Справа № 2а-4125/10/0970
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
Справа №
7043/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання
Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Тисменицької районної
державної адміністрації, на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 11 січня 2011
року по справі за позовом садівничого
товариства «Поляна» до Тисменицької
районної державної адміністрації,
управління Держкомзему у
Тисменицькому районі, третя особа -
садівниче товариство «Труд» про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

СТ «Поляна» ( надалі - позивач) 22.11.2010
року звернулося з адміністративним
позовом до Тисменицької РДА,
управління Держкомзему у
Тисменицькому районі, третя особа -
садівниче товариство «Труд» про
визнання бездіяльності та зобов'язання
вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідно до ст.
17 ЗК України до повноважень місцевих
державних адміністрацій у галузі
земельних відносин належить
координація діяльності державних
земельних ресурсів.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 11
січня 2011 року позовні вимоги
задоволено частково. Суд виходив із
норми ст. 158 ЗК України земельні спори
вирішуються судами, органами місцевого
самоврядування та органами виконавчої
влади з питань земельних ресурсів.
Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах. Органи виконавчої
влади з питань земельних ресурсів
вирішують земельні спори щодо меж
земельних ділянок за межами населених
пунктів, розташування обмежень у
використанні земель та земельних
сервітутів.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, сторона відповідача, а саме
Тисменицька РДА, подала апеляційну
скаргу, з якої із-за порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, просить його
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволені позовних
вимог в повному обсязі.

Покликання маються на те, що РДА
вживала всіх необхідних заходів для
вирішення спору, а також позивач не
числиться у базі даних ЄДРПОУ, тобто не
зареєстрований відповідно до чинного
законодавства, тому немає
адміністративно-процесуальної
дієздатності

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасника
розгляду, перевіривши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її
відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що рішеннями
Івано-Франківського облвиконкому та
Тисменицького райвиконкому від 01.05.1988
року із земель державного запасу і
лісового фонду за межами с.Братківці
виділено земельні ділянки
Івано-Франківським підприємствам
Аеропорт, Обленерго, Облавтодор,
Шкірзавод та ВО «Промприлад».
Вищезазначені підприємства з числа
своїх працівників створили
садівницькі товариства «Авіатор»,
«Електрик», «Карпати», «Труд» і
«Поляна» та передали їм в користування
земельні ділянки відповідно до цілей
визначеними статутами. За рахунок
коштів вищезазначених підприємств
прокладену під'їзну дорогу з
центральної дороги с.Братківці, яка
спланована таким чином, що до земельної
ділянки СТ «Поляна» дорога проходить
через садівничі товариства «Карпати» і
«Труд» і з цієї дорогою можна під'їхати
до окремої земельної ділянки кожного
товариства. На даний час змінилися
власники земельних ділянок в
садівничих товариствах, оскільки
окремі власники відчужили свої
земельні ділянки, однак залишились у
державній власності під'їзні дороги
загального користування. 03.10.2009 року
садівниче товариство «Труд» вручило
рішення садівничому товариству
«Поляна», в якому зазначили, що землі
садівничого товариства «Труд» є його
власністю, а тому в проїзді через
садівниче товариство «Труд»
садівничому товариству «Поляна»
відмовлено. Не погоджуючись з сказаним,
зазначає що дана земля на якій
розташована дорога є в спільному
користуванні. 27.03.2010 року позивачем
було виявлено, що під'їзди до земельних
ділянок СТ «Поляна» заблоковано. По
даному факту позивач звертався до
Тисменицької РДА та до Братковецької
сільської ради, однак питання про
розташування дороги залишилось
невирішеним. Разом з тим, позивач
звернувся до суду для вирішення спору
по суті.

Згідно з підпункту 15 пункту 4 Положення
про управління Держкомзему у
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області (далі -
Положення) управління відповідно до
покладених на нього завдань здійснює
відповідно до закону державне
регулювання у сфері планування
територій та розмежування земель
державної та комунальної власності.

Підпунктом 1 пункту 4 Положення
передбачено, що управління відповідно
до покладених на нього завдань подає у
встановленому порядку пропозиції щодо
управління землями державної і
комунальної власності, установлених
меж області, району, міста, району в
місті, села і селища, регулювання
земельних відносин.

Підпунктом 30 пунктом 4 Положення
зазначено, що управління відповідно до
покладених на нього завдань
організовує розгляд звернень громадян
з питань, що належить до його
компетенції, забезпечує в межах своєї
компетенції виявлення та усунення
причин виникнення скарг громадян.

Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу
України земельні спори вирішуються
судами, органами місцевого
самоврядування та органами виконавчої
влади з питань земельних ресурсів.
Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах. Органи виконавчої
влади з питань земельних ресурсів
вирішують земельні спори щодо меж
земельних ділянок за межами населених
пунктів, розташування обмежень у
використанні земель та земельних
сервітутів.

Враховуючи вищевикладене, а також
провівши системний аналіз усіх
вищенаведених норм, колегія суддів
приходить до висновку, що питання
визначення правового статусу землі на
якій облаштовано під'їзну дорогу до
садівничих товариств «Труд» та
«Поляна», порядок її використання,
дотримання її меж згідно плану
розташування, спори користувачів цією
частиною земельної ділянки між
товариствами повинні вирішуватись
Тисменицькою РДА та управлінням
Держкомзему в Тисменицькому районі,
однак жодного розпорядження стороною
відповідача не приймалось.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги в цілому суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Тисменицької
районної державної адміністрації
залишити без задоволення, постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 11 січня 2011
року по справі №2а-4125/10/0970, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення ухвали в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

суддів
Н.Г.
Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 10.02.2014 року