Справа № 814/4952/13-а
Суддя: Зіньковський О. А.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

26 грудня 2013 року
Справа № 814/4952/13-а

Суддя Миколаївського окружного
адміністративного суду Зіньковський
О.А., в порядку письмового провадження
вирішив адміністративну справу

за позовомУправління соціального
захисту населення Арбузинської РДА,
пров.Каштановий 5, смт.Арбузинка,
Арбузинський район, Миколаївська
область, 55301;доУправління ПФУ в
Арбузинському районі, пров. Каштановий,
7, смт.Арбузинка, Арбузинський район,
Миколаївська область,
55300;проскасування рішення від 26.07.13р.
№3;Управління соціального захисту
населення Арбузинської РДА (позивач)
звернулось до суду з позовом до
Управління ПФУ в Арбузинському районі
Миколаївської області (відповідач) з
вимогою скасувати рішення №3 від
26.07.2013р. про застосування фінансових
санкцій за подання до органів ПФУ
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку в розмірі
340грн. та акт №10 від 25.07.13р.

Представник позивача надав клопотання
про розгляд справи в порядку
письмового провадження. Відповідач,
про дату, час та місце слухання справи
повідомлений належним чином, у судове
засідання не з'явився, про причину
неприбуття суд не повідомив. Правом,
передбаченим статтею 49 КАС України не
скористався, письмові заперечення
проти позову та докази, які у нього є
суду не надав.

Відповідно до ст.122 та ст.128 КАС України
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Дослідив матеріали справи суд, -
встановив:

26.07.2013 року виконуючим обов'язки
начальника УПФУ в Арбузинському районі
Миколаївської області Ткаченко Т.ГІ.,
на підставі п.5 частини 9 ст.106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" №1058-ІУ,
за результатами позапланової
перевірки прийнято Рішення №3 від
26.07.13р. (а.с.19) про застосування
фінансових санкцій за подання до
органів ПФУ недостовірних відомостей,
що використовуються в системі
персоніфікованого обліку в розмірі
340грн. Дане рішення прийнято за
результатами повторної перевірки
позивача, що відображено у Акті №10 від
25.07.2013 року (а.с.14-17).

Перевіркою було встановлено, що
позивачем були надані недостовірні
відомості щодо застрахованої особи, а
саме зазначено невірний
ідентифікаційний код ОСОБА_2 (а.с.16).

Позивачем було оскаржено вказане
рішення в адміністративному порядку,
але скарги були залишені без
задоволення (а.с.21-27).

Позивачем також зазначено в позові, що
застосування фінансових санкцій у
розмірі 340грн. на підставі ч.9 ст.106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058-ІУ є неправомірним,
так як зазначену норму Закону
виключено на підставі закону України
№2464 від 08.07.2010р. "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Дослідив матеріали справи, оцінив
докази, які мають юридичне значення для
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог з наступних підстав:

Стаття 19 ч.2 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до абз.6 п.7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" №2464-ІУ від
08.07.10р. на період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та штрафних
санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01.01.11р., в тому
числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 01.01.11р. не настав, та
відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим законом.

Так, відповідно до п.4 ч.2 ст.17 Закону "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон)
страхувальник зобов'язаний подавати
звітність територіальним органам
Пенсійного фонду у строки, в порядку та
за формою встановленими Пенсійним
фондом.

Згідно з пп.1 п.1.3 Порядку формування та
подання органами Пенсійного фонду
України відомостей про застраховану
особу, що використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, затвердженого
постановою правління ПФУ від 10.06.04р.
№7-6, зареєстрованого МЮ України 10.08.04р.
за №1000/9599 (далі - Порядок) страхувальник
один раз на рік до 1 квітня поточного
року згідно із затверджена графіком
подає до територіального органу ПФУ за
місцем реєстрації комплект документів
первинної звітності до системи
персоніфікованого обліку відомостей
про застрахованих осіб за попередній
рік.

Відомості про застраховану особу
подаються страхувальником до органу
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
страхувальника.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.106 Закону за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбачені законодавством,
до територіальних органів Пенсійного
фонду накладається штраф у розмірі 10%
суми страхових внесків, які були
сплачені або підлягали сплаті за
відповідний звітний період, за кожний
повний або неповний місяць затримки
подання відомостей, звітності, але не
менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доход громадян, а в разі
повторного протягом року такого
порушення - у розмірі 20% зазначених сум
та не менше 20 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що позивачем подано
до відповідача недостовірні відомості,
що використовуються у системі
персоніфікованого обліку за 2004, 2005
роки, про що було зазначено в акті
позапланової перевірки №10 від 25.07.13р.
(а.с.16). Внаслідок цього відповідачем на
підставі п.5 ч.9 ст.106 Закону правомірно
винесено рішення про застосування
фінансових санкцій №3 від 26.07.13р.

Щодо оскарження акту №10 від 25.07.13р. суд
зазначає, що відповідно до положень
статті 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема (серед
інших) на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності.

Отже дії службових осіб контролюючих
органів щодо включення до актів
перевірок певних висновків, а також
акти перевірок не можуть бути
предметом розгляду у суді, оскільки
судження посадових осіб контролюючого
органу є тільки висновками (позицією)
певних посадових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються вимоги та
заперечення.

Судом не встановлено ознак
протиправності в рішенні відповідача.
Відсутні також й інші підстави для
скасування правомірного рішення
відповідача.

У зв'язку з цим, суд вважає позовні
вимоги не обґрунтованими і такими, що
не підлягають задоволенню в повному
обсязі. Судові витрати по справі
покладені на позивача.

Керуючись статтями 2, 11, 158, 160-163 КАС
України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому статтею 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанову може бути оскаржено в
порядку передбаченому статтями 185, 186
КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського адміністративного
апеляційного суду через Миколаївський
окружний адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Зіньковський О.А.