Справа № 2а-3453/10/0370
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 р.
Справа № 7744/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання
Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «РВПГ МІТ» на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 19 січня 2011
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «РВПГ МІТ»
до Ягодинської митниці, головного
управління Державного казначейства
України у Волинській області про
визнання рішення недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «РВПГ МІТ» (надалі -
позивач) звернулося з адміністративним
позовом до Ягодинської митниці про
визнання нечинним рішення про
визначення митної вартості товарів
№205000006/2010/400079/1 від 15.06.2010 року, картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №205000006/0/02321 від 15.06.2010
року та повернення надмірно сплачених
платежів в розмірі 25932 грн. 63 коп.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що вказав перший
метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), однак
відповідачем Ягодинською митницею
було застосовано шостий резервний
метод, оскільки вартість оцінюваного
товару на його думку не могла бути
визначена за вказаним декларантом
методом та шляхом послідовного
використання наступних. В зв'язку з цим
митним органом була видана картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №205000006/0/02321 від 15.06.2010
року. Разом з тим, відповідачем
Ягодинською митницею було прийнято
рішення про визначення митної вартості
товарів № 205000006/2010/400079/1 від 15.06.2010 року.
З метою недопущення затримки
оформлення та пропуску товарів через
митний кордон України позивач здійснив
доплати до сум відповідно до вказаного
рішення, яким на його думку встановлено
більшу митну вартість товарів, ніж та,
що заявлена декларантом, що призвело до
сплати зайвих платежів в розмірі 25932,63
грн. Позивач вважає, що Ягодинською
митницею неправомірно відмовлено у
митному оформленні товарів у зв'язку з
невідповідністю заявленої декларантом
митної вартості товарів ціновій
інформації, наявній у митного органу.
Прийняте рішення про визначення митної
вартості товарів є необґрунтованим,
тому просять визнати його нечинним, а
надмірно сплачені платежі повернути з
Державного бюджету..

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 19 січня 2011
року відмовлено в задоволені позовних
вимог в повному обсязі. Суд виходив із
того, що відповідно до пункту 7 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 року №1766 «Про затвердження
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України та подання
відомостей для її підтвердження» для
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів декларант
зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, сторона позивача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволені позовних вимог в повному
обсязі.

Покликання маються на те, що не
проведено відповідачем експертизи про
яку клопотав позивач, а саме цінової.
Відповідач не зробив запис у
декларації митної вартості про
необхідність надання додаткових
документів, крім того апелянт зазначає,
що витяг з цінової бази не складає
підстав для незастосування 1-го методу
визначення митної вартості товарів.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасника
розгляду, перевіривши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її
відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що для митного
оформлення товару 15.06.2010 року позивачем
Ягодинській митниці були надані
наступні товарно-супровідні документи,
зокрема: уніфікована митна квитанція
МД-1 серія 20502 В 1216782 від 15.06.2010 року;
облікова картка суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності
20500/07/000064 від 28.02.2007 року; попередня
митна декларація (ПД) 205030005.2010.001252.001 від
14.06.2010 року; контракт №36/2010 від 11.01.2010
року, специфікація до контракту №13 від
11.06.2010 року; доповнення №1 від 22.04.2010
року; міжнародна товаротранспортна
накладна СМR. №931381 від 14.06.2010 року та
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу; рахунок-фактура
№14/06/2010/FЕх від 14.06.2010 року; експертний
висновок №146/1067 від 15.06.2010 року; дозвіл
на ввезення на територію України
тварин, продуктів тваринного
походження, репродуктивного матеріалу,
біологічних продуктів, патологічного
матеріалу №163 від 04.03.2009 року; довідка
про проведення декларування валютних
цінностей, доходів та майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами (ДПА України)
№2978 від 22.04.2010 року; сертифікат якості
від 14.06.2010 року; ветеринарне свідоцтво
Ч-28 №062684 від 15.06.2010 року; міжнародний
ветеринарний сертифікат
країни-експортера №1009/046765/10 від 14.06.2010
року; сертифікат про походження товару
№РL/МF/АЕ 0070095 від 14.06.2010 року; заява на
відбір проб вх. №3801-18/53 від 15.06.2010 року;
акт про взяття проб і зразків №146/1067 від
15.06.2010 року; експортна декларація
№10РL333010Е00630022 від 14.06.2010 року; вантажна
митна декларація №205030005/2010/001262 від
15.06.2010 року, у якій митна вартість
товару визначена за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції) - 55508,10 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 264 МК України у разі
потреби у підтвердженні заявленої
митної вартості товарів декларант
зобов'язаний подати митному органу
необхідні для цього відомості та
забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Однак надання документу з переліку
обов'язкових передбачених пунктом 7
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.2006 року №1766
«Про затвердження Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України та подання відомостей для її
підтвердження», а саме рішення митного
органу про визначення митної вартості
товарів раніше ввезених ідентичних
та/або подібних товарів для
застосування першого методу
визначення митної вартості товарів за
ціною угоди з матеріалів справи не
вбачається.

Враховуючи вищевикладене, а також
провівши системний аналіз усіх
вищенаведених норм колегія суддів
приходить до висновку, що надані
документи не дають можливості
однозначно стверджувати, що заявлена
декларантом митна вартість
ґрунтується на дійсній вартості у
розумінні статті VII ГАТТ «Оцінка товару
для митних цілей»

Отже, митна вартість товару була
визначена підставно митним органом за
резервним методом, так як метод
визначення митної вартості за ціною
договору (вартість операції) не може
бути застосований по причині наявності
у митного органу довідкової інформації
про ціни на товар; методи визначення
митної вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів і щодо подібних
(аналогічних) товарів неприйнятні для
застосування через відсутність у
митного органу та декларанта
інформації про ідентичні та подібні
(аналогічні) товари; методи визначення
митної вартості на основі віднімання і
на основі додавання вартості
(обчислена вартість) неприйнятні через
відсутність основи для віднімання або
додавання вартості.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги в цілому суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «РВПГ МІТ»
залишити без задоволення, постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 19 січня 2011
року по справі №2а-3453/10/0370, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення ухвали в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

суддів
Н.Г.
Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 10.02.2014 року.