Справа № 2а-9891/12/0170/3
Суддя: Щепанська Ольга Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 2а-9891/12/0170/3

28.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Щепанської О.А.,

суддів Кондрак Н.Й. ,

Кобаля М.І.

секретар судового засідання
Кисельова В. В.

за участю сторін:

представник позивача, Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк"- Семякіна Марія
Сергіївна, довіреність № 686 від 30.10.13,

представник відповідача, Управління
Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі АР Крим - не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином та
своєчасно, про причину неявки суд не
повідомив,

представник третьої особи,
Комунального підприємства
"Житлово-комунальне господарство
"Городок"- не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином та своєчасно, про причину неявки
суд не повідомив,

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк "Укргазбанк" на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Шкляр Т.О.) від 23.09.13 у справі №
2а-9891/12/0170/3,

за позовом Публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
"Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ,
03087)

до Управління Пенсійного фонду України
в Сімферопольському районі АР Крим
(вул. Дм. Ульянова, 6, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим, 95013)

треті особи: Комунальне підприємство
"Житлово-комунальне господарство
"Городок" (вул. Жовтнева, 48, с.
Перевальне, Сімферопольський район,
Автономна Республіка Крим, 97578)

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 23.09.2013 у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням
суду, позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
23.09.2013 та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22.11.2013 відкрито апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк "Укргазбанк",
проведено необхідні підготовчі дії,
передбачені статтею 190 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які достатні для закінчення
підготовки та призначення справи до
апеляційного розгляду.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22.11.2013 закінчено підготовку та
призначено справу до апеляційного
розгляду.

Розпорядженням голови
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14.01.2014 року
у складі судової колегії було
здійснено заміну судді Горошко Н.П. на
суддю Кобаля М.І.

У судовому засіданні з 14.02.2014 року по
28.01.2014 року було оголошено перерву.

У судовому засіданні, призначеному до
розгляду на 28.01.2014, представник
позивача підтримав апеляційну скаргу,
просив її задовольнити, постанову суду
першої інстанції скасувати, прийняти
нову про задоволення позову.
Відповідач та третя особа явку
уповноважених представників в судове
засідання не забезпечили, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлялися
належним чином та своєчасно.

Згідно з ч. 4 ст. 196 Кодексу
адміністративного судочинства України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Чинне законодавство не обмежує коло
представників осіб, які беруть участь у
справі, при апеляційному розгляді
адміністративної справи.

Судова колегія, вислухавши пояснення
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Публічне акціонерне товариство
Акціонерний банк "Укргазбанк"
звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК про
скасування рішення № 1066 від 20.08.12 р.
про застосування штрафних санкцій за
порушення вимог, передбачених ч.2 ст. 24
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Свої позовні вимоги позивач мотивував
положеннями Закону України "Про банки і
банківську діяльність" від 07.12.2000 р. №
2121-III та Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті.

Судова колегія апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Матеріали справи свідчать про те, що
Публічне акціонерне товариство
Акціонерний банк "Укргазбанк" () зареєстровано у якості юридичної
особи 21.07.1993 р., що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи Серії А01 № 374085, копія
якого наявна в матеріалах справи.

Так, листом від 10.05.2012 р. № 2529/03-5
Управлінням Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК на адресу
Сімферопольського філіала ПАТ АБ
"Укргазбанк" направлено акт про
виявлене порушення від 10.05.2012 р.

Відповідачем у акті від 10.05.2012 р. було
встановлено, що під час перевірки
комунального підприємства
"Житлово-комунальне господарство
"Городок" було виявлено, що
Сімферопольським філіалом ПАТ АБ
"Укргазбанк" з 15.06.2011 р. по 21.12.2011 р. з
розрахункового рахунку КП ЖКГ "Городок"
платіжним дорученням була
перерахована заробітна плата на
карткові рахунки робітників на
загальну суму 414 116,13 грн. При цьому
перерахований єдиний внесок (23 725,81 грн.)
склав менше 1/3 (138 038,71 грн.) суми
перерахованої заробітної плати. Таким
чином, банком було порушено п. 2 ст. 24
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" та п. 2
Порядку прийняття банками на виконання
розрахункових документів на виплату
заробітної плати, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України 27.09.2010 №21-3,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України
20.10.2010 р. за № 953/18248.

Згідно з розрахунком суми єдиного
внеску, що підлягає сплаті одночасно з
перерахуванням заробітної плати,
зробленого відповідачем, сума єдиного
внеску, що не була перерахована
позивачем за період з 15.06.2011 р. по 21.12.2011
р. складає 114 312,90 грн.

Рішенням Управління Пенсійного Фонду
України в Сімферопольському районі АРК
№ 1066 від 20.08.12 р. на підставі акту про
виявлене порушення від 10.05.2012 р. та п. 2 ч.
12. ст. 25 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" до позивача
застосовано штрафні санкції у розмірі
114 312,90 грн.

Зазначене рішення було отримано
позивачем 27.08.2012 р. листом № 5083/03-5 від
20.08.2012 р., що підтверджується штампом
вхідної кореспонденції позивача на
вищевказаному листі.

Закон України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 р. № 2464-VI (далі - Закон України №
2464) визначає правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України № 2464
дія цього Закону поширюється на
відносини, що виникають під час
провадження діяльності, пов'язаної із
збором та веденням обліку єдиного
внеску. Дія інших нормативно-правових
актів може поширюватися на зазначені
відносини лише у випадках,
передбачених цим Законом, або в
частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України №
2464 виключно цим Законом визначаються,
зокрема принципи збору та ведення
обліку єдиного внеску; порядок
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску.

Пунктом 1) ч. 1 ст. 4 Закону України № 2464
встановлено, що платниками єдиного
внеску є роботодавці: підприємства,
установи та організації, інші
юридичні особи, утворені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших
юридичних осіб, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України №
2464 обчислення єдиного внеску
здійснюється на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Згідно з ч. 3. ст.9 Закону України № 2464
обчислення єдиного внеску органами
доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом,
здійснюється на підставі актів
перевірки правильності нарахування
та сплати єдиного внеску, звітності,
що подається платниками до органів
доходів і зборів , бухгалтерських та
інших документів, що підтверджують
суми виплат (доходу), на суми яких
(якого) відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

В пункті 2 ч. 8 ст. 9 Закону України № 2464
встановлено, що платники, зазначені у
пункті 1 частини першої статті 4
цього Закону, під час кожної виплати
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення), на суми якої (якого)
нараховується єдиний внесок,
одночасно з видачею зазначених сум
зобов'язані сплачувати нарахований на
ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі). Винятком є випадки,
якщо внесок, нарахований на ці виплати,
вже сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
органом доходів і зборів за платником
визнана переплата єдиного внеску,
сума якої перевищує суму внеску, що
підлягає сплаті, або дорівнює їй.
Кошти перераховуються одночасно з
отриманням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплату доходу,
грошового забезпечення), у тому числі
в безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату
праці (виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних
цінностей у рахунок зазначених виплат,
фактичне здійснення з таких виплат
відрахувань згідно із законодавством
або виконавчими документами чи
будь-яких інших відрахувань.

Частиною 2 ст. 24 Закону України №2464
встановлено, що банки приймають від
платників єдиного внеску, зазначених у
пункті 1 частини першої статті 4 цього
Закону, платіжні доручення та інші
розрахункові документи на видачу
(перерахування) коштів для виплати
заробітної плати, на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок, та здійснюють видачу
(перерахування) зазначених коштів лише
за умови одночасного подання
платником розрахункових документів
про перерахування коштів для сплати
відповідних сум єдиного внеску або
документів, що підтверджують фактичну
сплату таких сум у порядку ,
визначеному центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику за
погодженням з Національним банком
України та центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення.

Так, у разі невиконання цієї вимоги
банки за рахунок власних коштів у
порядку, встановленому Національним
банком України, сплачують
відповідному територіальному органу
доходів і зборів суму, що дорівнює
сумі несплаченого єдиного внеску, з
правом зворотної вимоги до платників
єдиного внеску щодо відшкодування цієї
суми.

Механізм прийняття банками грошових
чеків, платіжних доручень та інших
розрахункових документів на видачу
(перерахування) коштів для виплати
заробітної плати, на які відповідно
до Закону нараховується єдиний
внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
регулюється Порядком прийняття
банками на виконання розрахункових
документів на виплату заробітної
плати, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України
27.09.2010 № 21-3, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 20.10.2010 р.
за N 953/18248.

У відповідності до п. 2 Порядку
прийняття банками на виконання
розрахункових документів на виплату
заробітної плати банки приймають від
платників єдиного внеску грошові чеки,
платіжні доручення та інші
розрахункові документи на видачу
(перерахування) коштів для виплати
заробітної плати, на які відповідно
до Закону нараховується єдиний внесок,
та здійснюють видачу (перерахування)
зазначених коштів лише за умови
одночасного подання платником
єдиного внеску розрахункових
документів (документів на переказ
готівки) про перерахування коштів для
сплати сум єдиного внеску. Суми, які
сплачені за цими документами, повинні
складати не менше 1/3 суми коштів для
виплати заробітної плати, зазначеної
у грошових чеках, платіжних
дорученнях та інших розрахункових
документах. У разі якщо у
розрахункових документах або
документах на переказ готівки сума
єдиного внеску менша, ніж 1/3 суми коштів
для виплати заробітної плати, банки
приймають від платників єдиного внеску
грошові чеки, та/або платіжні
доручення, та/або інші розрахункові
документи на видачу (перерахування)
коштів для виплати заробітної плати
разом з оригіналом
довідки-розрахунку, яка погоджена з
управлінням Пенсійного фонду України
у районі, місті, районі у місті (далі -
органи Пенсійного фонду) за місцем
взяття на облік платника єдиного
внеску.

Згідно з п. 2 ч. 12 ст. 25 Закону України
№2464 органи доходів і зборів
застосовують до банків такі фінансові
санкції, зокрема: за порушення вимог,
передбачених частиною другою статті 24
цього Закону, накладається штраф у
розмірі суми єдиного внеску, яка
підлягає сплаті платниками.

З представлених доказів в матеріалах
справи вбачається, що відсутні докази
того, що Комунальне підприємство
"Житлово-комунальне господарство
"Городок" за період з 15.06.2011 р. по 21.12.2011
р. відповідно до п. 2 Порядку прийняття
банками на виконання розрахункових
документів на виплату заробітної плати
надавало позивачу розрахункові
документи для перерахування коштів для
сплати єдиного внеску у розмірі не
менше 1/3 суми коштів для виплати
заробітної плати, за вищевказаний
період; довідки - розрахунки, щодо
перерахування суми єдиного внеску у
розмірі меншому ніж 1/3 суми для виплати
заробітної плати, погоджені з
Управління Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК,
відсутні.

Так, позивачем був наданий розрахунок
виплати заробітної плати КП ЖКГ
"Городок" за період з 08.07.2010 р. по 21.12.2011
р., в якому визначені суми переплати
єдиного внеску.

Проаналізувавши норми п. 2 ч. 8 ст. 9
Закону України № 2464 можна зробити
висновок, що платники єдиного внеску
під час кожної виплати заробітної
плати зобов`язані сплачувати
нарахований на ці виплати єдиний
внесок у розмірі, встановленому для
такого платника, крім випадків, коли
внесок, нарахований на ці виплати, вже
сплачений у строки, встановлені
законом, або коли за результатами
звірення платника з органом доходів і
зборів за платником визнана переплата
єдиного внеску, сума якої перевищує
суму внеску, що підлягає сплаті,
або дорівнює їй.

Також докази того, що платником єдиного
внеску - КП ЖКГ "Городок" відповідно до
п. 2 ч. 8 ст. 9 Закону України № 2464 вже було
сплачено єдиний внесок у строки,
встановлені законом або було проведено
звірення з відповідачем, за
результатами якого за платником
визнана переплата єдиного внеску, в
матеріалах справи відсутні.

Більше того, в матеріалах справи
відсутні докази того, що по наданим
розрахункам виплати заробітної плати
КП ЖКГ "Городок" за період з 08.07.2010 р. по
21.12.2011 р. позивачем було здійснено
перерахування сум єдиного внеску у
розмірі не менше 1/3 суми коштів для
виплати заробітної плати, визначеної в
даному розрахунку.

Нормами частини 3 ст. 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
колегія суддів апеляційної інстанції
дійшла висновку про те, що рішення
Управління Пенсійного Фонду України в
Сімферопольському районі АРК № 1066 від
20.08.12 р. про застосування штрафних
санкцій за порушення вимог,
передбачених ч.2 ст. 24 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" є
обгрунтованим, таким, що винесено на
підставі чинного законодавства та у
межах повноважень відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що позовні
вимоги є необґрунтованими та не
підлягаючими задоволенню.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції дав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим та не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Все вищенаведене дає судовій колегії
право для висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись частиною третьою статті 24,
статтями 160, 167, частиною першою статті
195, статтею 196, пунктом 1 частини першої
статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини
першої статті 205, статтями 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк "Укргазбанк" -
залишити без задоволення.

2.Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 23.09.13 у справі №
2а-9891/12/0170/3 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 03 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
О.А.Щепанська

Судді підпис Н.Й.
Кондрак

підпис М.І. Кобаль

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.А.Щепанська