Справа № 872/8492/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2013-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2013 р. справа № 811/803/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Знам'янці та Знам'янському районі
Кіровоградської області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 04
квітня 2013 року

у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Знам'янці
та Знам'янському районі
Кіровоградської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Знам'янському
районі Кіровоградської області про
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся 11.03.2013
року Кіровоградського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Знам'янському
районі Кіровоградської області про
зобов'язання вчинити певні дії. Просив
зобов'язати відповідача включити до
акту звірки державну адресну допомогу
(вересень-грудень 2012 року), допомогу на
поховання, поштовий збір на доставку,
на загальну суму 157179,13грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04.04.2013 року
у задоволенні даного позову позивачу
відмовлено. Свою позицію суд першої
інстанції обґрунтував тим, що обраний
позивачем спосіб захисту порушеного
права, зокрема шляхом зобов'язання
відповідача включити до акту
щомісячної звірки вказані витрати, не
відповідає положенням законодавства
України, оскільки Порядок
відшкодування Фондом соцстраху -
Пенсійному Фонду витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні.

Не погодившись з даним рішенням суду
представник позивача подав апеляційну
скаргу. В апеляційній скарзі просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі. Вважає, що постанова
прийнята з порушенням норм
матеріального права, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню. Зазначає, що
Фондом соцстраху відмовлено
Пенсійносу фонду у відшкодуванні суми
державної адресної допомоги з вересня
по грудень 2012 року в розмірі 156158,72грн.,
також не сплачено суму поштового збору
на доставку вказаних виплат за
вересень-грудень 2012 року в розмірі
1020,41грн., отже загальна сума
невідшкодованих витрат становить
157179,13грн. Ця сума не включена до актів
звірки. Вважає, що вказана сума повинна
бути включена до актів звірки
відповідачем.

В судове засідання учасники процесу не
з'явилися, про день та час судового
засідання повідомлені належним чином.
У відповідності до ст. 41 КАС України,
судове засідання не фіксується
технічними засобами.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що за період з вересня по
грудень 2012 року Управлінням ПФ було
доставлено та виплачено громадянам
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, з доплатою щомісячної
адресної допомоги, передбаченою
Постановою КМУ № 265 від 26.03.2008 року
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян». Між позивачем
та відповідачем протягом
вересня-грудня 2012 року щомісячно
проводилися звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання у та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за результатами яких
складені відповідні акти. У зв'язку з
виникненням розбіжностей між
Управлінням ПФ та Відділенням Фонду
соцстраху щодо визначених витрат,
сторонами складено по кожному місяцю
окремо таблиці розбіжностей із
зазначенням причин, по яким Відділення
Фонду соцстраху не прийняло до
відшкодування витрати, визначені
Управлінням ПФ.

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що при вирішенні справи
судом першої інстанції до даних
правовідносин правильно застосовані
норми ЗУ «Про загальнодержавне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», норми постанови КМУ №265
від 26.03.2008 року «Про деякі питання
пенсійного забезпечення громадян»,
«Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання» №5-4/4 від 04.03.2003 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції
залишаючи апеляційну скаргу без
задоволення виходить з наступного.

В силу ст. 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.
Правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачене законодавством (ч.1 ст. 19
Конституції України).

У відповідності до ст.15 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Статтею 21 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівнику внаслідок ушкодження його
здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсію в
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до ч.8,9 ст.34 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань згідно з
порядком, затвердженим КМУ.

Порядок №5-4/4 від 04.03.2003 року
(відшкодування Фондом соцстраху
Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності в
наслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання....) передбачає складання
акту звірки взаєморозрахунків лише у
добровільному порядку, і не
врегульовує спірних відносин між УПФ
та Фондом соцстраху у випадку незгоди
когось із цих осіб із заявленими до
відшкодування сумами. Тому спір щодо
розбіжностей у заявлених сумах
відшкодувань між органами ПФУ та
Фондом соцстраху належить вирішувати
шляхом подання адміністративного
позову про стягнення суми
невідшкодованих витрат, а не про
зобов'язання вчинити певні дії
(прийняття до заліку суми
відшкодування).

У відповідності до п.4 Постанови КМУ №
265 від 26.03.2008 року «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян»,
виплата щомісячної державної адресної
допомоги, передбаченої цією
постановою, здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету.

«Адресна допомога - це форма соціальної
допомоги, яку держава надає
персонально малозабезпеченим
працездатним чи непрацездатним
громадянам, враховуючи потреби
конкретної людини. «Адресність»
допомоги полягає в тому, що її отримує
конкретна людина, яка має право на неї,
відповідно до встановлених
законодавством критеріїв, і довела це
право через надання відповідних
документів. Саме адресність забезпечує
ефективність допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.03.2008 року №265 «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян»
встановлено, що у разі, коли щомісячний
розмір пенсійних виплат, (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткових пенсій,
цільової грошової допомоги, сум
індексації та інших доплат,
встановлених законодавством, крім
пенсій за особливі заслуги перед
Україною та щомісячної доплати до
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
члена сімей шахтарів, смерть яких
настала внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання) не досягає в осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100%, на двох
-120%, на трьох і більше - 150% прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога до пенсії у
сумі, що не вистачає до зазначених
розмірів.

Отже, на думку колегії суддів
апеляційної інстанції, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що відповідач не прийнявши до
заліку витрат позивача, пов'язаних з
виплатою та доставкою щомісячної
державної адресної допомоги,
передбаченої постановою КМУ №265 від
26.03.2008 року «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян», діяв у межах
повноважень та у спосіб, визначений
чинним законодавством.

Постановляючи дану ухвалу, колегія
суддів бере до уваги, що аналогічна
правова позиція викладена в рішеннях
ВСУ від 28.11.2011 року №21-366а11, від 05.12.2011 №
21-204а11 та ін.

Таким чином суд першої інстанції
не допустив порушення норм
матеріального права, а повно та
всебічно дослідив обставини справи,
дав їм відповідну правову оцінку,
правильно встановив характер спірних
правовідносин і для їх вирішення
правильно застосував норми
матеріального права.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення, залишити
без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 статті 198,
статтями 200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Знам'янці
та Знам'янському районі
Кіровоградської області - залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 04
квітня 2013 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Знам'янці та Знам'янському районі
Кіровоградської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Знам'янському
районі Кіровоградської області про
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Повний текст рішення складено 09.12.2013
року

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна