Справа № 825/331/14
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року Чернігів
Справа № 825/331/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Якуш І.В.

за участю представника відповідача
Косавця О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в м.Чернігові до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Чернігові
про стягнення витрат , -

В С Т А Н О В
И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м.Чернігові (далі - позивач) звернулось
в суд з адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м. Чернігові
(далі - відповідач) про стягнення сум
витрат на виплату і доставку пенсії в
розмірі 4393 грн. 87 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що відповідачем в порушення
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання не
здійснюється відшкодування коштів за
період з за період з липня по грудень 2013
року в розмірі 4393 грн. 87 коп., за даних
підстав позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
відповідача на користь позивача 4393 грн.
87 коп.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином. До суду надійшло
клопотання від позивача, в якому він
просить розглядати справу за
відсутності його представника.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на заперечення, які
приєднанні до матеріалів справи.

Суд вважає за можливе розглянути
справу без участі позивача.

Дослідивши подані сторонами документи,
вислухавши представника відповідача,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про задоволення позову, з
огляду на наступне.

Встановлено, що між позивачем та
відповідачем була проведена щомісячна
звірка витрат по особових справах
потерпілих, яким в період з липня по
грудень 2013 виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

За результатами звірки управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Чернігові, за період з липня по грудень
2013 було подано до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Чернігові Акти
щомісячної звірки на відшкодування
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій.
Зазначені Акти були підписані Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків за виключенням суми пенсій по
інвалідності, витрат на виплату та
доставку державної адресної допомоги
та підвищень до пенсії таким
пенсіонерам, як ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які отримали
каліцтво на виробництвах в Російській
Федерації та колишньому СРСР. Загальна
сума витрат пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності за період з
липня по грудень 2013 року становить 4393
грн. 87 коп.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основ) передбачено,
що загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.
Відповідно до пункту четвертого цієї
статті за страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV)
Фонд зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
№ 1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", право яких на
отримання відшкодування раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР про відшкодування шкоди, завданої
працівниками внаслідок травмування на
виробництві, мають право на
забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до пункту 2 статті 7 Закону
України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 01.04. 2001, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду соціального страхування
від нещасних випадків документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені
потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків у
рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків в подальшому відбуваються
відповідні розрахунки.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Міжнародно-правовим актом, що регулює
виниклі правовідносини, є Угода про
гарантії прав громадян держав -
учасниць Співдружності Незалежних
Держав у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992. Україною
вказана Угода підписана в день її
прийняття, а в дію Угода вступила з
моменту її підписання.

Згідно статті 9 Конституції України,
чинні міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Відповідно до цієї Угоди,
держави-учасниці СНД мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб,
які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Статтею 1 зазначеної Угоди передбачено,
що пенсійне забезпечення громадян
держав - учасниць цієї Угоди та членів
їхніх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Відповідно до статті 3 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД, усі витрати, які пов'язані
із здійсненням пенсійного
забезпечення несе держава, що надає це
пенсійне забезпечення. Стаття 5 цієї
Угоди передбачає, що вона поширюється
на всі види пенсійного забезпечення
громадян. Статтею 6 передбачено, що
призначення пенсій громадянам держав -
учасниць Угоди проводиться за місцем
проживання.

Разом з тим, у відповідності до статті 85
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", пенсії виплачуються без
урахування одержуваного заробітку
(прибутку) за місцем проживання
пенсіонера, незалежно від реєстрації
місця проживання.

Отже, пенсійне законодавство напряму
пов'язує виплату відповідної пенсії з
фактичним місцем проживанням
пенсіонера. Таким чином, страхові
виплати повинні проводитись
відповідним відділенням ФССНВ по місцю
фактичного проживання застрахованої
особи при умові звернення останньої з
відповідною заявою.

За змістом статті 7 Закону України від
22.02.2001 року №2272-III "Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Отже, страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особам, які
стали інвалідами внаслідок нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР в разі виплати
її органами Пенсійного фонду України, є
відділення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, у даному випадку,
відповідач.

Крім того, відповідно до вимог пункту 4
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відшкодуванню
підлягають також і суми витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

З огляду на проаналізовану
нормативно-правову базу, суд приходить
до висновку про законність та
обґрунтованість вимоги позивача про
відшкодування відповідачем пенсій
громадянам, з якими нещасний випадок на
виробництві та професійне
захворювання стались в країнах СНД та
витрат на їх доставку на загальну суму
4393 грн. 87 коп.

Вказаний висновок суду повністю
узгоджується з правовою позицією
Верховного Суду України, висвітленою у
постанові від 12.11.2013 у справі № 21-388а13.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень, закріплених
статтею 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи вищевикладене,
адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м.Чернігові
необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м.Чернігові
- задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Чернігові
відшкодування витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання та пенсій, пов"язаних з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, матеріальної допомоги на
поховання особам, які отримували
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
померли, за період з липня по грудень 2013
року в сумі 4393 грн. 87 коп.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
С.Л. Клопот