Справа № 265/5847/13-а
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/800/54327/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Винокурова К.С.,

Кочана В.М.,

Ситникова О.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась суду з позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області (далі -
УПФУ) про визнання неправомірним та
скасування рішення УПФУ від 22 травня 2013
року № 307 про утримання, починаючи з
червня 2013 року, сум надмірно виплаченої
пенсії в загальному розмірі 1531,64 грн.,
щомісячно по 20% до повного погашення;
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання УПФУ донарахувати та
здійснити їй виплату частини пенсії,
незаконно утриманої щомісячно по 288,83
грн., починаючи з червня 2013 року.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 16 вересня 2013 року
позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року постанову Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 16 вересня 2013 року
скасовано, прийнято нову постанову про
відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, з
посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судом апеляційної інстанції,
просить його рішення скасувати та
залишити в силі постанову
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
16 вересня 2013 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вбачає підстави для її задоволення з
огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_4
знаходиться на обліку УПФУ і з
29 червня 2006 року отримує пенсію за
віком відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року № 1058-IV (далі - Закон №
1058-IV).

В період з 01 вересня 2009 року по 31 травня
2013 року позивачці, як непрацюючому
пенсіонеру, було здійснено підвищення
до пенсії відповідно до п.1 Постанови
КМУ № 198 від 11 березня 2009 року та
доплату до прожиткового мінімуму
згідно п. 3 ст. 42 Закону № 1058-IV.

В травні 2013 року, при отриманні даних
персоніфікованого обліку,
відповідачем було з'ясовано, що
позивачка з 05 лютого 2003 року
зареєстрована як приватний
підприємець, та не повідомила УПФУ про
дану обставину. Даних про припинення
підприємницької діяльності до УПФУ
позивачкою не надавалось, у зв'язку з
чим відповідачем прийнято рішення №
307 від 22 травня 2013 року про утримання з
пенсії позивачки суми надміру
виплаченої пенсії за період з 01 вересня
2009 року по 31 травня 2013 року в розмірі
1531,64 грн., починаючи з 01 червня 2013 року
до повного повернення.

Проте, згідно постанови Донецького
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2007 року була припинена
підприємницька діяльність
фізичної-особи підприємця ОСОБА_4, як
такої, що не подавала та не надавала
податкові декларації та документи
бухгалтерської звітності.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (далі по тексту ЄДР)
від 24 травня 2013 року вбачається, що
ОСОБА_4 перебуває в стані припинення
підприємницької діяльності за судовим
рішенням.

З вказаного витягу також вбачається, що
в ньому відсутні відомості щодо дати
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності
фізичної-особи підприємця ОСОБА_4 При
цьому в ЄДР зазначено, що були внесені
державним реєстратором відомості про
рішення фізичної-особи підприємця про
припинення підприємницької діяльності
14 квітня 2009 року та було внесено
16 серпня 2011 року відомості про судове
рішення про припинення
підприємницької діяльності
фізичної-особи підприємця, що не
пов'язано з банкрутством.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення про задоволення позову,
посилаючись на ст. ст. 72, 255 КАС України
та Закон України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року
№ 755-IV (далі - Закон № 755-IV), виходив з
того, що з часу ухвалення постанови
Донецьким окружним адміністративним
судом від 19 листопада 2007 року про
припинення підприємницької діяльності
фізичної-особи підприємця ОСОБА_4
вважається, що така діяльність
позивача була припиненою.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
постанову суду першої інстанції та
приймаючи нову постанову про відмову в
задоволенні позову, посилався на ст. ст.
46, 47 Закону № 755-IV та зазначав, що на
даний час відносно позивачки в ЄДРПОУ
не міститься даних про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності, тому вона має статус
підприємця і вважається працюючим
пенсіонером, а також, що при зверненні
до відповідача, позивачка у своїй заяві
повідомила, що не зареєстрована як
підприємець, тобто фактично надала
неправдиві відомості.

Колегія суддів вважає правильною
позицію суду першої інстанції виходячи
з наступного.

Так, ст. 49 Закону № 755-IV передбачено, що
суд, який постановив рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця в день
набрання таким рішенням законної сили
направляє його копію державному
реєстратору за місцем реєстрації
фізичної особи - підприємця для
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про судове рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця. Дата
надходження судового рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця вноситься
державним реєстратором до журналу
обліку реєстраційних дій. Державний
реєстратор зобов'язаний не пізніше
наступного робочого дня з дати
надходження судового рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем внести до
Єдиного державного реєстру запис про
судове рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця та в той же день
повідомити органи статистики, доходів
і зборів, Пенсійний фонд України та
фізичну особу-підприємця, щодо якої
було постановлено судове рішення, про
внесення такого запису. З дати внесення
до Єдиного державного реєстру запису
про судове рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем застосовуються
обмеження, які встановлені законом,
зокрема ч. 10 ст. 47 цього Закону (з дати
внесення до Єдиного державного реєстру
запису щодо рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем забороняється
проведення державної реєстрації змін,
пов'язаних із зміною місця проживання
фізичної особи - підприємця, щодо якої
прийнято рішення про припинення
підприємницької діяльності).

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення є обов'язковими
до виконання на всій території України.

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»
судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 255 КАС України постанова
суду, яка набрала законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно з моменту набрання законної
сили рішенням про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця, така особа повністю
позбавлена будь-якої фактичної
можливості здійснювати підприємницьку
діяльність. За таких обставин не
завершення кінцевого формального
етапу процедури припинення
підприємницької діяльності ніяким
чином не зберігає можливості
здійснювати підприємницьку діяльність
і, відповідно, не дає можливості
вважати особу такою, що має статус
працюючої.

Крім того, колегія суду звертає увагу
на те, що обов'язок внесення відомостей
щодо припинення підприємницької
діяльності фізичної особи до ЄДР та
повідомлення, в тому числі і
відповідача, про внесення до ЄДР запису
про судове рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця, є виключною
компетенцією державного реєстратора.
При цьому діюче законодавство ніяким
чином не зобов'язує позивачку вчиняти
будь-які самостійні дії, які б впливали
на процедуру виконання зазначеного
рішення суду, та/або прискорювали його
виконання.

Отже, формальне не завершення
процедури реєстрації припинення
підприємницької діяльності позивачки,
яке мало місце внаслідок невиконання
державним реєстратором дій, що входять
до його виключної компетенції, не
можуть бути підставою для висновку,
щодо надання позивачкою недостовірних
відомостей стосовно свого статусу
непрацюючої особи, і. як наслідок, для
стягнення з неї сум надмірно
виплаченої пенсії.

Враховуючи на вищезазначене, судова
колегія дійшла висновку про
необхідність скасування постанови
суду апеляційної інстанції, ухваленої
з порушенням норм матеріального права,
та залишення в силі постанови суду
першої інстанції, яка ухвалена
відповідно до діючого законодавства і
скасована помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року скасувати та залишити в силі
постанову Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 16 вересня 2013
року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає крім, як в строки, з підстав та
в порядку, передбаченому главою 3
розділу IV КАС України.

Судді:
К.С. Винокуров

В.М. Кочан

О.Ф. Ситников