Справа № 2а-12020/11/0170/24
Суддя: Кащеєва Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2014 року 14:38 Справа №2а-12020/11/0170/24

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кащеєвої Г.Ю., за
участю секретаря Лєбєдєвої О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спектор Сервіс"

до Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного Управління
Міндоходів в АР Крим

про визнання незаконними дій, визнання
нечинним та скасування податкового
повідомлення-рішення від 25.05.2011 року
№,

за участю представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Горбань А.В., паспорт
НОМЕР_1;

Обставини справи: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Спектор
Сервіс" звернулося до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції в м. Сімферополі
АР Крим про визнання незаконними дій
посадових осіб ДПІ в м. Сімферополі по
відображенню в акті про результати
позапланової документальної невиїзної
перевірки ТОВ «Спектор Сервіс» з
питань взаємовідносин з ПП
«Севелітстрой» за грудень 2010 року від
11.05.2011 року № 5851/2304/24877379 факту
нечинності правочинів ТОВ «Спектор
Сервіс» та фіктивності формування ТОВ
«Спектор Сервіс» податкового кредиту у
грудні 2010 року, визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 25.05.2011 року
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 11 310,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що ТОВ «Спектор Сервіс» не
погоджується з податковим
повідомленням-рішенням ДПІ в м.
Сімферополі № від 25.05.2011 року та
вважає його незаконним та
необґрунтованим. Позивач зазначає що
оскаржуване податкове-повідомлення -
рішення базується на підставі
висновків акту, висновки якого, в свою
чергу, засновані на твердженні, що
підприємством «Севелітстрой» в
зазначеному періоді були нібито
здійснені нікчемні фінансові операції,
метою яких є формування транзитних
фінансових потоків з метою формування
податкової вигоди третім особам, факти
яких начебто були встановлені актом
позапланової документальної невиїзної
перевірки ПП «Севелітстрой» від 28.03.2001
№ 3410/23-7/37081614. Позивачем вказано, що
виходячи з цього особи, що здійснювали
перевірку дійшли висновку про
проведення зазначеними підприємствами
фіктивних та нікчемних фінансових
операцій, які були незаконно
відображені у податковому обліку ТОВ
«Спектор Сервіс» та призвели до
заниження обсягу податкових
зобов'язань з ПДВ. Також позивач
наголошує, що висновок органу ДПС про
те, що відсутність підтвердження факту
декларування податкових зобов'язань з
ПДВ з боку контрагента свідчить про
недостовірність нарахування
товариством бюджетного відшкодування -
є безпідставним і суперечить вимогам
чинного податкового законодавства.

Позивач зазначає, що оскільки
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Спектор Сервіс»
виконано усі передбачені чинним
законодавством умови отримання
відшкодування ПДВ та має всі
документальні підтвердження розміру
податкового кредиту, то податкове
повідомлення-рішення від 25.05.2011 №
таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду АР Крим від 13 серпня 2013 року
задоволено клопотання позивача та
призначено судову експертизу по
справі (т.1,а.с.272).

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Спектор Сервіс»
зареєстроване Виконавчим комітетом
Сімферопольської міської ради
Автономної Республіки Крим 28.04.2007,
Свідоцтво державної реєстрації №
6012177.

Відповідно до довідки АА №232390 від
21.01.2010 року ТОВ "Спектор Сервіс" є
юридичною особою та видами діяльності
ТОВ "Спектор Сервіс" за КВЕД є: 45.33.1
Монтаж систем опалення, вентиляції та
кондиціонування повітря; 52.12.0
Роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах без
переваги продовольчого асортименту;
Інші види оптової торгівлі; 52.74.9 Ремонт
інших побутових виробів та предметів
особистого вжитку; 74.20.1 Діяльність у
сфері інжинірингу (т.1,а.с.55).

ТОВ «Спектор Сервіс» зареєстровано як
платник податку на додану вартість
відповідно до Свідоцтва про реєстрацію
№ 100076097 від 08.11.2007, індивідуальний
податковий № 95 (т.1,а.с.54).

Державною податковою інспекцією в м.
Сімферополі АР Крим проведена
позапланова документальна невиїзна
перевірка ТОВ «Спектор Сервіс» з питань взаємовідносин з ПП
«Севелітстрой» за грудень
2010р.

За результатами перевірки складений
акт № 5851/23-4/24877379 від 11.05.2011 року
відповідно до висновків якого
встановлено порушення п.п.7.4.1, п.п.7.4.5
п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» №168/97-ВР
від 03.04.97р., в результаті чого занижено
податок на додану вартість за грудень
2010 у сумі 9048 грн. (т.1,а.с.10-20).

Перевіркою встановлено, що відповідно
до бази даних ДПС, податкової
звітності, системи автоматизованого
співставлення в розрізі контрагентів
на рівні ДПА ПП «Севелітстрой» та його
контрагентів встановлено проведення
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
надання податкової вигоди переважно з
контрагентами, що мають стани відмінні
від «0». В акті № 5851/23-4/24877379 від 11.05.2011
року вказано, що ТОВ «Спектр Сервіс» не
могло отримувати товар (роботи,
послуги) у зв'язку з тим, що: - як
зазначено вище ПП «Севелітстрой» не
здійснювало операції по купівлі товару
та послуг від постачальників ПП
«Фрегат ХХІ» та ПП «Родіна ХХІ», а отже
не могло мати таких обсягів товарної
маси для її подальшої реалізації; - у ПП
«Севелітстрой» відсутні основні фонди
та виробничі потужності, транспортні
засоби, що вказує про неможливість
фактичного здійснення господарської
діяльності між даними підприємствами.
Таким чином при формуванні структури
податкового кредиту ТОВ «Спектор
Сервіс» з ПП «Севелітстрой» за грудень
2010р. встановлено завищення податкового
кредиту по факту взаємовідносин з
вказаним підприємством у сумі 9048 грн.

За висновками акту винесено податкове
повідомлення-рішення № від 25.05.2011
року, яким платнику збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 11310
грн., в т.ч. основного платежу 9048,00 грн.
та 2262,00 грн. штрафних (фінансових)
санкцій (т.1,а.с.9).

Вирішуючи питання про правомірність
оскаржуваних податкових повідомлень -
рішень та перевіряючи обґрунтованість
висновків, викладених в акті перевірки,
суд зазначає наступне.

Згідно з ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Ст. 67 Конституції України визначає, що
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
регулюються Податковим кодексом
України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI .

Відповідно до норм п.14.1.181 ст.14 ПКУ
податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду.

Відповідно до п.198.1 Податкового Кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.3 статті 198 ПКУ податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів ( послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари ( послуги)
відрізняються більш ніж 20 відсотків
від звичайної ціни на такі товари (
послуги), та складається із сум
податків, нарахованих ( сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом статті 193 та
статтею 194 протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи).

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п.198.2 ст. 198 Податкового Кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового
Кодексу України не відносяться до
складу податкового кредиту суми
податку, сплаченого (нарахованого) в
зв'язку з придбанням товарів/послуг, що
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог.

З аналізу вказаних правових норм
вбачається, що достатніми підставами
для включення до складу податкового
кредиту відповідних сум податку на
додану вартість є придбання платником
податку товарів та послуг,
використання зазначених товарів та
послуг у межах господарської
діяльності, сплата чи нарахування сум
податку на додану вартість у зв'язку з
таким придбанням, наявність належним
чином оформленої накладної.

Також згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до п. 14.1.36 ст.14 ПК України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 ст. 139 ПК
України встановлено, що не включаються
до складу витрат витрати, не пов'язані з
провадженням господарської
діяльності, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Судом встановлено, що позивач здійснює
господарську за КВЕД 45.33.1 Монтаж
систем опалення, вентиляції та
кондиціонування повітря; 52.12.0
Роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах без
переваги продовольчого асортименту;
Інші види оптової торгівлі; 52.74.9 Ремонт
інших побутових виробів та предметів
особистого вжитку; 74.20.1 Діяльність у
сфері інжинірингу (т.1,а.с.55).

Судом встановлено, що позивач здійснює
свою діяльність за адресою: м.
Сімферополь, вул. Ладигіна/Будьонного,
буд. 54/41.

Судом встановлено, що між ТОВ «Спектор
Сервіс» та ПП «Севелітстрой» укладено
Договір №78 від 01.03.2010 (т.1, а.с.26-28)
відповідно до якого Замовник доручає,
Генпідрядник (ТОВ «Спектор Сервіс»)
приймає на себе, Субпідрядник (ПП
«Севелітстрой») зобов'язується
виконати роботи з ремонту, технічного
та сервісного обслуговування, та
монтажу систем кондиціювання та
вентиляції власними або залученими
силами. Згідно з п.3.2 договору №78 від
01.03.2010 виконання робіт підтверджується
актом виконаних робіт, завіреним
підписами представників Генпідрядника
та Субпідрядника.

На виконання договору №78 від 01.03.2010 між
ТОВ «Спектор Сервіс» та ПП
«Севелітстрой» складений Акт
здачі-приймання робіт б/н від 30 грудня
2010 року (т.1, а.с.29) на загальну суму 54 290,00
грн., у тому числі вартість без ПДВ - 45
241,67 грн., та ПДВ у розмирі 9 048,33 грн.,
згідно якого були виконані наступні
роботи на об'єктах Замовника:

1. Монтаж системи вентиляції
будівлі - МАРР-Инвест 15400,00 грн.

2. Демонтаж кондиціонера,
техобслуговування систем клімату,
ремонт КБ Приватбанк - 3800 грн.

3. Технічне обслуговування систем
контролю клімату, точних машин,
чілерів, фанкойлів ООО Тенистое - 3780,00
грн.

4. Техобслуговування систем
кондиціонування та переробка
дренажної системи ГК «Крымская
Ривьера» - 4640,00 грн.

5. Монтаж зовнішнього блоку, монтаж
і перенесення повітроводів, ремонт
СиЭнЖиЭС Инжиниринг - 19300грн.

6. Тех.обслуговування систем
контролю клімату, діагностика і ремонт
д/у «Авлита» - 4560,00 грн.

7. Тех.обслуговування систем
контролю клімату ООО «Миндальная Роща»
- 1500,00 грн.

8. Техобслуговування систем
кондиціонування в ИТЦ Парковое - 1310,00
грн.

Оформлено податкову накладну №1920 від
30.12.2010 (т.1, а.с.31) на загальну суму 54 290,00
грн., у тому числі ПДВ - 9048,33 грн. з
номенклатурою - «Субподрядные работы
согл.акта выполненных работ от
30.12.2010г.». Податкова накладна №1920 від
30.12.2010 внесена до реєстру отриманих та
виданих податкових накладних за
порядковим номером 20 (т.1, а.с.39). ПДВ у
сумі 9 048,33 грн. включений до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість за грудень 2010 року, про
що свідчить запис під №10 у додатку №5
до податкової декларації з податку на
додану вартість (т.1, а.с.37). Дані,
наведені в декларації, відповідають
даним бухгалтерського та податкового
обліку платника податку, як це і
передбачено пунктом 3.4. розділу 3
«Порядку заповнення та подання
податкової декларації з податку на
додану вартість», затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України № 166 від 30.05.1997р.

Судом встановлено, що оформлення
податкової накладної №1920 від 30.12.2010р.
відповідає вимогам, передбаченим
п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997р.
№168/97-ВР, «Порядку заповнення
податкової накладної», затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 30 травня 1997
р. №165, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23 червня 1997 р. за №233/2037.

Як встановлено судом, проведення
розрахунків за придбані роботи
здійснювалось ТОВ «Спектор Сервіс»
шляхом перерахування грошових коштів з
поточного рахунку на користь ПП
«Севелітстрой», що підтверджено
платіжними дорученнями № 359 від 20.01.2011
(т.1, а.с.105) та №358 від 20.01.2011 (т.2,а.с.25) на
загальну суму 54 290,00 грн., у т.ч. ПДВ 9048,33.

Сплата ТОВ «Спектор Сервіс» за надані
роботи знайшла відображення у
бухгалтерському обліку ТОВ «Спектор
Сервіс» у вигляді наступних проводок:

Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками»

Кт 31 «Рахунки в банках» у сумі 54 290,00 грн.

Відповідно до п.п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" визначено, що "податкова
накладна видається платником податку,
який поставляє товар (послуги), на
вимогу їх отримувача, та є підставою
для нарахування податкового кредиту...".

Відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» не дозволяється включення до
податкового кредиту будь-яких витрат
по сплаті податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями, а також "... у разі, коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами".

Тобто, чинне податкове законодавство
України (Закон України «Про податок на
додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 р.
із змінами та доповненнями), не містить
норм стосовно відповідальності сторін
за договором відносно неправомірних
дій однієї із сторін (навіть у разі їх
встановлення), і не ставить право
платника на податковий кредит в
залежність від наявності у його
постачальників будь-якого майна,
матеріальних або трудових ресурсів.
Право платника на податковий кредит
обумовлено тільки двома законодавчими
вимогами: зв'язок витрат на придбання
товарів (робіт, послуг) з господарською
діяльністю платника та наявність
належно оформлених податкових
накладних (ВМД або чеків).

Також суд зазначає що на підставі
податкових накладних, наданих ТОВ
«Спектор Сервіс»
підприємствам-контрагентам за грудень
2010 року в податковому обліку
здійснювалось відображення сум ПДВ при
формуванні податкових зобов'язань з
ПДВ на суму 59 514 грн. Таким чином,
розбіжностей обсягу податкових
зобов'язань в порівнянні з даними акту
перевірки ДПІ (т.1, а.с.13) не має.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі отриманих податкових
накладних, внесених до реєстру виданих
та отриманих податкових накладних,
загальна сума податкового кредиту ТОВ
«Спектор Сервіс», включена до складу
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2010 року, складає 48
175 грн., у тому числі 9 048 грн. по
взаємовідносинам з ПП «Севелітстрой».
Дослідженням встановлена розбіжність
обсягу податкового кредиту в
порівнянні з даними акту перевірки ДПІ
(т.1, а.с.13) на загальну суму 9 048 грн.
Розбіжність виникла внаслідок
виключення перевіркою ДПІ суми ПДВ у
вартості робіт отриманих ТОВ «Спектор
Сервіс» від ПП «Севелітстрой», які
оформлені податковою накладною №1920
від 30.12.2010.

Згідно з ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Відповідно ст.9 Закону
України від 16.07.1999 № 996-XIV підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Інформація, що
міститься у прийнятих до обліку
первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку.

Бухгалтерські рахунки поділяються на
пасивні та активні.

До активних рахунків відносяться:

Рахунки 1-го класу - необоротні активи
(призначені для обліку довгострокових
інвестицій підприємства в матеріальні,
нематеріальні і фінансові активи).

Рахунки 2-го класу - запаси (містять
рахунки, на яких відображаються
оборотні матеріальні активи, що
знаходяться на різних стадіях
операційного циклу підприємства).

Рахунки 3-го класу - грошові кошти,
розрахунки та інші активи (призначені
для відображення поточних фінансових
активів (грошових коштів, фінансових
інвестицій та розрахунків з
дебіторами) і витрат майбутніх
періодів).

До пасивних рахунків відносяться:

Рахунки 4-го класу - Власний капітал та
забезпечення зобов'язань.

Рахунки 5-го класу - довгострокові
зобов'язання.

Рахунки 6-го класу - поточні
зобов'язання (призначені для обліку
зобов'язань, які будуть погашені у
звичайному ході операційного циклу
підприємства).

Отримання робіт від ПП «Севелітстрой»
знайшло своє відображення у
бухгалтерському обліку ТОВ «Спектор
Сервіс» у вигляді наступних проводок:

1. Дт рахунку 84 «Інші операційні
витрати»

Кт рахунку 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками» на суму
45 241,67 грн.

2. Дт. рахунку 64 «Розрахунки за
податками й платежами»

Кт рахунку 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками» на суму
9 048,33 грн.

Таким чином отримання робіт від ПП
«Севелітстрой» призвело до збільшення
валюти балансу та змін у структурі
активів та пасивів ТОВ «Спектор
Сервіс» на суму 45 241,67 грн., а саме:
збільшення активів відбулось шляхом
збільшення собівартості робіт на суму
45 241,67 грн., а збільшення пасивів
відбулось шляхом збільшення
кредиторської заборгованості перед ПП
«Севелітстрой» на суму 54 290,00 грн. за
вирахуванням 9 048,33 грн., яку віднесено
до складу податкового кредиту.

Сплата ТОВ «Спектор Сервіс» вартості
виконаних ПП «Севелітстрой» робіт
призвела до зменшення валюти балансу
та змін у структурі активів та пасивів
на суму 54 290,00 грн., а саме зменшення
активів відбулось шляхом зменшення
суми коштів на рахунку ТОВ «Спектор
Сервіс», а зменшення пасивів відбулось
шляхом зменшення кредиторської
заборгованості перед ПП
«Севелітстрой» на суму 54 290,00 грн.

Таким чином, отримання та сплата
вартості робіт виконаних ПП
«Севелітстрой» призвело до зменшення
валюти балансу ТОВ «Спектор Сервіс» на
суму 9 048,33 грн., яку віднесено до складу
податкового кредиту.

Зазначеним нижче підтверджується
подальша реалізація та власне мета
господарської діяльності позивача, а
саме судом встановлено що роботи
виконані ПП «Севелітстрой» були
отримані ТОВ «Спектор Сервіс» для
виконання свої договірних обов'язків, а
саме:

1. З ТОВ «Марр-Інвест 1» () - договір №12 від 08.04.2010 року (т.1.
а.с.107-109). Виконання робіт по цьому
договору оформлено актом здачі
приймання робіт (надання послуг)
№ОУ-0001183 від 23.12.2010 року (т.1. а.с.110) на
загальну суму 15 723,00 грн., у т.ч. ПДВ - 2620,50
грн.

2. З КРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» () - договір №13/01 від 01.01.2010 року (т.1.
а.с.115-116). Виконання робіт по цьому
договору оформлено актами
здачі-приймання робіт (надання послуг)
на загальну суму 3 872,15 грн., у т.ч. ПДВ -
645,36 грн.: №ОУ-0001547 (т.1. а.с.123) на суму 1 350,00
грн., у т.ч. ПДВ - 225,00 грн.; №ОУ-0001508 (т.1.
а.с.124) на суму 225,00 грн., у т.ч. ПДВ - 37,50
грн.; №ОУ-0001538 (т.1. а.с.126) на суму 1 265,90
грн., у т.ч. ПДВ - 210,98 грн.; №ОУ-0001525 на
суму 1 031,25 грн., у т.ч. ПДВ - 171,88 грн.

3. З ТОВ «Тенисте» () -
договір №01/03 від 01.03.2010 року (т.1.
а.с.132-133). Виконання робіт по цьому
договору оформлено актами
здачі-приймання робіт (надання послуг)
на загальну суму 3 853,50 грн., у т.ч. ПДВ -
642,25 грн.: №ОУ-0001578 від 22.12.2010 року (т.1.
а.с.141) на суму 1 698,00 грн., у т.ч. ПДВ - 283,00
грн.; №ОУ-0001577 від 22.12.2010 року на суму 2
155,50 грн., у т.ч. ПДВ - 359,25 грн.

4. З ГК «Кримська Рив'єра» філія ТОВ
«Кронос» () - договір №3/12/01
від 01.01.2010 року(т.1. а.с.148-149). Виконання
робіт по цьому договору оформлено
актами здачі-приймання робіт (надання
послуг) на загальну суму 4 731,80 грн., у т.ч.
ПДВ 788,63 грн.: №ОУ-0001469 (т.1. а.с.159) на суму 2
988,00 грн., у т.ч. ПДВ - 498,00 грн.; №ОУ-0001530
(т.1. а.с.160) на суму 1743,80 грн., у т.ч. ПДВ -
290,63 грн.

5. З ДП «Сі Ен Жі Ес Інженірінг»
() - договір №ПД-251 від 12.10.2010
року (т.1. а.с.163-166). Виконання робіт по
цьому договору оформлено актами
здачі-приймання робіт (надання послуг)
на загальну суму 19 700,00 грн., у т.ч. ПДВ 3
283,33 грн.: №ОУ-0001537 (т.1. а.с.168) на суму 2 070,00
грн., у т.ч. ПДВ - 345,00 грн.; №ОУ-0001513 (т.1.
а.с.169) на суму 16 800,00 грн., у т.ч. ПДВ - 2 800,00
грн.; №ОУ-0001533 (т.1. а.с.170) на суму 240,00 грн.,
у т.ч. ПДВ - 40,00 грн.; №ОУ-0001535 (т.1. а.с.171) на
суму 590,00 грн., у т.ч. ПДВ - 98,33 грн.

6. З ТОВ Стівідорна компанія
«Авліта» () - договір №04/01
від 01.01.2010 року (т.1. а.с.176-177). Виконання
робіт по цьому договору оформлено
актами здачі-приймання робіт (надання
послуг) на загальну суму 4 656,00 грн., у т.ч.
ПДВ 776,00 грн.: №ОУ-0001521 (т.1. а.с.182) на суму 1
903,00 грн., у т.ч. ПДВ - 317,17 грн.; №ОУ-0001568
(т.1. а.с.183) на суму 1 903,00 грн., у т.ч. ПДВ -
317,17 грн.; №ОУ-0001543 (т.1. а.с.184) на суму 560,00
грн., у т.ч. ПДВ - 93,33 грн.; №ОУ-0001546 (т.1.
а.с.185) на суму 290,00 грн., у т.ч. ПДВ - 48,33
грн.

7. З ТОВ «Міндальна Роща» () - договір № 09/01 від 01.01.2010 року (т.1.
а.с.191-192). Виконання робіт по цьому
договору оформлено актом здачі
приймання робіт (надання послуг)
№ОУ-0001571 від 22.12.2010 року (т.1. а.с.197) на
загальну суму 1 537,02 грн., у т.ч. ПДВ - 256,17
грн.

8. З ТОВ «Еколого-туристичний центр
в Парковом» () - договір №28/01
від 01.04.2010 року (т.1. а.с.199-201). Виконання
робіт по цьому договору оформлено
актом здачі приймання робіт (надання
послуг) №ОУ-0001579 від 22.12.2010 року (т.1.
а.с.220) на загальну суму 1 337,66 грн., у т.ч.
ПДВ - 222,94 грн.

Таким чином загальна вартість наданих
ТОВ «Спектор Сервіс» вказаним вище
контрагентам склала 55 411,13 грн., у тому
числі вартість без ПДВ - 46 175,95 грн. та
ПДВ у розмірі 9 235,18 грн. Тобто ТОВ
«Спектор Сервіс» отримало прибуток у
розмірі 934,28 грн. В бухгалтерському
обліку надання та отримання сплати ТОВ
«Спектор Сервіс» за виконані роботи
знайшло своє відображення у вигляді
наступних проводок:

1. Дт рахунку 361 «Розрахунки з
вітчизняними покупцями»

Кт рахунку 70 «Доходи від реалізації»
на суму 55 411,13 грн.

2. Дт. рахунку 31 «Рахунки в банках»

Кт рахунку 361 «Розрахунки з
вітчизняними покупцями» на суму 55 411,13
грн.

Судом встановлено що в бухгалтерському
обліку ТОВ «Спектор Сервіс» подальша
реалізація робіт призвела до
збільшення валюти балансу та змін у
структурі активів та пасивів на
загальну суму 10 169,46 грн., а саме:
збільшення активів відбулось шляхом
збільшення суми коштів на рахунку ТОВ
«Спектор Сервіс» на суму 55 411,13 грн. за
вирахуванням собівартості робіт у сумі
45 241,67 грн. (без ПДВ), а збільшення
пасивів відбулось шляхом збільшення
власного капіталу на суму 934,28 грн.
(різниця між вартістю наданих та
отриманих робіт без врахування ПДВ) та
суми ПДВ у розмірі 9 235,18 грн., яку
віднесено до складу податкового
зобов'язання.

У зв'язку з викладеним суд дійшов
висновку, що операції з придбання робіт
ТОВ «Спектор Сервіс» від ПП
«Севелітстрой» підтверджуються
первинними бухгалтерськими та
податковими документами (податковою
накладною, актом здачі-приймання робіт,
платіжними дорученнями). Отримання,
сплата та подальша реалізація робіт в
бухгалтерському обліку призвела до
змін у структурі активів та пасивів ТОВ
«Спектор Сервіс».

Також висновком судової економічної
експертизи № 230/13 від 11.11.2013р.
підтверджено, що:

1.Висновки ДПІ у м. Сімферополі, щодо
заниження ТОВ «Спектор Сервіс» податку
на додану вартість за грудень 2010 року у
сумі 9 048 грн. не підтверджуються
первинними бухгалтерськими та
податковими документами. Формування
податкового кредиту ТОВ «Спектор
Сервіс» по взаємовідносинам з ПП
«Севелітстрой» повністю відповідає
нормам податкового законодавства та
підтверджується первинними
бухгалтерськими та податковими
документами в сумі 9 048 грн. за грудень
2010 року.

2.Операції з придбання робіт ТОВ
«Спектор Сервіс» від ПП «Севелітстрой»
підтверджуються первинними
бухгалтерськими та податковими
документами (податковою накладною,
актом здачі-приймання робіт,
платіжними дорученнями). Отримання,
сплата та подальша реалізація робіт в
бухгалтерському обліку призвела до
змін у структурі активів та пасивів ТОВ
«Спектор Сервіс».

Оцінюючи висновки ДПІ щодо нікчемності
здійснених операцій, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16 липня 1999 року
№ 996-XIV первинними документами
вважаються документи, які містять
відомості про господарську операцію та
підтверджують її здійснення.

Проте, будь-які документи (у тому числі
й договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції.

Відповідно до положень Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією вважається операція (дія або
подія) яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06.11.2009 року зазначено
наступне: "...вимога про встановлення
нікчемності правочину підлягає
розгляду у разі наявності відповідної
суперечки. Такий позов може
пред'являтися окремо, без застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину. В цьому випадку в
резолютивній частині судового рішення
суд вказує про нікчемність правочину
або відмову в цьому. Вимога про
застосування наслідків недійсності
правочину може бути заявлена як
одночасно з вимогою про визнання
оспорюваного правочину недійсним, так
і у вигляді самостійної вимоги у разі
нікчемності правочину і наявності
рішення суду про визнання правочину
недійсним. Наслідком визнання
правочину (договору) недійсним не може
бути його розірвання, оскільки це
взаємовиключні вимоги. Якщо позивач
посилається на нікчемність правочину
для обґрунтування іншої заявленої
вимоги, суд не має права посилатися на
відсутність судового рішення про
встановлення нікчемності правочину, а
повинен дати оцінку таким аргументам
позивача. Відповідно до статей 215 і 216 ЦК
України вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним і про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину можуть бути
заявлені як однією із сторін правочину,
так і іншою зацікавленою особою, права
і законні інтереси якої порушені
здійсненням правочину".

Таким чином, навіть за наявності ознак
нікчемності правочину податкові
органи мають право лише звертатися до
судів з позовами про стягнення в доход
держави коштів, отриманих по
правочинах, здійснених з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їх
нікчемність.

Слід зазначити, що одним з основних
завдань органів державної податкової
служби є здійснення контролю
дотримання податкового законодавства
і надання роз'яснень законодавства з
питань оподаткування платникам
податків. Жодним законом не
передбачено право органу державної
податкової служби самостійно, в
позасудовому порядку, визнавати
нікчемними правочини і дані, вказані
платником податків в податкових
деклараціях.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд зазначає, що чинне законодавство
України не ставить в залежність
виникнення у платника ПДВ права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання, зокрема, тим,
який не був постачальником товарів
(послуг), на вартість яких нарахований
ПДВ, що включений платником податку до
податкового кредиту.

Така позиція узгоджується із практикою
Європейського Суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України від 23
лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії"
(заява №3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного суду України від
31.01.2011 р. (номер в Єдиному державному
реєстрі судових рішень - 14222198), а тому
згідно з ч. 2 ст. 161 та ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підлягає обов'язковому
врахуванню у спірних правовідносинах.

Також суд наголошує, що згідно з ч.1 ст.18
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" від 15 травня 2003 року
№ 755-IV якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Згідно з ч.2 ст.18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, є
недостовірними і були внесені до нього,
то третя особа може посилатися на них у
спорі як на достовірні.

Судом встановлено, що ПП
«Севелітстрой» на момент виникнення
спірних правовідносин було
зареєстровано у Єдиному державному
реєстрі підприємств та організацій
України та мало ідентифікаційний
номер: ПП «Севелітстрой» .

Суду відомо, що відносно контрагента
позивача ПП «Севелітстрой» є вирок
Київського районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 10.04.2013 року по
справі № 123/3318/13-к, яким встановлено, що
засновником ряду юридичних осіб, а
саме: КП "Альянс", БВП "Строитель плюс",
ПП "Севелітстрой", ПП "Кримторг" та ПП
"Кримспецтехнолоджі" було вчинено
пособництво службовим особам ТОВ "Союз
КДС", ПАТ "Крименерго", ТОВ "Південна
будівельна компанія", ТОВ
"Кримкомплекс" та ТОВ "Будком" в
умисному ухиленні від сплати податків.

Згідно з ч.4 ст. 72 КАС України вирок суду
в кримінальній справі або постанова
суду у справі про адміністративний
проступок, які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинене воно цією
особою.

Диспозиція наведеної правової норми,
на відміну від норми частини першої
статті 72 КАС України, прямо вказує на
те, що обов'язковими для суду, який
розглядає справу, є вирок суду в
кримінальній справі або постанова суду
у справі про адміністративний
проступок.

Разом із тим розглядувана норма
встановлює межі обов'язковості
зазначених різновидів судових рішень
для адміністративного суду, що
розглядає конкретну адміністративну
справу.

Така обов'язковість поширюється лише
на те питання, чи мало місце певне
діяння та чи вчинене воно особою, щодо
якої постановлено відповідний вирок
або прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування
адміністративним судом є факти,
наведені у вироку в кримінальній
справі чи постанові у справі про
адміністративний проступок, щодо часу,
місця та об'єктивного характеру
відповідного діяння тієї особи,
правові наслідки, дій чи бездіяльності
якої є предметом розгляду в
адміністративній справі.

Зазначена позиція викладена у листі
ВАСУ від 14.11.2012 р. N 2379/12/13-12.

Враховуючи, що вироком суду від 10.04.2013р.
по справі № 123/3318/13-к не встановлені
обставини безпосередньо щодо ТОВ
«Спектор Сервіс», а саме фіктивності
укладених угод між позивачем та ПП
«Севелітстрой», то суд вважає, що вирок
суду не може бути доказом правильності
тверджень відповідача про
недотримання платником податків норм
податкового законодавства під час
формування валових витрат та
податкового кредиту.

Крім того, у вказаному вироку не надана
будь-яка оцінка діям службових осіб
суб'єктів господарювання (контрагентів
позивача) по взаємовідносинах з
позивачем у справі стосовно вчинених
господарських операцій, за результатом
яких позивачем були сформовані витрати
та нарахований податковий кредит.

Суд зазначає, що відсутність у ПП
«Севелітстрой» трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень, засобів для транспортування
та іншого майна, які економічно
необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності не є беззаперечним доказом
неможливості здійснювати господарські
операції: адже необхідні необоротні
активи могли бути орендовані у інших
осіб, а робочі активи могли залучатись
на умовах підряду з СПД-ФО, або шляхом
аутстафінгу (позикова робоча сила) і
т.п. (аналогічна думка викладена ВАСУ в
Ухвалі від 01.03.2012 р. по справі
№К/9991/76143/11, від 08.12.2011 р. по справі
№К/9991/50633/11).

Крім того, позивач надав суду статут ПП
«Севелітстрой» 2010р., Свідоцтво про
державну реєстрацію ПП «Севелітстрой»
від 18.12.2008р., довідку про взяття на облік
платника податків №1311/29-0 від 15.04.2010р.,
Свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість № 100164137 від
05.02.2009р., ліцензію №458268 та перелік робот
де зазначено що господарська
діяльність, пов'язана із створенням
об'єктів архітектури, дозвіл на початок
виконання роботи підвищеної небезпеки
№257.09.43.45.21.1 від 27 липня 2009 року
(т.1,а.с.239-269).

Більш того, у позивача відсутній
обов'язок перевіряти кількість
робітників, наявність транспорту,
складських приміщень та інших
необоротних активів ПП «Севелітстрой»,
а відтак відсутня залежність
правомірності формування податкового
кредиту позивача від наявності
вказаних параметрів у ПП
«Севелітстрой» (аналогічна думка
викладена ВАСУ в Постанові від 10.01.2012 р.
по справі №К/9991/81953/11, в Ухвалах від
26.10.2011 р. по справі №К-26345/10, від 19.04.2012 р.
по справі № К/9991/11054/12).

Отже, суд зауважує, що за таких обставин
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Спектор Сервіс" не
може нести відповідальність за
несплату податків продавцем, за його
взаємовідношення з іншими
контрагентами та за можливу
недостовірність відомостей про нього,
включених до Єдиного державного
реєстру, за умови необізнаності
покупця щодо такої.

Частиною 2 статті 71 КАС України
зазначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В порядку, передбаченому ст. 71 КАС
України відповідач не довів
правомірність прийняття ним
оспорюваного по справі податкового
повідомлення-рішення.

В силу викладеного, приймаючи до уваги
факти, встановлені під час розгляду
справи та керуючись ст. 72 КАС України,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ТОВ «Спектор Сервіс» підлягають
задоволенню в частині визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
25.05.2011 року № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 11 310,00 грн.

Також суд зазначає, що лише
нормативно-правовий акт може бути
визнаний судом нечинним, а оскаржуване
рішення не містить ознак
нормативно-правового акту, внаслідок
чого є актом індивідуальної дії.

Частиною 2 ст.11 КАС України передбачено
право суду вийти за межі позовних
вимог, тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Оскільки акти індивідуальної дії
відповідно до норм КАС України
підлягають визнанню протиправними та
скасуванню, а не визнаються
незаконними та нечинними, суд вважає за
необхідне прийняти постанову про
захист прав позивача саме таким
способом.

Щодо визнання незаконними дії
посадових осіб ДПІ в м. Сімферополі по
відображенню в акті про результати
позапланової документальної невиїзної
перевірки ТОВ «Спектор Сервіс» з
питань взаємовідносин з ПП
«Севелітстрой» за грудень 2010 року від
11.05.2011 № 5851/2304/24877379 факту нечинності
правочинів ТОВ «Спектор Сервіс» та
фіктивності формування ТОВ «Спектор
Сервіс» податкового кредиту в грудні
2010 року, суд зазначає наступне.

Визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення є
достатнім для захисту прав позивача. До
того ж доказів протиправності дій
посадових осіб ДПІ в м.Сімферополі по
відображенню в акті про результати
позапланової документальної невиїзної
перевірки ТОВ "Спектор Сервіс" з питань
взаємовідносин з ПП «Севелітстрой» за
грудень 2010 року від 11.05.2011 № 5851/2304/24877379
факту нечинності правочинів ТОВ
«Спектор Сервіс» та фіктивності
формування ТОВ «Спектор Сервіс»
податкового кредиту в грудні 2010 року
суду не надано.

Суд зазначає, що матеріальне-правове
значення для позивача має лише
податкове повідомлення-рішення.

Згідно з ст.161 КАС України під час
прийняття постанови суд, зокрема,
вирішує питання розподілу судових
витрат. Суду надані документи на
підтвердження сплати судового збору у
розмірі 3,40 грн. (а.с.2), тому суд вважає за
можливе стягнути на користь позивача
вказані судові витрати пропорційно
задоволеної частини позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Під час судового засідання, яке
відбулось 23.01.2014р. оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Відповідно до ст. 163 КАСУ постанову
складено 28.01.2014 р.

Керуючись ст. ст. 161-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
№ від 25.05.2011 року про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 11 310,00 грн..

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ТОВ «Спектор
Сервіс» () судовий збір у
розмірі 1 грн. 50 коп. ( 0дну гривну
п'ятдесят копійок).

4. В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Кащеєва Г.Ю.