Справа № 804/14234/13-а
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р. Справа № 804/14234/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді - Коренева А.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську в
приміщення Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Верхньодніпровська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області, звернувся до суду з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в розмірі 1
204,37 грн. На обґрунтування позовних
вимог позивачем зазначено, що спірна
сума податкового боргу виникла у
зв'язку з несплатою відповідачем
грошових зобов'язань з єдиного податку
в лютому - червні 2013р. в розмірі 860,25 грн.
та штрафних санкцій в розмірі 344,12 грн.,
застосованих податковими
повідомленнями рішеннями, прийнятими
на підставі актів перевірки від 06.04.13 та
від 14.05.13. В судове засідання
представник позивача не прибув,
направив до суду клопотання про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Відповідач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, в судове засідання не прибув,
причини неприбуття не повідомив,
клопотання про перенесення розгляду
справи до суду надав. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.44).

Враховуючи, що матеріали справи
містять докази, які в своїй сукупності
повно та всебічно висвітлюють
обставини спірних правовідносин, а
також зважаючи на приписи ст.41, ч.4 ст.122,
ч.6 ст.128 КАС України, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі документами, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Вивчивши доводи позову, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
суд при винесенні постанови виходить з
наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач
пройшов передбачену чинним
законодавством процедуру державної
реєстрації, набув правового статусу
фізичної особи - підприємця, як платник
податків, зборів (обов'язкових
платежів) перебуває на обліку у
позивача, реєстраційний номер
облікової картки платника податків -
відповідача - НОМЕР_1. Як вбачається з
матеріалів справи, зокрема заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування та корінця Свідоцтва
платника єдиного податку Серії НОМЕР_2,
відповідач обрав спрощену систему
оподаткування з 01.01.12 зі ставкою
єдиного податку 15 відсотків до розміру
мінімальної заробітної плати та групою
2 (а.с.8-9, 12).

Відповідно до акту перевірки від 06.04.13
№142/170/НОМЕР_1, складеного позивачем за
результатами проведення перевірки
відповідача з питання дотримання
платіжної дисципліни, останнім не
сплачена суми єдиного податку в
розмірі 172,05 грн. по строку сплати 20.01.13,
20.02.13 та 20.03.13, всього - 516,15 грн. З
посиланням на згаданий акт перевірки
позивачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 06.04.13 №0,
яким до відповідача застосовано
штрафні санкції відповідно до п.122.1.
ст.122 ПКУ в розмірі 258,09 грн. вказане
податкове повідомлення-рішення
отримано відповідачем особисто 06.04.13
(а.с.15).

Відповідно до акту перевірки від 14.05.13
№267/170/НОМЕР_1, складеного позивачем за
результатами проведення перевірки
відповідача з питання дотримання
платіжної дисципліни, останнім не
сплачена суми єдиного податку в
розмірі 172,05 грн. по строку сплати 20.04.13.
З посиланням на згаданий акт перевірки
позивачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 14.05.13 №,
яким до відповідача застосовано
штрафні санкції відповідно до п.122.1.
ст.122 ПКУ в розмірі 86,03 грн. Вказане
податкове повідомлення-рішення
отримано відповідачем особисто 14.05.13
(а.с.18).

Розв'язуючи спір, суд зазначає, що
відповідно до п. 295.1. ст. 295 ПКУ платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Нарахування авансових внесків
для платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
держави податкової служби на підставі
заяви такого платника єдиного податку
(п. 295.2. ст. 295 ПКУ). Положеннями п.300.1 ст.300
ПКУ визначено, що платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

Згідно з пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України
грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого
законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з п. 54.5.ст. 54 ПК України, якщо
згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та
повне погашення нарахованого
узгодженого грошового зобов'язання і
має право оскаржити зазначену суму в
порядку, встановленому цим Кодексом.
Положеннями п.57.3.ст.57 ПК України
визначено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу. В матеріалах
справи відсутні докази оскарження
відповідачем сум грошового
зобов'язання в розмірі 344,12 грн.,
визначених податковими
повідомленнями-рішеннями від 06.04.13
№0 та від 14.05.13 №.

За приписами пп. 14.1.175. п.14.1 ст. 14 ПК
України сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання - є податковим
боргом. Як вбачається з Розрахунку
нарахованих сум єдиного податку по
відповідачу, останнім не сплачені суми
єдиного податку в розмірі 172,05 грн.,
термін сплати яких до 20.02.13, до 20.03.13, до
20.04.13, до 20.05.13, до 20.06.13, всього розмірі 860
грн., а також не сплачені штрафні
санкції в розмірі 344,12 грн., застосовані
податковими повідомленнями-рішеннями
від 06.04.13 №0 та від 14.05.13 №.

З огляду на викладене несплачена
відповідачем сума грошового
зобов'язання з єдиного податку та
штрафних санкцій в розмірі 1204,37 грн.
набула статусу податкового боргу.
Згідно з п.10.1 ст. 10 ПКУ єдиний податок
належить до місцевих податків,
своєчасна сплата яких, відповідно до
Конституції України (ст.67) та положень
Податкового кодексу України (пп.16.1.4
п.16.1 ст.16), є обов'язком платника
податків.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПКУ).
Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем на адресу відповідача
направлена податкова вимога від 28.09.12
№76 на суму 479,63 грн., яка отримана
відповідачем 28.09.12 (а.с.35).

Положеннями п.87.11 ст.87 ПКУ визначено, що
орган стягнення, яким згідно з пп. 20.1.28
п.20.1 ст.20 ПКУ є орган державної
податкової служби, звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи
відсутні докази сплати відповідачем
спірної суми податкового боргу, а судом
самостійно на виконання вимог ст.11 КАС
України не виявлено ознак існування
таких доказів, суд доходить висновку,
що вимога позивача про стягнення з
відповідача суми заборгованості по
сплаті єдиного податку в розмірі 1 204,37
грн. підлягає задоволенню, адже
доведена матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 122, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) на
користь місцевого бюджету податковий
борг з єдиного податку в розмірі 1 204
грн. (одна тисяча двісті чотири гривні)
37 коп.

Постанова набирає законної сили згідно
зі ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку відповідно до
ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя А.О. Коренев