Справа № 2215/4114/12
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2215/4114/12
Головуючий у 1-й інстанції: Цимбалюк О.В.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Біла Л.М.

судді: Загороднюк А.Г. Сушко О.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі на
постанову Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 08 лютого 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі про
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі про
визнання неправомірною відмови в
призначенні пільгової пенсії та
зобов'язання призначити пенсію із
зниженням пенсійного віку.

Постановою Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 08.02.2013 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції управління Пенсійного фонду
України в Старокостянтинівському
районі подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Новоселицького районного суду
Чернівецької області та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що в задоволенні апеляційної
скарги необхідно відмовити з наступних
підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році (категорія 2), що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданого Хмельницькою обласною
державною адміністрацією 13 лютого 1995
року.

В період з 13 травня 1986 року по 17 травня
1985 року був відряджений до с. Бобер
Поліського району для ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, де в зоні відчуження надавав
медичну допомогу, приймав участь у
проведенні експертних досліджень.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 липня 1991 року № 106 затверджено
Перелік населених пунктів, віднесених
до зон радіоактивного забруднення
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно цього Переліку до зони
відчуження віднесені ряд населених
пунктів Чорнобильського району
Київської області, у тому числі с.
Бобер.

16.11.2012 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі із
заявою про призначення пенсії із
зниженням пенсійного віку, на що
отримав відмову у зв'язку з тим, що на
думку відповідача відсутні первинні
документи, які підтверджують таке
право позивача, однак не надано
належного обґрунтування з посиланнями
на норму закону.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з
обгрунтованості позовних вимог
позивача, а відтак наявності підстав
для задоволення адміністративного
позову.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 55 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», «особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"», а саме
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС які працювали у
зоні відчуження з моменту аварії до 1
липня 1986 року незалежно від кількості
робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року - не менше 5 календарних
днів пенсії надаються із зниженням
пенсійного віку на 10 років.

Відповідно до матеріалів справи,
позивач з 13 травня 1986 року по 17 травня
1985 року був відряджений до с. Бобер
Поліського району для ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, де в зоні відчуження надавав
медичну допомогу, приймав участь у
проведенні експертних досліджень.

Даний факт підтверджуються записами в
його трудовій книжці. Позивач має
більше 34 років загального трудового
стажу, досяг 53 років і був призваний для
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, що підтверджується наказом № 173 к
від 13.05.1986 року Київського державного
медичного університету ім. академіка
О.О. Богомольця, довідкою Київського
державного медичного університету ім.
академіка О.О. Богомольця від 09.02.2012
року, відомостями про виплату
заробітної плати.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що
єдиним документом, що підтверджує
статус громадянина, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та надає право на користування
пільгами, встановленими законом, в тому
числі призначення пенсії зі зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державної пенсії, є
посвідчення " Учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС"

Таким чином, відповідно до ст.. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", позивач
має право на отримання пенсії із
зменшенням пенсійного віку.

Наведені в апеляційній скарзі доводи,
не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду -без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі,
-залишити без задоволення, а постанову
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 08 лютого 2013
року, -без змін.

Судове рішення набирає законної сили з
моменту постановлення та може бути
оскаржене в касаційному порядку згідно
з ст. 212 КАС України.

Головуючий
Біла Л.М.

Судді
Загороднюк А.Г.

Сушко О.О.