Справа № 821/218/14
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р. Справа № 821/218/14

Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Ковбій О.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в місті Херсоні до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні (далі - позивач)
звернулось до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(далі - відповідач), у якому просить
стягнути з відповідача недоїмку по
страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 1 414,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідно до ст. 14 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", що
набрав чинності з 01.01.2004 року, ОСОБА_1,
будучи роботодавцем і страхувальником,
зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України в місті
Херсоні в якості платника внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, які має сплачувати у
порядку, строки і розмірах,
встановлених положенням Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 недоїмку
зі сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за 2010 рік в сумі 1 414,80 грн.

Позивач просив справу розглядати в
порядку письмового провадження,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, письмових заперечень на позов
не надав, про дату, час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, але прибули не всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, суд
має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
за можливе розглянути адміністративну
справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

ФОП ОСОБА_1 є платником страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
зареєстрований в установленому
порядку, як фізична особа-підприємець в
управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні.

29.03.2011 року управлінням Пенсійного
фонду України в місті Херсоні винесено
вимогу Ф 1597-У про сплату заборгованості
на суму 1 414,80 грн. відносно фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

Суд застосовує законодавство, що діяло
на момент виникнення спірних
правовідносин.

Відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
регулюються Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Виключно ним
визначаються, зокрема, принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, коло осіб, які
підлягають зазначеному страхуванню,
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки, порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками.

Відповідно до ст. 7 Закону України № 1058
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування здійснюється за
принципами, зокрема, законодавчого
визначення умов і порядку здійснення
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, обов'язковості
страхування осіб, які працюють на
умовах трудового договору (контракту)
та інших підставах, передбачених
законодавством, а також осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно.

Пунктом 1 статті 11 Закону України № 1058
установлено, що загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають особи, які працюють на
підприємствах, в установах,
організаціях, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях, інших
відокремлених підрозділах цих
підприємств, організацій, в об'єднаннях
громадян, у фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності та інших
осіб, включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований чи
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
на умовах трудового договору
(контракту) або працюють на інших
умовах, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 14 цього Закону
України страхувальниками зазначених
осіб є їхні роботодавці, які відповідно
до частини 1 статті 15 належать до
платників страхових внесків і
зобов'язані на підставі пункту 6
частини 2 статті 17 цього нараховувати,
обчислювати і сплачувати в установлені
строки та в повному обсязі страхові
внески.

У статті 18 Закону України № 1058
закріплено, що страхові внески є
цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом; вони не
включаються до складу податків, інших
обов'язкових платежів, з яких
складається система оподаткування. На
ці внески не поширюється податкове
законодавство, а іншим законодавством
не можуть встановлюватися пільги з
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги
зі сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування передбачено
Законом України від 26 червня 1997 року за
№ 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", де, як і
в Законі Україні № 1058, не визначено
такої пільги як звільнення від сплати
цього збору для суб'єктів
підприємницької діяльності, які
перейшли на спрощену систему
оподаткування.

Таким чином, страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не входять до системи
оподаткування, на них не поширюється
податкове законодавство, а іншим
законодавством не встановлені пільги з
нарахування та сплати цих внесків або
звільнення від їх сплати. Отже,
обов'язок сплачувати страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування осіб, які
працюють у суб'єктів підприємницької
діяльності - платників єдиного податку,
не залежить від статусу платника
податку.

До введення в дію Закону України від
08.07.2010 р. № 2461 - VI "Про внесення змін до
законів України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" доплата до мінімального
страхового внеску здійснювалася за
бажанням фізичної особи - платника
спрощеної системи оподаткування.
Починаючи з липня 2010 року Законом
України "Про внесення змін до законів
України "Про Державний бюджет України
на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
08.07.2010 № 2461-VI встановлено обов'язкову
сплату підприємцями - фізичними
особами на спрощеній системі
оподаткування страхових внесків до
Пенсійного фонду в порядку,
визначеному Законом України № 1058.
Враховуючи те, що мінімальний розмір
страхового внеску (з урахуванням
частини фіксованого або єдиного
податку, що перерахована до Пенсійного
фонду України) встановлено на
календарний місяць, а також те, що
страховий стаж особам для призначення
пенсії обчислюється в місяцях, сплата
страхових внесків здійснюється у
розмірі не менше мінімального
страхового внеску, але не пізніше 20-го
числа після закінчення кварталу, як це
передбачено ч. 6 ст. 20 Закону України №
1058.

Згідно ч. 6 ст. 18 Закону України № 1058
законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування
та сплати страхових внесків або
звільнення від їх сплати. За таких
обставин, будь-яких виключень щодо
нарахування, обчислення і сплати в
установлені строки страхових внесків
суб'єктами підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування, Законом України № 1058 не
надано.

Відповідно до ст. 106 Закону України № 1058
суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (надалі - недоїмка) і стягуються
з нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій. Територіальні
органи Пенсійного фонду за формою і у
строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, має право
узгодити її з органами Пенсійного
фонду в порядку, встановленому
правлінням Пенсійного фонду протягом
десятиденного строку з моменту
отримання, але не скористався цим
правом, а значить визнав всю суму боргу
зазначену у вимозі.

Пунктом 7 "Прикінцевих та перехідних
положень" Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI
передбачено, що стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Виходячи з того, що недоїмка
відповідача виникла у період до 01 січня
2011 року, УПФУ має право звернутись з
даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

На момент розгляду справи доказів щодо
погашення відповідачем недоїмки не
надходило.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 19, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) на користь управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
заборгованість зі сплати страхових
внесків за 2010 рік в сумі 1414 (одна тисяча
чотириста чотирнадцять) грн. 80 коп.

Сплату коштів в сумі 1414 (одна тисяча
чотириста чотирнадцять) грн. 80 коп.
необхідно провести на рахунок 2407,
відкритий в ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 352457.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення.

В разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України,
а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
Ковбій
О.В.

кат. 10.1