Справа № 2-а/2508/8149/2011
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Бригинець М.М.
Суддя-доповідач: Кучма
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" січня 2014 р.
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді Кучми А.Ю.;

суддів: Аліменка
В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації
Чернігівської області на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 07.12.2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про визнання дій неправомірними, про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щомісячної грошової допомоги у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Козелецького районного
суду Чернігівської області від 07.12.2011
року позов задоволено, визнано
протиправними дії територіального
управління праці та соціального
захисту населення, зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату щомісячної грошової допомоги у
зв'язку з обмеженням вживання
продуктів харчування у розмірі 30%
відповідно до ст. 37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
05.03.2011 року по 22.07.2011 року, з урахуванням
виплачених коштів.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, прийняти нове рішення про
відмову в задоволені позовних вимог.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції-без змін,
виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач є особою, яка постійно проживає
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю та отримує
щомісячну грошову допомогу у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України.

Положеннями ст. 37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що громадянам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах:

- у зоні посиленого радіоекологічного
контролю - 30 процентів від мінімальної
заробітної плати;

- у зоні гарантованого добровільного
відселення - 40 процентів від
мінімальної заробітної плати;

- у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - 50 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Таким чином, позивач має право на
отримання щомісячної грошової
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у розмірі 30%
мінімальної заробітної плати
відповідно до ст. 37 Закону України "Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами при
вирішенні даної справи, колегія суддів
вважає, що Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з постановами Кабінету
Міністрів України, та є пріоритетним у
застосуванні.

Крім того, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 40
Бюджетного кодексу України Законом про
Державний бюджет України визначається
розмір мінімальної заробітної плати на
відповідний бюджетний період.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові, та не
можуть бути підставами для її
скасування.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
За таких обставин колегія суддів
вважає необхідним апеляційну
скаргу-залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції-без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
залишити без задоволення, постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 07.12.2011
року-без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Судді:

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.