Справа № 9101/153248/2011
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. справа № 2а-8357/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючий
суддя Суховарова А.В.

судді Ясенова Т.І.
Головко О.В.

розглянувши у письмовому провадженні в
м.Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Запоріжжя на
постанову Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 28.04.2011 у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Запоріжжя про перерахунок
пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.03.2011 звернувся до Ленінського
районного суду м.Запоріжжя з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Запоріжжя, в якому
вказує що він є інвалідом 3 групи і
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії.
Просить зобов'язати виплачувати
додаткову пенсію відповідно до статті
50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 31.01.2008.

Постановою Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 28.04.2011 позов
задоволений частково. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду виплатити
позивачу додаткову пенсію в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
починаючи з 28.09.2010. Суд залишив без
розгляду позовні вимоги поза межами
шестимісячного строку, передбаченого
статтею 99 КАС України.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду просить постанову
суду скасувати. Посилається на те, що
пенсія виплачується відповідно до
постанов Кабінету Міністрів України та
бюджетом не передбачена виплата в
іншому розмірі.

Перевіривши законність і
обгрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі
Закон), пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону,
інвалідам 3 групи, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції правильно керувався
положеннями статті 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Управління Пенсійного фонду помилково
посилається на постанови Кабінету
Міністрів України при наявності
спеціального закону.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС
України, в разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховної Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність бюджетних коштів колегією
суддів не приймаються. Європейський
Суд з прав людини у справі «Кечко проти
України» зазначив, що органи державної
влади не можуть посилатись на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.
Відповідно до статті 32 Європейської
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
юрисдикція Європейського Суду з прав
людини поширюється на всі питання
тлумачення і застосування Конвенції та
протоколів до неї. Відповідно до пункту
1 Закону України «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», Україна повністю визнає на
своїй території юрисдикцію
Європейського Суду з прав людини в усіх
питаннях, що стосуються тлумачення і
застосування Конвенції. Відповідно до
статті 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського Суду з прав людини», суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

Пенсія підлягає виплаті виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
який дорівнює прожитковому мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки відсутній інший закон, який би
визначав мінімальний розмір пенсії за
віком.

Відповідно до частини 3 статті 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
в разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями
200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Запоріжжя залишити без
задоволення, а постанову Ленінського
районного суду м.Запоріжжя від 28.04.2011 -
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко