Справа № 2-а-651/09/1505
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 лютого 2014 р.ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа №
2-а-651/09/1505

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Толкаченко Олександр Олександрович

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Золотнікова О.С.судді -Осіпова
Ю.В.розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради на постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду від 23.09.2009 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання виплатити соціальну
допомогу по догляду за дитиною до трьох
років,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2009 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради та
після уточнення позовних вимог просила
визнати противоправною відмову
відповідача в проведенні перерахунку
призначеної їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та стягнути недоотриману суму
допомоги за період з 01.01.2007 року до
01.02.2008 року у загальній сумі 9574,00 грн.

Постановою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду від 23.09.2009 року
позов був задоволений частково.
Визнано неправомірною відмову
відповідача щодо перерахування та
виплати позивачці допомоги за період з
09.07.2007 року по 31.12.2007 року та зобов'язано
виплатити допомогу по догляду за
дитиною за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року в розмірі не менше прожиткового
мінімуму, встановленому для дітей
віком до 6 років.

Зобов'язано відповідача нарахувати на
користь позивачки недоплачену
державну допомогу по догляду за
дитиною до 3-х річного віку виходячи з
розрахунку прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років за період 09.07.2007
року по 31 грудня 2007 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій вважає
вказану постанову прийнятою з
порушенням норм процесуального права,
просив її скасувати та прийняти нову ,
якою відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2012
року справа призначена до розгляду в
порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних
обставин:

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що позивачка ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває на обліку в
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради та має право на отримання
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, яка виплачується їй у меншому
розмірі ніж встановлено Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми".

Призначення державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачено статтею 3
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми".

У відповідності до статті 13 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" (в редакції, чинній на момент
виникнення правовідносин) право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку має
особа (один з батьків дитини,
усиновитель, опікун, баба, дід або інший
родич), яка фактично здійснює догляд за
дитиною.

Статтею 15 (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
зазначеного Закону встановлено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Згідно п.3 Розділу VIII Прикінцевих
положень Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" в редакції від
25 березня 2005 року ,згідно з яким розмір
державної допомоги сім'ям з дітьми,
передбаченої статтею 15 цього Закону,
визначається Верховною Радою України в
законі про Державний бюджет України на
відповідний рік у відсотковому
відношенні до прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку з
поступовим наближенням до
прожиткового мінімуму, але при цьому не
може бути нижчим за величину, що
дорівнює 25 відсоткам зазначеного
прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006
року - 50 відсоткам цього прожиткового
мінімуму.

При нарахуванні та виплаті позивачці
цього виду державної допомоги
відповідач керувався :

у 2007 році - ст. 56 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік»,
якою передбачено, що у 2007 році допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, відповідно до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» здійснюється за рахунок коштів
відповідної субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що
дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї з розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 90 гривень для
незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
для застрахованих осіб у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, а також п. 14 ст. 71 Закону
України «Про Державний бюджету України
на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію
ст. 12, ч. 1 ст. 15 та п.3 розділу VIIІ
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років: з 1 січня -434грн., з 01 квітня -463
грн., з 01 жовтня - 470 грн.

Пунктом 14 ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом,
зупинено на 2007р. дію ст.12, ч.1 ст. 15 та п. 3
розділу VIIІ «Прикінцеві положення»
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Рішенням Конституційного Суду України
№ 6-рп2007 від 09.07.2007р. у справі за
конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень статей 29,36, ч.2 ст.56, ч.2 ст.62, ч.1
ст.66, пунктів 7,9,12,13,14,23,29,30,39,41,43,44,45,46 ст.71,
статей 98,101,1032,111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
(справа про соціальні гарантії
громадян) визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», у тому числі п. 14 ст. 71 в
частині зупинення на 2007 рік дії ст. 12 ч.1
ст. 15 та п. 3 розділу VIIІ «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
щодо встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років:: з 1 січня - 526 гривень, з 1 квітня -
538

гривень, з 1 липня - 540 гривень, з 1 жовтня
- 557 гривень; Розміри державних
соціальних гарантій на 2008 рік, що
визначаються залежно від прожиткового
мінімуму, встановлюються відповідними
законами, цим Законом та
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України.

Згідно ст.43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України №10-рп/2008 р від 22.05.2008 року, яким
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), деякі положення
закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік», положення статті 67
розділу І, пунктів 2- 4, 6- 8, 10- 18, підпункту
7 пункту 19, пунктів 20- 22, 24- 34 підпунктів
1- 6, 8- 12 пункту 35, пунктів 36- 100 розділу ІІ
„Внесення змін до деяких законодавчих
актів України" та пункту 3 розділу ІІІ
„Прикінцеві положення" Закону України
„Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", а також
зміни, до ст.43 Закону України, від
18.01.2001, № 2240-III "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" внесені
підпунктом 12 пункту 25 розділу II Закону
України від 28.12.2007 р. N 107-VI.

Пунктом 23 розділу ІІ Закону України
"Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені зміни до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".

22 травня 2008 року Конституційний Суд
України прийняв Рішення у справі за
конституційними поданнями Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень ст. 65 розділу I,
пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3
розділу III Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" і 101
народного депутата України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень ст. 67
розділу I, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(справа щодо предмета та змісту Закону
про Державний бюджет України), яким
визнав неконституційними окремі
положення цього Закону.

Разом з тим, питання конституційності
п.23 Розділу ІІ Закону України "Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" не було
предметом розгляду у вищевказаній
справі і, відповідно, викладена у цьому
пункті редакція Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" була
чинною у 2008 році.

Згідно Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" (в редакції п.23
Розділу ІІ Закону України "Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України") -ч.1 ст. 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" викладено так:

"Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень", а пункт 3 розділу VIII
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
викладено так:

"Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 01 січня 2008 року - 50
відсотками, з 01 січня 2009 року - 75
відсотками, з 01 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців".

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року №1751 (в редакції 2008
року) на виконання ст.1 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
був затверджений "Порядок призначення
і виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми", п.22 якого встановлено, що
відповідно до ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 01 січня 2008 року - 50
відсотками, з 01 січня 2009 року - 75
відсотками, з 01 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка заявила вимоги про
відшкодування грошей до 01 лютого 2008
року, позовні вимоги за 2008 рік не
підлягали задоволенню.

Норми статті 65 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2006 рік"
визнані неконституційними не були, у
зв'язку з чим позовні вимоги про
стягнення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за 2006 рік є необґрунтованими.

Однак, УПСЗН у 2007 році було здійснено
нарахування та виплата позивачеві
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
меншому розмірі ніж це передбачено
статтею 62 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік".

Отже,апеляційний суд вважає ,що є
вірним висновок суду першої інстанції
про те, що дії, УПСЗН по нарахуванню та
виплаті допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі меншому за розмір прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
дітей віком до шести років, з 09 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року є
протиправними, а тому недоотримана
допомога за цей період підлягає
стягненню з відповідача.

Безпідставними є посилання
відповідача на відсутність коштів щодо
забезпечення виплати зазначеного
виплати допомоги по догляду за дитиною
у вказаному розмірі, оскільки органи
державної влади не можуть посилатися
на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань, які
встановлені статтею 46 Конституції
України та Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

За таких обставин апеляційний суд
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при постановлені постанови
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин і норм
матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Таким чином, апеляційний суд доходить
до висновку, що не має підстав для зміни
чи скасування постанови суду 1-ої
інстанції , апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст.198, 200,
п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС
України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради -
залишити без задоволення , а постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду від 23.09.2009 року -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі , однак, може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Судді: