Справа № 209/4711/13-а
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"31" січня 2014 р.справа № 209/4711/13-а(2а/209/155/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А.
Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області

на постанову Дніпровського
районного суду м.Дніпродзержинська від
21 листопада 2013 року по справі №
209/4711/13-а(2а/209/155/13)

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніп
ропетровської області

про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив:

- визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області про відмову в перерахунку
розміру щомісячного довічного
грошового утримання судді за липень 2013
року протиправними;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області здійснити перерахунок та
виплату розміру щомісячного довічного
грошового утримання з урахуванням
заробітної плати працюючого судді у
розмірі 19499,00 грн. відповідно до довідки
Територіального Управління Державної
судової адміністрації в
Дніпропетровській області за серпень
2013 року, виключивши нараховану та
виплачену за зазначений місяць суму
щомісячного довічного грошового
утримання у розмірі 3975,37 грн.;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області виконувати перерахунок і
виплату щомісячного довічного
грошового утримання кожного місяця
відповідно до розміру заробітної плати
працюючого судді, відповідно до ст.138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів", починаючи з 01.09.2013 року.

Постановою Дніпровського
районного суду м.Дніпродзержинська від
21 листопада 2013 року, ухваленою в
порядку скороченого провадження,
адміністративний позов задоволено
частково, а саме: визнано протиправними
дії управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1, судді у відставці, щомісячного
довічного грошового утримання за
серпень 2013 року в розмірі, нижчому, ніж
передбачено ч.3 ст.138 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів" №2453 в
редакції до змін, внесених Законом
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року №3668;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області відповідно до ч.3 ст.138 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів" №2453 в редакції до змін,
внесених Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року №3668, здійснити
розрахунок та виплату ОСОБА_1
щомісячного грошового утримання судді
у відставці, за серпень 2013 року в
розмірі 90 відсотків грошового
утримання працюючого судді, з
урахуванням підвищення заробітної
плати працюючих суддів, яка відповідно
до довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Дніпропетровській області,
становить 19499,00 грн., але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, з урахуванням сум
щомісячного довічного грошового
утримання , що виплачені у цей період.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального права,
неповне з'ясування судом обставин
справи, просив постанову суду
скасувати та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволені позовних
вимог.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку досліджених судом
доказів по справі, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що з 01.01.2007 року
ОСОБА_1 отримує довічне грошове
утримання згідно Закону України «Про
статус суддів», його страховий стаж
складає 40 років 9 місяців 21 день, в тому
числі стаж роботи на посаді судді 29
років 2 місяці 21 день. Позивач перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області.

Відповідно до довідки
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Дніпропетровській області, яка
міститься в матеріалах справи,
заробітна плата працюючого судді
станом на 01.08.2013 року становила 19499,00
грн.(а.с.5).

Управлінням Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області нарахування та виплата ОСОБА_1
щомісячного довічного грошового
утримання, як судді у відставці, за
серпень 2013 року було здійснено в
розмірі меншому, ніж це передбачено ч.3
ст.138 Закону України "Про судоустрій та
статус суддів".

Вказані обставини стали
підставою для звернення позивачем з
відповідним позовом до суду.

Вирішуючи справу по суті судом
першої інстанції встановлено, що
нарахування та виплата позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання, як судді у відставці,
здійснювалось в розмірі меншому ніж це
передбачено ч.3 ст.138 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів". Вказані
обставини стали підставою для
задоволення заявленого позивачем
позову.

При вирішенні справи, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має право перерахунку пенсії у зв'язку
з підвищенням грошового утримання
працюючого судді.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Згідно з п. п, 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах, повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою повноваження надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, а саме: заробітної плати,
пенсії, щомісячного довічного
грошового утримання тощо, надання їм у
майбутньому статусу судді у відставці,
право якого на пенсійне забезпечення
та щомісячне довічне грошове утримання
є гарантією незалежності працюючих
суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07 2010
року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода, проте принцип
розрахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
зберігся, що підтверджується аналізом
даних норм права.

Відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів",
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду
України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 визнано
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними): частина третя,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI;
стаття 2 Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI; абзац другий пункту 2
розділу II "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Відповідно до ч.2 ст. 73 Закону України
Про Конституційний Суд України від
16.10.1996 року, у разі якщо окремі
положення закону визнаються такими, що
не відповідають Конституції України
(неконституційними), вони оголошуються
нечинними і втрачають чинність від дня
прийняття Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з 3 червня 2013 року частина
3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» діє в
попередній редакції і має наступний
зміст: щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотка
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
щодо права позивача на нарахування та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
за серпень 2013 року в розмірі 90
відсотків грошового утримання
працюючого судді, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, з
урахуванням сум, що виплачені у цей
період.

З огляду на викладені обставини
справи, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про те, що судом першої
інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалено
законне і обґрунтоване рішення, у
зв'язку з чим підстав для його
скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206
КАС України, суд, -

уХвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного
суду м.Дніпродзержинська від 21
листопада 2013 року по справі №
209/4711/13-а(2а/209/155/13) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.1832 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк