Справа № 1570/3816/12
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/800/58321/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Котовського
міжрайонного прокурора Одеської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року та ухвалу Одеського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2012 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції із
заявою про ухвалення додаткового
судового рішення у справі № 1570/3816/2012, а
саме в частині стягнення з Державного
бюджету України на його користь
судових витрат в розмірі 640,2 грн.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року, в задоволенні заяви відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що відсутні підстави
для винесення додаткового рішення в
порядку статті 168 Кодексу
адміністративного судочинства.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанцій, як таких,
що постановлені із порушенням норм
процесуального права, ухвалити нове
рішення про задоволення вищевказаної
заяви.

У доводах касаційної скарги позивач
зазначає, що постановою Одеського
окружного адміністративного суду від
24.07.2012 у справі № 1570/3816/2012 не вирішено
питання стосовно розподілу судових
витрат, зокрема щодо їх розміру. Крім
того, надати докази документально
підтверджених витрат він зміг лише
після закінчення розгляду справи
судами.

Судами попередній інстанцій
встановлено наступні обставини.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 24.07.2012 року
у справі № 1570/3816/2012, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_4
задоволено повністю.

При цьому в резолютивній частині
рішення було зазначено про
розподілення судових витрат
відповідно до ст. 94 КАС України, що
підлягають стягненню на користь
позивача, без визначення конкретного
розміру таких.

У серпні 2012 року позивач звернувся до
суду першої інстанції із заявою про
стягнення на його користь судових
витрат подавши відповідні докази
понесення таких.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що зазначена касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Положеннями п. 6 ч. 4 ст. 160 КАС України
встановлено, що окремим документом
викладаються ухвали з питань
визначення розміру судових витрат.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 168 КАС України,
суд, що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову чи постановити
додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з
приводу якої досліджувалися докази, чи
одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення;

3) судом не вирішено питання про судові
витрати.

Питання про ухвалення додаткового
судового рішення може бути заявлено до
закінчення строку на виконання
судового рішення.

Як вбачається з абз. 2 резолютивної
частини постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 24.07.2012 року
зазначено: «Судові витрати розподілити
відповідно до ст. 94 КАС України».

Відповідно до вимог статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи (частина четверта). Суд
повинен запропонувати особам, які
беруть участь у справі, подати докази
або з власної ініціативи витребувати
докази, яких, на думку суду, не вистачає
(частина п'ята).

Суд касаційної інстанції звертає увагу
на те, що постановою Одеського
окружного адміністративного суду від
24.07.2012 року вирішено питання про
розподіл судових витрат, однак не
визначено конкретного розміру даних
витрат.

При цьому за правилами ст.ст. 94, 168 КАС
України для вирішення питання щодо
розподілу судових витрат має значення
те, що заявлено воно може бути до
закінчення строку на виконання
судового рішення та якщо у особи наявні
документально підтвердженні докази
понесення таких.

З огляду на те, що документальні
підтвердження понесення судових
витрат можуть бути отриманні особою і
після розгляду справи, як в суді першої
інстанції так і в суді апеляційної
інстанції, то законодавець передбачив
можливість вирішення цього питання
шляхом постановлення додаткової
ухвали після постановлення судового
рішення по суті спору, але до
закінчення виконання такого рішення.

Таким чином, незважаючи на те, що
питання про судові витрати могло бути
частково вирішено під час
постановлення судового рішення по суті
спору, особа не позбавлена права на
звернення та стягнення судових витрат
шляхом постановлення додаткової
ухвали в порядку передбаченому ст. 168
КАС України за наявності
документального підтвердження
понесення таких.

Крім того, судами попередніх інстанцій
не надано належної правової оцінки
доводам позивача про те, що після
ухвалення постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
24.07.2012 року у справі № 1570/3816/2012 року,
останній також поніс судові витрати,
зокрема на проїзд, а тому не міг при
розгляді справи судом першої інстанції
по суті позовних вимог надати належні
та допустимі докази, що підтверджують
факт понесення вказаних витрат.

Судами попередніх інстанцій взагалі не
досліджено надані заявником докази на
підтвердження понесених судових
витрат

Згідно ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 223 КАС України
передбачено, що суд касаційної
інстанції за наслідками розгляду
касаційної скарги має право скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і направити
справу на новий розгляд або для
продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанції і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають права встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені попередніми
судовими інстанціями, оскаржувані
судові рішення у справі підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до частини 2
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати все вище
викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини
справи та прийняти обґрунтоване і
законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 221, 223, 227, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року та ухвалу Одеського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2013
року у справі № 1570/3816/2012
скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
І.Я. Олендер

Судді
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска