Справа № 801/4944/13-а
Суддя: Санакоєва Майя Анзорівна
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/4944/13-а

05.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Санакоєвої М.А.,

суддів Цикуренка А.С. ,

Омельченка В. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Кудряшова А.М. ) від 12.12.13 у справі №
801/4944/13-а

за позовом Приватного підприємства
"Фірма "АТОМ-В" (вул. Вузлова,
18,Сімферополь,Автономна Республіка
Крим,95047)

до Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим (вул. М. Залки,
1/9,Сімферополь,Автономна Республіка
Крим,95053)

про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 12.12.13 позовні
вимоги Приватного підприємства "Фірма
"АТОМ-В" до Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задоволені.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим Державної
податкової служби від 04.04.2013 року
№, прийняте стосовно Приватного
підприємства "Фірма "АТОМ-В", про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 104141 (сто чотири тисячі
сто сорок одна) гривень 25 копійок.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим Державної
податкової служби від 04.04.2013 року
№, прийняте стосовно Приватного
підприємства "Фірма "АТОМ-В", про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток на загальну суму
121211 (сто двадцять одна тисяча двісті
одинадцять) гривень 25 копійок.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
"Фірма "АТОМ-В" судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 2300 (дві тисячі
триста) гривень 00 копійок.

Не погодившись з зазначеною постановою
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 12.12.13 та прийняти
нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Судова колегія, керуючись
положеннями пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, визнає за можливе
перейти до письмового провадження по
справі.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що у періоді з
08.02.2013 року по 14.02.2013 року відповідачем
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку Приватного
підприємства "Фірма "АТОМ-В" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при визначенні податку
на прибуток та податку на додану
вартість по взаємовідносинам з ТОВ БВП
"Строитель-плюс" (код за ), ПП
"Комманд" (код за )ё ПП "Базис
Торг" (код за ), ПП
"Укрторгпартнер" (код за ), ПП
"Кримспецтехнолоджи" (код за ), ПП "Пан Буд" (код за ),
ПП "Севелітстрой" (код за ),
ПП "Бізнеспромторг" (код за ), ПП "Айкон-Крим" (код за ), ПП "Севграндтрейд" (код за ) за період з 01.10.2009 року по 30.09.2012
року, якою встановлено заниження
податку на прибуток в сумі 120357,00
гривень та заниження податку на додану
вартість на загальну суму 91961,00 гривень.

За результатами перевірки складений
акт перевірки № 983/22.613/24690535 від 21.02.2013
року (т.1, а.с.13-43), про порушення
позивачем:

- пп.5.1, пп.5.2.1, п.5.2, п.5.3.9, пп.5.3 ст.5
Закону України "Про оподаткування
підприємств" від 28.12.1994 року №334/94-ВР в
редакції Закону України від 22.05.1997 року
№283/97-ВР із змінами та доповненнями ,
п.44.1 ст.44, п.138.1, п.138.2, п.138.6, 138.8, п.п.138.8.1
п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
Кодексу України №2755-VI в результаті
чого занижено податок на прибуток в
періоді, що перевірявся у сумі 120357,00
гривень, у тому числі за 2009 рік в сумі
13876,00 гривень, за 2010 рік в сумі 52258,00
гривень, 2-4 квартали 2011 року в сумі 47560,00
гривень, 3 квартал 2012 року в сумі 6663,00
гривень;

- п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.7.4.1, п.п.7.4.5, п.7.4,
пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" №168/97-ВР від
03.04.1997 року, п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6
ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового Кодексу
України №2755-VI в результаті чого
занижено ПДВ в періоді, що перевірявся,
на загальну суму 91961,00 гривень. в тому
числі листопад 2009 року в сумі 3507,00
гривень, за грудень 2009 року в сумі 1814,00
гривень, за січень 2010 року в сумі 984,00
гривень, за лютий 2010 року в сумі 2343,00
гривень, за березень 2010 року в сумі1534,00
гривень, за квітень 2010 року в сумі 5463,00
гривень, за травень 2010 року в сумі 2292,00
гривень, за червень 2010 року в сумі 6674,00
гривень, за липень 2010 року в сумі 4219,00
гривень, за серпень 2010 року в сумі 1691,00
гривень, за вересень 2010 року в сумі 6733,00
гривень, за жовтень 2010 року в сумі 8065,00
гривень, за листопад 2010 року в сумі 1807,00
гривень, за серпень 2011 року в сумі 18828,00
гривень, за вересень 2011 року в сумі 5176,00
гривень, за жовтень 2011 року в сумі 9013,00
гривень, за листопад 2011 року в сумі 3222,00
гривень, за грудень 2011 року в сумі 5117,00
гривень, за січень 2012 року в сумі 3479,00
гривень.

На підставі висновків акту перевірки
відповідачем винесені податкові
повідомлення-рішення від 04.04.2013 року
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 121211,25 гривень, у тому числі за
основним платежем в розмірі 106481,00
гривень та застосовані штрафні санкції
в розмірі 14730,25 гривень (т.1, а.с.11) та
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 104141,25 гривень, у тому
числі за основним платежем в розмірі
83313,00 гривень та застосовані штрафні
фінансові санкції в розмірі 20828,25
гривень (т.1, а.с.12).

Матеріалами справи підтверджується, що
між Приватним підприємством "Фірма
"АТОМ-В" (Покупець) та БВП
"Строитель-плюс" (Продавець) були
укладені наступні договори:

- договір №206 від 24.01.2009 року,
відповідно до якого Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупця товар, а Покупець
зобов'язується прийняти товари та
оплатити його (т.1, а.с.62);

- договір №2102 від 30.10.2008 року,
відповідно до якого Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупця товар, а Покупець
зобов'язується прийняти товари та
оплатити його (т.1, а.с.65);

На підтвердження виконання умов
вищевказаних договорів, позивачем
надані наступні податкові накладні
№4977/1 від 03.11.2009 року на суму 6128,24
гривень, у тому числі ПДВ 1021,37 гривень,
№5574/1 від 03.12.2009 року на суму 8826,26
гривень, у тому числі ПДВ 1471,04 гривень,
№1700/1 від 05.05.2010 року на суму 11787,41
гривень, у тому числі ПДВ 1964,57 гривень,
№1707/1 від 07.05.2010 року на суму 1967,52
гривень, у тому числі ПДВ 327,92 гривень,
накладні №4977/1 від 03.11.2009 року на суму
6128,24 гривень, у тому числі ПДВ 1021,37
гривень, №5574/1 від 03.12.2009 року на суму
8826,26 гривень, у тому числі ПДВ 1471,04
гривень, №1700/1 від 05.05.2010 року на суму
11787,41 гривень, у тому числі ПДВ 1964,57
гривень, №1707/1 від 07.05.2010 року на суму
1967,52 гривень, у тому числі ПДВ 327,92
гривень.

Придбані товари були у повному обсязі в
сумі 28709,43 гривень, у тому числі ПДВ 4255,45
гривень, оплачені Приватним
підприємством "Фірма "АТОМ-В" у
готівковій формі на користь БВП
"Строитель-плюс", що підтверджується
актом здачі-прийняття робіт №ОУ-0000002
від 30.04.2010 року на суму 15983,10 гривень, у
тому числі ПДВ 2663,85 гривень, та актом
здачі-прийняття робіт №0000005 від 10.11.2010
року на суму 9549,60 гривень, у тому числі
ПДВ 1591,60 гривень.

Судом встановлено, що придбані товари
були використані у своєї господарської
діяльності, а саме реалізовані з метою
отримання прибутку, що підтверджується
видатковими накладними №РН-0000209 від
03.11.2009 року, №РН-0000212 від 05.11.2009 ,№РН 0000213
від 05.11.2009 року ,№РН-0000217 від 10.11.2009 року,
№РН-0000218 від 10.11.2009 року , №РН-0000222 від
13.11.2009 року ,№РН-0000225 від 13.11.2009 року ,
№РН-0000229 від 17.11.2009 року №РН-0000230 від
18.11.2009 року,№РН-0000238 від 30.11.2009 року,
№РН-0000239 від 03.12.2009 року,№РН-0000241 від
08.12.2009 року, №РН-0000243 від 15.12.2009
року,№РН-0000244 від 16.12.2009 року,№РН-0000246
від 18.12.2009 року,№РН-0000251 від 22.12.2009 року,
№РН-0000253 від 23.12.2009 року, №РН-0000254 від
23.12.2009 року, №РН-0000255 від 23.12.2009 року,
№РН-0000257 від 29.12.2009 року, №РН-0000083 від
07.05.2010 року, №РН-0000084 від 07.05.2010 року,
№РН-00079/2 від 12.05.2010 року, №РН-00079/3 від
12.05.2010 року, №РН-00079/4 від 13.05.2010 року,
№РН-00079/5 від 20.05.2010 року, №РН-00079/7 від
20.05.2010 року, №РН-00079/6 від 20,05.2010 року,
№РН-00079/8 від 21.05.2010 року,№РН-0000085 від
25.05.2010 року, №РН-0000169 від 26.08.2010 року.

Судом встановлено, що за період з 01.06.2010
року по 31.07.2010 року від ПП "Базис Торг"
позивачем були отримані пиломатеріали,
будівельні товари на загальну суму
44572,72 гривень, у тому числі ПДВ 7428,79
гривень, що підтверджується
документами бухгалтерської та
податкової звітності: податковими
накладними №646 від 03.06.2010 року, №648 від
04.06.2010 року, №864 від 01.07.2010 року, №906 від
05.07.2010 року, видатковими накладними №646
від 03.06.2010 року, №648 від 04.06.2010 року, №864
від 01.07.2010 року №906 від 05.07.2010 року.

Придбані товари були у повному обсязі в
сумі 44572,72 гривень, у тому числі ПДВ 7428,79
гривень оплачені Приватним
підприємством "Фірма "АТОМ-В" у
готівковій формі на користь ПП "Базис
Торг", що підтверджується актом
здачі-прийняття робіт №ОУ-0000004 від
28.07.2010 року на суму 19257,28 гривень, у тому
числі ПДВ 3209,55 гривень, фіскальним
чеком №8718 від 26.10.2010 року на суму 10000,00
гривень, у тому числі ПДВ 1666,67 гривень,
фіскальним чеком №8725 від 27.10.2010 року на
суму 10000,00 гривень, у тому числі ПДВ 1666,67
гривень, фіскальним чеком №8732 від
28.10.2010 року на суму 5315,44 гривень, у тому
числі ПДВ 885,91 гривень.

Зокрема, придбані товари були
використані у своєї господарської
діяльності, а саме, реалізовані з метою
отримання прибутку, що підтверджується
видатковими накладними які містяться в
матеріалах справи.

У жовтні 2010 року від ПП "Команд"
позивачем були отримані пиломатеріали
на загальну суму 26570,64 гривень, що
підтверджується податковою накладною
№795 від 08.10.2010 року на суму 26570,64 гривень,
у тому числі ПДВ 4428,44 гривень,
видатковою накладною №795 від 08.10.2010
року на суму 26570,64 гривень, у тому числі
ПДВ 4428,44 гривень.

Придбані товари були у повному обсязі в
сумі 26570,64 гривень, у тому числі ПДВ 4428,44
гривень, оплачені Приватним
підприємством "Фірма "АТОМ-В" у
готівковій формі на користь ПП "Команд",
що підтверджується фіскальним чеком
№0779 від 19.11.2010 року на суму 5000,00 гривень,
у тому числі ПДВ 833,33 гривень,
фіскальним чеком №0826 від 26.11.2010 року на
суму 60000,00 гривень, у тому числі ПДВ 1000,00
гривень,фіскальним чеком №0910 від 01.12.2010
року на суму 5500,00 гривень, у тому числі
ПДВ 916,67 гривень, фіскальним чеком №0986
від 07.12.2010 року на суму 2070,00 гривень, у
тому числі ПДВ 345,00 гривень, фіскальним
чеком №1010 від 08.12.2010 року на суму 8000,64
гривень, у тому числі 1333,44 гривень.

Придбані товари у ПП "Команд" були
використані у своєї господарської
діяльності, а саме, реалізовані з метою
отримання прибутку, що підтверджується
видатковими накладними.

Судом встановлено, що за період з 01.08.2011
року по 31.01.2012 року від ПП "Севелітстрой"
позивачем були отримані пиломатеріали,
будівельні матеріали на загальну суму
187930,42 гривень, у тому числі ПДВ 31321,74
гривень, що підтверджується
податковими накладними та видатковими
накладними.

Придбані товари були у повному обсязі в
сумі 187930,42 гривень, у тому числі ПДВ
31321,74 гривень оплачені Приватним
підприємством "Фірма "АТОМ-В" у
готівковій формі на користь ПП
"Севелітстрой", що підтверджується
фіскальними чеками, які містяться в
матеріалах справи.

Судом встановлено, що придбані товари у
ПП "Севелітстрой" були використані у
своєї господарської діяльності, а саме,
реалізовані з метою отримання
прибутку, що підтверджується
видатковими накладними

У період з 01.10.2010 року по 30.11.2010 року від
ПП "Укрторгпартнер" позивачем були
отримані товари на загальну суму 32658,90
гривень, у тому числі ПДВ 5443,15 гривень,
що підтверджується податковими
накладними №1653 від 06.10.2010 року на суму
21819,24 гривень, у тому числі ПДВ 3636,54
гривень, №2030 від 01.11.2010 року на суму
10839,66 гривень, у тому числі ПДВ 1806,61
гривень; видатковими накладними №1653
від 06.10.2010 року на суму 21819,24 гривень, у
тому числі ПДВ 3636,54 гривень, №2030 від
01.11.2010 року на суму 10839,66 гривень, у тому
числі ПДВ 1806,61 гривень;

Придбані товари були у повному обсязі в
сумі 32658,90 гривень, у тому числі ПДВ 5443,15
гривень, оплачені Приватним
підприємством "Фірма "АТОМ-В" у
готівковій формі на користь ПП
"Укрторгпартнер", що підтверджується
фіскальними чеками, а саме: №1202 від
19.11.2010 року на суму 10000,00 гривень, у тому
числі ПДВ 1666,67 гривень; №1381 від 07.12.2010
року на суму 5900,00 гривень, у тому числі
ПДВ 983,33 гривень; №1395 від 08.12.2010 року на
суму 5919,24 гривень, у тому числі ПДВ 986,54
гривень; №1456 від 14.12.2010 року на суму
10000,00 гривень, у тому числі ПДВ 1666,67
гривень; №1467 від 15.12.2010 року на суму 839,66
гривень, у тому числі 139,94 гривень.

Придбані товари у ПП "Укрторгпартнер"
були використані у своєї господарської
діяльності, а саме, реалізовані з метою
отримання прибутку, що підтверджується
видатковими накладними: №РН-0000211 від
14.10.2010 року на суму 341,35 гривень, у тому
числі ПДВ 56,89 гривень;№РН-0000216 від 15.10.2010
року на суму 5143,20 гривень, у тому числі
ПДВ 857,20 гривень;№РН-0000224 від 20.10.2010 року
на суму 5400,00 гривень. у тому числі ПДВ
900,00 гривень;№РН-0000225 від 20.10.2010 року на
суму 8250,00 гривень. у тому числі ПДВ 1375,00
гривень;№РН-0000226 від 22.10.2010 року на суму
3557,23 гривень, у тому числі ПДВ 592,87
гривень;№РН-0000232 від 27.10.2010 року на суму
5500,01 гривень, у тому числі ПДВ 916,67
гривень;№РН-0000395 від 11.11.2010 року на суму
906,10 гривень, у тому числі ПДВ 151,02
гривень;№РН-0000403 від 16.11.2010 року на суму
863,66 гривень, у тому числі ПДВ 143,94
гривень;№РН-0000412 від 23.11.2010 року на суму
3940,01 гривень, у тому числі ПДВ 656,67
гривень;№РН-00470/1 від 09.12.2010 року на суму
5500,01 гривень, у тому числі ПДВ 916,67
гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, за
період з 01.06.2010 року по 30.09.2010 року від ПП
"Кримспецтехнолоджи" позивачем були
отримані пиломатеріали та будівельні
матеріали та інші товари на загальну
суму 71331,73 гривень, у тому числі ПДВ 59443,11
гривень, що підтверджується наступними
документами бухгалтерської та
податкової звітності: податковими
накладними №316 від 01.06.2010, №786 від
02.08.2010, №1185 від 01.09.2010, №1214 від 06.09.2010
року; видатковими накладними №316 316 від
01.06.2010, №786 від 02.08.2010, №1185 від 01.09.2010, №1214
від 06.09.2010.

Придбані товари були оплачені
Приватним підприємством "Фірма "АТОМ-В"
у готівковій формі на користь ПП
"Кримспецтехнолоджи", що
підтверджується фіскальними чеками.

Зокрема, придбані товари у ПП
"Кримспецтехнолоджи" були використані
у своєї господарської діяльності, а
саме, реалізовані з метою отримання
прибутку, що підтверджується
видатковими накладними.

За період з 01.08.2011 року по 31.01.2012 року від
ПП "Пан Буд" позивачем були отримані
пиломатеріали та приладі на загальну
суму 81082,44 гривень, у тому числі ПДВ 13513,74
гривень, що підтверджується
податковими накладними, фіскальними
чеками, видатковими накладними.

У квітні 2010 року від ПП "Бізнеспромторг"
позивачем були отримані пиломатеріали
та будівельні матеріали на загальну
суму 32780,89 гривень, у тому числі ПДВ 5463,48
гривень, що підтверджується
податковими накладними №206 від 02.04.2010
року на суму 8729,70 гривень, у тому числі
ПДВ 1454,95 гривень, №211 від 05.04.2010 року на
суму 24051,19 гривень, у тому числі ПДВ 4008,53
гривень; накладними №206 від 02.04.2010 року
на суму 8729,70 гривень, у тому числі ПДВ
1454,95 гривень, №211 від 05.04.2010 року на суму
24051,19 гривень, у тому числі ПДВ 4008,53
гривень.

Придбані товари були оплачені
Приватним підприємством "Фірма "АТОМ-В"
у готівковій формі на користь ПП
"Бізнеспромторг", що підтверджується
фіскальним чеком №0036 від 22.04.2010 року на
суму 9000,00 гривень, у тому числі ПДВ 1500,00
гривень, фіскальним чеком №0040 від
29.04.2010 року на суму 5000,00 гривень, у тому
числі ПДВ 833,33 гривень, видатковою
накладною №РН-0000125 від 30.06.2010 року на
суму 54217,78 гривень.

Судом встановлено, що придбані товари у
ПП "Бізнеспромторг" були використані у
своєї господарської діяльності, а саме,
реалізовані з метою отримання
прибутку, що підтверджується
видатковими накладними: №РН-0000051 від
02.04.2010,№РН-0000053 від 02.04.2010, №РН-0000054 від
06.04.2010, №РН-0000056 від 08.04.2010, №РН-0000057 від
08.04.2010, №РН-0000061 від 14.04.2010, №РН-0000063 від
15.04.2010, №РН-0000065 від 19.04.2010, №РН-0000069 від
22.04.2010, №РН-0000071 від 23.04.2010, №РН-0000075 від
28.04.2010, №РН-0000077 від 29.04.2010.

Судом встановлено, що між Приватним
підприємством "Фірма "АТОМ-В" (Покупець)
та ПП "Айкон-Крим" (Продавець) був
укладений договір №24 від 28.11.2008 року на
постачання товарів.

На підтвердження виконання умов
вказаного договору позивачем надані
податкові накладні №769 від 01.11..2009, №932
від 03.12.2009 , №59 від 01.02.2010, №63 від №78 від
04.02.2010, №769 від 01.11.2009, накладні №932 від
03.12.2009 року на суму 2056,56 гривень. у тому
числі ПДВ 342,76 гривень;№59 від 01.02.2010 року
на суму 12917,28 гривень, у тому числі ПДВ
2152,88 гривень;№63 від 03.02.2010 року на суму
996,48 гривень, у тому числі ПДВ 166,08
гривень; №78 від 04.02.2010 року на суму 145,44
гривень, у тому числі ПДВ 24,24 гривень.

Використання придбаних товарів у ПП
"Айкон-Крим" в своєї господарської
діяльності підтверджується
видатковими накладними, а саме:
№РН-0000225 від 13.11.2009, №РН-0000230 від
18.11.2009,№РН-0000238 від 30.11.2009,№РН-0000242 від
11.12.2009, №РН-0000248 від 18.12.2009, №РН-0000251 від
22.12.2009,№РН-0000253 від 23.12.2009, №РН-0000254 від
23.12.2009,№РН-0000255 від 23.12.2009, №РН-0000001 від
12.01.2010,№РН-0000003 від 14.01.2010,№РН-0000017 від
09.02.2010,№РН-0000018 від 10.02.2010, №РН-0000019 від
11.02.2010, №РН-0000020 від 18.02.2010, №РН-0000021 від
18.02.2010, №РН-0000022 від 18.02.2010, №РН-0000023 від
19.02.2010, №РН-0000029 від 26.02.2010, №РН-0000031 від
26.02.210.

Судом встановлено, що між Приватним
підприємством "Фірма "АТОМ-В" (Покупець)
та ПП "Севграндтрейд" був укладений
договір №09 від 02.03.2009 року та договір №
29 від 03.08.2009 року на постачання товарів,
виконання умов якого підтверджується
податковими накладними.

Придбані товари були у повному обсязі в
сумі 19689,52 гривень, у тому числі ПДВ 3281,59
гривень, оплачені Приватним
підприємством "Фірма "АТОМ-В" у
готівковій формі на користь ПП
"Севграндтрейд", що підтверджується
актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) №ОУ0000001 від 29.01.2010 року,
видатковими накладними.

Приймаючи до уваги, що податковий
кредит був сформований позивачем у
20009-2012 рр., таким чином до спірних
правовідносин підлягають застосуванню
норми Закону України "Про податок на
додану вартість", Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємства "
та норми Податкового кодексу України,
який набрав чинності з 01.01.2011 року.

Так, згідно п. 5.1 ст. 5 Закону "Про
оподаткування прибутку підприємств",
валові витрати виробництва та обігу -
це сума будь-яких витрат платника
податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 вказаного
Закону, до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці з врахуванням
обмежень, встановлених пунктами 5.3-5.8
цієї статті.

Приписами п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" встановлено, що валові
витрати мають бути підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Пунктом 5.11 ст. 5 Закону заборонено
встановлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
крім тих, що визначені в цьому Законі.

Правила ведення податкового обліку
визначаються статтею 11 Закону, при
цьому, вказана стаття не містить
будь-яких вимог до наявності
документів, що підтверджують право на
віднесення певних витрат до складу
валових витрат.

Відповідно до підпункту 11.2.1 п. 11.2 ст. 11
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", датою
збільшення валових витрат виробництва
(обігу) вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата списання
коштів з банківських рахунків платника
податку на оплату товарів (робіт,
послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платника
податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

Як встановлено п.п. 7.2.4. п. 7.2 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Інших умов для формування податкового
кредиту за наслідками придбання
товарів у Законі України «Про податок
на додану вартість» не передбачено.

При придбанні товару покупець
зобов'язаний лише сплатити відповідну
суму податку на додану вартість в ціні
товару продавцю, який зобов'язаний
внести цю суму податку на додану
вартість до бюджету і у випадку
невиконання свого обов'язку понести за
це відповідальність. Покупець не несе
відповідальності за несплату податку
до бюджету продавцем (платником
податку).

Певні обмеження щодо формування
податкового кредиту були передбачені
пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість", відповідно
до якого до складу податкового кредиту
можуть бути включені тільки суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
який при цьому обов'язково повинні бути
підтверджені податковими накладними. В
разі недотримання цього правила до
платників податку на додану вартість
застосовуються фінансові санкції
відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 цього
Закону.

Вищезазначені норми узгоджуються з
нормами Податкового кодексу України,
який набрав чинності з 01.01.2011.

Згідно з п. 14.1.36 ст.14 ПК України,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Об'єктом оподаткування є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу
(п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України ).

Згідно з п. 135.1. ст. 135 ПК України, доходи,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК України,
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді. Платник податку для
визначення об'єкта оподаткування має
право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 ст. 139 ПК
України встановлено, що не включаються
до складу витрат витрати, не пов'язані з
провадженням господарської
діяльності, а саме витрати на: витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку. У разі
втрати, знищення або зіпсуття
зазначених документів платник податку
має право письмово заявити про це
органу державної податкової служби та
здійснити заходи, необхідні для
поновлення таких документів. Письмова
заява має бути надіслана до/або разом
із поданням розрахунку податкових
зобов'язань за звітний податковий
період. Платник податків зобов'язаний
відновити втрачені, знищені або
зіпсовані документи протягом 90
календарних днів з дня, що настає за
днем надходження такої заяви до органу
державної податкової служби, митного
органу. Якщо платник податку поновить
зазначені документи в наступних
податкових періодах, підтверджені
витрати включаються до витрат за
податковий період, на який припадає
таке поновлення.

Так, відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разу здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (в
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу,
не відноситься до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 Кодексу).

Пунктом 16.1.2 ст. ст. 16 ПК України ведення
податкового обліку покладено на
кожного окремого платника податку.
Отже, порушення, допущені одним
платником податків у відображенні в
податковому обліку певної
господарської операції, за загальним
правилом не впливають на права та
обов'язки іншого платника податків.

В п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу
України визначено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України,
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Таким чином, право платника податку на
податковий кредит взагалі не залежить
від тієї обставини, чи відображалися
суми податку на додану вартість у
податковій звітності контрагентів
платника податку і чи сплачувався ними
податок на додану вартість.

Нормами ст. 201 ПК України визначено
перелік документів, що є підставою для
нарахування податкового кредиту. Отже,
саме наявність цих документів є
обов'язковою умовою для формування
платниками податків податкового
кредиту.

Аналіз наведених норм, дає судовій
колегії право на висновок, що
необхідним первинним документом, який
дає право платнику податків на
формування податкового кредиту, є
належним чином оформлена податкова
накладна.

Разом з тим, судова колегія звертає
увагу, що наявність у покупця
податкової накладної, є достатньою, але
не безумовною підставою для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість, якщо податковий орган
доведе, що відомості в таких документах
не відповідають дійсності.

Форма податкової накладної та порядок
її заповнення на час виникнення
спірних правовідносин були
затверджені Наказом Державної
податкової адміністрації України від
30.05.1997 року №165, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 23.06.1997
року за №233/2037.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч.2 ст. 3 цього Закону,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(ч.ч.1-2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність").

Згідно пункту 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95року № 88, у відповідності з ч. 2
ст. 6 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", первинні документи - це
письмові свідоцтва, які фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження і дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Ретельно дослідивши документи
первинного та бухгалтерського обліку,
судова колегія приходить до висновку,
що податковими накладними, видатковими
накладними, фіскальними чеками,
платіжними дорученнями
підтверджується отримання та сплата
товару (послуг) у перевіреному періоді,
а також його використання платником
податків у своїй господарській
діяльності.

Отже, з залучених до матеріалів справи
належним чином завірених копій
податкових накладних встановлено, що
вони виписані зареєстрованими
платниками ПДВ, оформлені належним
чином, мають всі обов'язкові реквізити
та відповідають усім вимогам до
первинного документу податкового
обліку.

З матеріалів справи вбачається, що
судом першої інстанції була проведена
судово-економічна експертиза, висновок
якої долучений до матеріалів справи.

Згідно з висновком № 189/13
судово-економічної експертизи від
29.11.2013 року (т.4, а.с.42-68), висновки акту
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим Державної
податкової служби № 983/22.613/24690535 від
21.02.2013 року, щодо заниження податку на
прибуток на суму 120357,00 гривень, а також
заниження податку на додану вартість
на суму 91961,00 гривень, первинними
документами податкового та
бухгалтерського обліку Приватного
підприємства "Фірма "АТОМ-В" не
підтверджується.

Як встановлено судом та
підтверджується висновком експерта,
товари та послуги отримані від БВП
"Строитель-плюс", ПП "Комманд", ПП "Базис
Торг", ПП "Укрторгпартнер", ПП
"Кримспецтехнолоджи", ПП "Пан Буд", ПП
"Севелітстрой", ПП "Бізнеспромторг", ПП
"Айкон-Крим", ПП "Севграндтрейд", в
подальшому були реалізовані іншим
контрагентам, що підтверджується
видатковими накладними, записами у
регістрах бухгалтерського обліку,
зокрема, у журналі-ордері за рах.361
"Розрахунки з вітчизняними покупцями",
відомості до нього та головній книзі.

Отримані товари за період з 01.11.2009 року
по 31.01.2012 року були реалізовані
наступним покупцям: ВАТ
"Кримелектромашторг" (),
ПП "Південьзв'язокмонтаж" (), ЗАТ "Сімферопольський
електротехнічний завод" (), ВАТ "Кримхліб" (),
ВАТ "Сімферопольський моторний завод"
(код СДРПОУ 03112751), ВАТ "Сімферопольський
завод монтажних заготовок" (), ТОВ "АСТІ Советський Елеватор"
(), ДП НДППЗ ім. Фрунзе
(), ВАТ "Криммолоко" Філія
"Роздольненський маслоробний завод"
(), Підприємство
"Будматеріали-Люкс" (),
ЗАТ "Кримська фруктова компанія" (), ТОВ "Професіонал" (), ДП "Таврида" (), ДП "НВП "Орбіта - Інфотех" ВАТ "НВП
"Орбіта" (код СДРПОУ 30457928), Підприємство
"Сі Ен Жі Ес Інженірінг" (), ТОВ "Фаворит" (), КП
"Кримхолодтеплоторг" (код СДРПОУ 32369891),
ВАТ "Електромашинобудівний завод
"Фірма СЕЛМА" (код СДРПОУ 20732000), ТОВ
"Аль-Го" (), КП РПСУ
Кримспоживспілки (),
Підприємство СВК №102 (),
ПП "Югбетон-строй" (код СДРПОУ 35337684), ПАТ
"Победа" (), МП "АВІ-91" (), ТОВ "БК Консоль-Строй ЛТД"
(), ВПК "АВС" (), ТОВ "Ізумбер" (), ПП
"Фірма АРСЕНАЛ" (). ТОВ
"Кримтеплоелектроцентраль" (), ДП "Кримські генеруючі системи"
(), Феодосійський
казенний оптичний завод (), САП-1221 ВАТ "Кримгаз" (), РО "КАРДТ ім.М.Горького" (), ГПУ МДЦ "Артек" (), ТОВ "Південьгідроспецбуд" (), ТОВ "ВФ "Будмонтаж" (), ТІЗ "Фірма "ЄТАГ" (), ЄТОВ "Дружба народів" (код
ЄДР"І 03759079), ВАТ "Янтарний" (), ЗАТ "ЛОК "Айвазовське" (), ТОВ "Кримхозснаб" (), " агропромислова фірма
"Прибрежна" (), ЗАТ СМЗ
"Прогрес" (), ПП "ВКФ
"Хімстройсервіс" (), ВАТ
"Сімферопольська макаронна фабрика"
().

Таким чином, судом встановлено та
підтверджено висновком експерта, що
реальність господарських операцій
позивача з придбання товарів та робіт у
контрагентів та їх використання в
господарській діяльності
підтверджуються даними податкового та
бухгалтерського обліку, а також
первинними документами Приватного
підприємства "Фірма "АТОМ-В", з
урахуванням вимог ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІ/
(зі змінами та доповненнями) та п. 2.4
Положення № 88.

Суд враховує, що відповідно до ч.5 ст.82
КАС України, висновок експерта для суду
не є обов'язковим, проте, враховуючи, що
експертом було досліджено
бухгалтерські документи позивача в
повному обсязі, для чого потребувалось
спеціальні знання, відповідно до ч. 1
ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 228 ЦК України,
правочин, спрямований на незаконне
заволодіння майном держави, вважається
таким, що порушує публічний порядок
(частина 1), а отже, є нікчемним (частина
2). Як встановлено в ч. 2 ст. 215 цього
Кодексу, визнання судом нікчемних
правочинів недійсними не вимагається.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 зазначеного
Кодексу, недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Судова колегія вважає, що суперечність
правочину моральним засадам
суспільства або спрямованість його на
незаконне заволодіння майном держави,
за даних обставин, може мати місце у
разі наявності наміру сторін, який
спрямований на неправомірне отримання
податкової вигоди, шляхом штучного
формування податкового кредиту і
валових витрат.

Відповідачем не надано жодних доказів
наявності такого наміру у позивача, не
підтверджено належними та допустимими
доказами факт нікчемності угоди та
правомірність і обґрунтованість своїх
дій щодо прийняття оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Законодавство України не ставить в
залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання. Зазначена позиція
узгоджується із практикою
Європейського суду з прав людини, яку
суди повинні застосовувати як джерело
права, відповідно до положень статті 17
Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Подібної думки дотримується Вищий
адміністративний суд України в
Ухвалах від 24.01.2012 року №К/9991/2491/11, від
10.04.2012 року №К-19705/10, від 25.04.2012 року
№К/9991/75974/11, від 12.07.2012 року №К-14542/08, від
22.08.2012 року №К/9991/43010/12, від 06.09.2012 року
№К/9991/90896/11.

Якщо один з контрагентів не виконав
свого зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на відшкодування податку
на додану вартість у разі якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо отримання такого відшкодування та
має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Посилання податкового органу на
матеріали кримінальної справи (вирок
Київського районного суду м.
Сімферополя АР Крим у справі №123/3318/13-к
від 10.04.2013 року відносно осіб,
обвинувачених у вчиненні дій,
кваліфікованих за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК
України як фіктивне підприємництво) не
є належними та допустимими доказами в
адміністративному судочинстві у
розумінні приписів Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки обставини відносно
виконання спірних господарських
операцій між позивачем та БВП
"Строитель-плюс", ПП "Севелітстрой", ПП
"Кримспецтехнолоджи" не досліджувалися
у названому кримінальному провадженні.
А відтак, встановлений у справі
№123/3318/13-к факт фіктивного
підприємництва, за відсутності інших
обставин, які б свідчили про
необґрунтованість отриманої
податкової вигоди, не може свідчити про
безтоварність спірних господарських
операцій.

З огляду на зазначене, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що висновки податкового
органу, викладені в акті перевірки №
983/22.613/24690535 від 21.02.2013 року про порушення
платником податків вимог Податкового
законодавства України, не
відповідають дійсним обставинам
справи, внаслідок чого існують
підстави для визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень відповідача від
04.04.2013 року № та №.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що правова оцінка, яку
дав суд першої інстанції обставинам
справи, не суперечить чинному
законодавству.

Судове рішення не може бути скасовано
чи змінено з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Згідно статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись статтями 195,196, пунктом 1
частини першої статті 198, п.1 частини
першої статті 205, статтями 200, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
12.12.13 у справі № 801/4944/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
М.А.Санакоєва

Судді підпис А.С.
Цикуренко

підпис В.А.Омельченко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.А.Санакоєва