Справа № 377/67/14-а
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/67/14-а

Провадження №2-а/377/4/14

13 лютого 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у складі
головуючої - судді МАЛИШЕНКО Т.О.,
розглянувши у м. Славутичі в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Славутицької
міської ради Київської області - про
поновлення строку звернення, визнання
дій суб,єкта владних повноважень
протиправними та зобов,язання
нарахувати і виплатити недоотримані
суми щорічної допомоги на оздоровлення
за 2011, 2012 роки, -

У С Т
А Н О В И Л А :

У січні 2014 року до суду звернувся
ОСОБА_1, за вищевказаними позовними
вимогами, в позовній заяві просить,
поновити строк звернення до
адміністративного суду, визнати
протиправними дії Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Славутицької
міської ради Київської області та
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити недоотримані суми щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011, 2012 року,
у розмірі п,ять мінімальних заробітних
плат, відповідно до вимог частини 4 ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як інваліду ІІ групи
захворювання, пов,язаного з роботами на
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, як ліквідатору 1 категорії
наслідків аварії на Чорнобильські АЕС.

Відповідач подав проти позову письмові
заперечення, у яких посилався на те, що
при нарахуванні позивачу допомоги на
оздоровлення як інваліду 2 групи,
захворювання якого пов,язане з
роботами по ЛНА на ЧАЕС та відноситься
до 1-ї категорії громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи в 2011 та 2012 роках він
керувався положеннями Бюджетного
кодексу України, та Постановою
Кабінету Міністрів України. Вважає
свої дії правомірними, у зв'язку з чим
просив у задоволенні позову відмовити.
Крім цього просив відмовити в
задоволенні позовних вимог у зв'язку з
тим, що позивачем пропущено строк
позовної давності.

У судове засідання особи, які беруть
участь у справі, не з'явилися, у зв'язку
з чим суд відповідно до ст. 128 КАС
України розглянув справу у порядку
письмового провадження.

Судом встановлено, що згідно
посвідчення серії НОМЕР_1, копія якого
долучена до матеріалів справи, позивач
є громадянином, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорія 1 та має другу групу
інвалідності. Як вбачається з
матеріалів справи позивач знаходиться
на обліку в управлінні праці та
соціального захисту населення
Славутицької міської ради Київської
області як одержувач компенсаційних
виплат, передбачених Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». З
матеріалів особової справи вбачається,
що позивач отримав у вересні 2011 року
допомогу на оздоровлення за 2011 рік у
розмірі 120,00 гривень та за 2012 рік в
червні 2012 року в розмірі 120 гривень
передбаченому ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист
громадян,які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», як особам
які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч.1 ст.8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Згідно до вимог ч.1 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно правові
спори, зокрема, спори фізичних чи
юридичних осіб із суб,єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальних дій чи
бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
роботи те, що не передбачено
законодавством. Згідно ч. 2 цієї статті
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Рішенням
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року №3-рп/2012 дано тлумачення,
що нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України під час вирішення
справ про соціальний захист підлягають
застосуванню тоді, коли вони видані у
межах його компетенції, на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
Закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Згідно ч.4 ст.48 Закону України „ Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" щорічна
допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії виплачується у розмірі 5
мінімальних заробітних плат.

Як визначено ч.1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Ч.2
зазначеної статті встановлено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод, інтересів особи
встановлюється шестимісячний термін,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Згідно ч.4 цієї статті якщо
за законом передбачена можливість
досудового порядку вирішення спору і
позивач скористався цим порядком, то
для звернення до адміністративного
суду встановлюється місячний строк,
який обчислюється з дня, коли позивач
дізнався про рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду
його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень.

Як вбачається з пояснень позивача, і
матеріалів справи про обмеження свого
права на соціальні виплати у розмірах,
передбачених законом, позивач дізнався
при одержанні грошової компенсації у
меншому розмірі, ніж встановлено
законом, тобто в вересні 2011 року і
червні 2012 року. Таким чином,
встановлений ч.2 ст. 99 КАС України
шестимісячний строк звернення до
адміністративного суду з цим
адміністративним позовом позивачем
пропущено. Позивачем подано клопотання
про поновлення строку звернення до
адміністративного суду, проте позивач
не зазначив поважність причини
пропуску і тому суд дійшов висновку що
судом не вбачається підстав для
поновлення пропущеного строку немає.
Посилання позивача на ст.268 ЦК України,
що строк позовної давності на дані
правовідносини не поширюються
безпідставні, оскільки в даному
випадку на дані правовідносини
розповсюджується дія Кодексу
адміністративного судочинства України
а не Цивільний Кодекс України.

У відповідності до ч.1 ст.100 КАС України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні позову, оскільки
на цьому наполягають відповідачі, а
причини пропуску строку звернення до
суду є неповажними.

Виходячи з цього, підстав для
задоволення позовних вимог позивача
немає і позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 160 КАС України, -

П О С
Т А Н О В И Л А :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Копію постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суд; через
Славутицький міський суд. Апеляційні
скарги можуть бути подані протягом
десяті днів з дня одержання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційним скарг, якщо вони не були
подані.

У разі подання апеляційних скарг
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законно сили після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя
Т. О.
Малишенко