справі № 804/10225/13-а -
без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку, передбаченому
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

(Повний текст ухвали
виготовлено 24.01.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк