Справа № 814/1073/13-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1073/13-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Брагар В. С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївській
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 05
квітня 2013 року у справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївській
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Казанківському
районі Миколаївської області про
стягнення розміру пенсії по
інвалідності, витрат на виплату та
доставку адресної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївської
області звернулося до суду з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Казанківському
районі Миколаївської області про
стягнення суми пенсії по інвалідності
призначеної ОСОБА_1 в розмірі 300грн.,
витрат на виплату та доставку адресної
допомоги в сумі 1440грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 квітня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати та ухвалити нову про
задоволення позовних вимог.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання, належним чином повідомлені
про розгляд справи, не прибули сторони,
які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, оскільки чинним
законодавством обов'язок
відшкодування витрат, пов'язаних з
виплатою та доставкою основної пенсії,
покладений на Фонд. Однак,
відшкодування витрат на виплату та
доставку адресної допомоги законом не
передбачено з тих підстав, що зазначена
виплата є самостійним видом пенсійних
виплат.

Так, статтею 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 14
січня 1998 року №16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд, що також
передбачено статтею 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV від 23.09.1999р., яка
визначає перелік соціальних послуг та
виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV,
відповідно до пункту 5 якої якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР). підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Пункт 7 Порядку, якому, на думку Фонду,
суперечать вимоги управління ПФУ про
відшкодування витрат, не врегульовує
спірні відносини, які виникли у цій
справі, оскільки встановлене ним
правило та механізм взаєморозрахунків
на централізованому рівні між Фондом
та ПФУ розраховані на відсутність
спору та реалізуються за наслідками
попередньо здійснених згідно з
пунктами 5, 6 Порядку звірок витрат за
особовими справами потерпілих,
складання актів таких звірок,
узгодження й подання відповідних
довідок.

Статтею 16 Закону № 1105-XIV визначено, що
безпосереднє управління Фондом
здійснюють його правління та виконавча
дирекція. За змістом статті 18
зазначеного Закону виконавча дирекція
Фонду є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду, проводить
свою діяльність від імені Фонду у межах
та в порядку, що визначаються його
статутом і Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
організовує та забезпечує виконання
рішень правління Фонду, робочими
органами виконавчої дирекції Фонду є,
зокрема, її відділення в районах і
містах обласного значення. Робочі
органи виконавчої дирекції Фонду є
юридичними особами, мають самостійні
кошториси, печатку із зображенням
Державного Герба України та своїм
найменуванням.

Згідно з пунктом 15 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 1 березня
2001 року № 121/2001 ПФУ здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
головні управління ПФУ в Автономній
Республіці Крим, областях, містах
Києві, Севастополі, та управління ПФУ в
районах, містах і районах у містах.

З огляду на викладене вимоги
управління ПФУ про відшкодування
відділенням Фонду витрат, пов'язаних із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, відповідають
змісту його прав як робочого органу ПФУ
щодо відшкодування понесених ним
витрат та узгоджуються із компетенцією
виконавчої дирекції Фонду, основними
завданнями якої згідно з Положенням
про виконавчу дирекцію Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженим
постановою правління Фонду від 20
квітня 2001 року №15, крім іншого,
визначено виконання завдань та
основних принципів страхування від
нещасного випадку, фінансування
страхових виплат, а до повноважень у
сфері здійснення процедури
страхування та координації страхової
діяльності віднесено, зокрема,
співпрацю з фондами з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування витрат, понесених ними у
зв'язку з матеріальним забезпеченням
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Разом з тим, відповідно до п. 4 Порядку
визначено перелік сум, що підлягають
відшкодуванню Пенсійному фонду
України. Даний перелік є вичерпним і не
містить державну адресну допомогу.

Таким чином, вимоги УПФУ про
відшкодування Фондом вказаних витрат є
безпідставними.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
при вирішені справи помилково
застосував норми матеріального права,
тому постанова суду підлягає в порядку
ст.202 КАС України скасуванню.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївської
області задовольнити частково, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05 квітня 2013
року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити частково,
стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Казанківському
районі Миколаївської області на
користь управління Пенсійного фонду
України в Казанківському районі
Миколаївській області суму пенсії по
інвалідності призначеної ОСОБА_1 в
розмірі 300грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: