Справа № 2а-179/12/0970
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
Справа №
82490/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м.Івано-Франківську
Івано-Франківської області Державної
податкової служби на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 20.03.2012р. по
справі за позовом ТзОВ "Фірма
"Хімтехнопласт" до Державної
податкової інспекції в
м.Івано-Франківську про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В
И Л А:

13.01.2012р. позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ в
м.Івано-Франківську № від 16
серпня 2011 року, яким збільшено позивачу
суму грошового зобов'язання за
платежем орендна плата з юридичних
осіб.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
рішення XXXIX сесії V скликання
Івано-Франківської міської ради від 10
липня 2008 року «Про затвердження
матеріалів нормативної грошової
оцінки земель міста Івано-Франківська»
визнано судовим рішенням незаконним, а
оскільки розрахунок розміру орендної
плати за земельну ділянку зазначений в
договорі оренди землі від 23 березня 2009
року ґрунтується на пункті 2
вищезазначеного рішення, яке визнано
незаконним в судовому порядку, тому
пункти 4 та 7 даного договору оренди
землі укладеного між позивачем та
Хриплинською сільською радою є
недійсними. Позивач зазначає, що пункт 2
вказаного рішення не може
застосовуватися при визначені
нормативної грошової оцінки земель
міста Івано-Франківська, а
застосуванню підлягає грошова оцінка
затверджена рішенням сесії міської
ради від 12 березня 1999 року. Таким чином,
позивач вважає, що ним законно зменшено
податкові зобов'язання по орендній
платі за землю шляхом подачі
уточнюючих податкових розрахунків по
орендній платі за землю за 2009-2010 роки.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
20.03.2012р. позов задоволено.

ДПІ в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської області ДПС
оскаржила дану постанову, з підстав
неповного з»ясування обставин справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що суд порушив ст.21
Закону України "Про оренду землі" та
пп.288.1, 288.4 ст.288 Податкового кодексу
України, що підставою для нарахування
та декларування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки. Розмір та
умови внесення орендної плати
встановлюється у договорі оренди між
орендодавцем і орендарем.

В позовній заяві позивач посилався на
рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 21.12.2011
року по справі №5010.2089.2011-з-16/89 про
визнання недійсним договору оренди
землі від 23.03.2009 року укладеного між
Хриплинською сільською радою та ТзОВ
"Фірма "Хімтехнопласт".

Відповідно до резолютивної частини
рішення суду договір оренди від 23.03.2009
року визнано недійсним на майбутнє.

Крім того позивач не надав доказів про
набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч.3 ст.653 Цивільного
кодексу України якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТзОВ фірма "Хімтехнопласт" є платником
орендної плати за землю за земельну
ділянку, яку передано в користування на
території Хриплинської сільської ради.

Проведеною відповідачем камеральною
перевіркою податкової звітності
позивача встановлено порушення вимог
ст.15, 21 Закону України «Про оренду
землі» та п.288.4 ст.288 Податкового
кодексу України чим безпідставно
зменшено податкові зобов'язання по
орендній платі за землі державної та
комунальної власності, які визначені в
договорі оренди землі укладеного між
позивачем та Хриплинською сільською
радою від 23 березня 2009 року шляхом
подачі уточнюючих податкових
розрахунків по орендній платі за землю
за 2009-2010 роки.

За наслідками даної перевірки складено
акт №5979/15-03/13642846 від 26 липня 2011 року, на
підставі якого відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 16 серпня 2011 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
по орендній платі за землю з юридичних
осіб в сумі 159470,71 грн., в тому числі за
основним платежем в сумі 127576,57 грн. та
за штрафними санкціями в сумі 31894,14 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем правомірно зменшено
податкові зобов'язання з орендної
плати за землю згідно поданих ним до
податкового органу уточнюючих
розрахунків за 2009-2010 роки, оскільки у
договорі оренди від 23 березня 2009 року
застосована ставка орендної плати за
землю, яка обрахована з нечинної
грошової оцінки землі.

Відповідно до статті 201 Земельного
кодексу України грошова оцінка
земельних ділянок визначається на
рентній основі. Залежно від
призначення та порядку проведення
грошова оцінка земельних ділянок може
бути нормативною і експертною.
Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок використовується для
визначення розміру земельного податку,
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель тощо. Експертна грошова оцінка
використовується при здійсненні
цивільно-правових угод щодо земельних
ділянок.

Граничний розмір орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
встановлено Законом України «Про
оренду землі», що є обов'язковим при
укладанні відповідних договорів.

Відповідно до частини першої статті 21
цього Закону орендна плата - це платіж,
який орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.

Підставою нарахування земельного
податку відповідно до статті 13 Закону
України «Про плату за землю» є дані
державного земельного кадастру, а
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, - договір оренди такої
земельної ділянки.

За частиною четвертою статті 21 Закону
України «Про оренду землі» річна
орендна плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, надходить до
відповідних бюджетів, розподіляється і
використовується відповідно до закону
і не може бути меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється Законом України «Про
плату за землю»; для інших категорій
земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
Законом України «Про плату за землю».

Водночас, відповідно до пункту 13
Типового договору оренди землі,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.03.2004 №220,
редакція якого також викладена в
пункті розділу «Орендна плата»
договорів оренди землі, укладених
позивачем із селищною радою,
передбачено перегляд розміру орендної
плати у разі, зокрема, зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін,
тарифів, у тому числі внаслідок
інфляції.

Згідно з пунктом 8 частини першої
статті 14 Закону України «Про систему
оподаткування», до загальнодержавних
платежів належить такі податки і збори
(обов'язкові платежі), як плата за землю
(земельний податок, а також орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності).

Приписами статті 21 Закону України «Про
оренду землі» та статті 8 Закону
України «Про плату за землю»
законодавець передбачив внесення змін
до розміру орендної плати за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності.

Між позивачем та Хриплинською
сільською радою укладено договір
оренди землі від 23 березня 2009 року,
згідно якого Хриплинська сільська рада
як орендодавець надає, а позивач як
орендар приймає в строкове, платне
володіння і користування земельну
ділянку для реконструкції заправочної
станції під будівництво виробництва
полістирольного пінопласту. Згідно
пунктів 3,4 даного договору в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 1,7000 га, з нормативною
грошовою оцінкою 2449700,00 грн. Пунктом 7
даного договору передбачено, що
орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі в розмірі 87013,00 грн. на
рік, згідно розрахунку поданого
орендарем протягом місяця з дня
виникнення права користування
земельною ділянкою. Розмір орендної
плати підлягає щорічному уточненню
відповідно до пункту 8 даного договору,
яким передбачено, що розрахунок
орендної плати складається на підставі
даних державного земельного кадастру
за станом на перше січня поточного року
та щороку подається орендарем
орендодавцеві до першого лютого
поточного року з розбивкою річної суми
земельного податку рівними частками за
місяцями. При складені розрахунку
орендної плати враховується
коефіцієнт індексації грошової оцінки
земель, що встановлюється згідно
чинного законодавства.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22 грудня 2010 року залишено в
силі рішення Івано-Франківського
міського суду від 14 грудня 2009 року, яким
визнано незаконним пункт 2 рішення 29
сесії Івано-Франківської міської ради
п'ятого демократичного скликання від 10
липня 2008 року «Про затвердження
матеріалів нормативної грошової
оцінки земель міста
Івано-Франківська», згідно якого
Івано-Франківська міська рада
затвердила матеріали
нормативно-грошової оцінки земель
міста Івано-Франківська станом на 01
січня 2007 року виконані Українським
державним науково-дослідним
інститутом проектування міст
«Діпромісто» ввівши її в дію з дати
прийняття даного рішення та визнавши
такою, що втратила чинність нормативну
грошову оцінку затверджену рішенням
сесії міської ради від 12 березня 1999
року. Тобто, міська рада своїм рішенням
спричиняла збільшення плати за землю в
2,4 рази, чим істотно збільшує податкове
зобов'язання по орендній платі за
землю, в тому числі і позивача.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, то воно не може
бути скасоване чи змінене з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160, 195 - 196, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби -
залишити без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 20.03.2012р. по
справі №2а-179/12/0970 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.І.Мікула

А.Р.Курилець