Справа № 2а-1362/12/2770
Суддя: Гавура О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2014 рокуСправа №2а-1362/12/2770

Окружний адміністративний суд міста
Севастополя в складі колегії суддів:

головуючого судді - Гавури О.В.,

суддів - Прохорчук О.В.,
Александрова О.Ю.,

секретар - Козько М.М.,

за участю:

прокурора - Шульги Антона Миколайовича,
посвідчення №005749 від 25.09.2012;

представника позивача - Близнюк Олени
Анатоліївни, довіреність №03-15/14 від
08.01.2014, Севастопольська міська Рада;

представника третьої особи - Зубченко
Марини Володимирівни, довіреність б/н
від 15.01.2014, Обслуговуючий кооператив
"Дачно-будівельний кооператив
"Александрия";

представник відповідача - не з'явився,
надав клопотання про розгляд справи за
його відсутністю;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом

прокурора Нахімовського району м.
Севастополя в інтересах держави в
особі Севастопольської міської Ради

до Севастопольської міської
державної адміністрації,

треті особи: Обслуговуючий кооператив
"Дачно-будівельний кооператив
"Александрия", ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38,
ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42,
ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46,
ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50,
ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54,
ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58,
ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62,
ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66,
ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70,
ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74,
ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77,

про визнання незаконними та скасування
розпоряджень,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Нахімовського району
м.Севастополя в інтересах держави в
особі Севастопольської міської Ради
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Севастопольської міської
державної адміністрації, треті особи:
Обслуговуючий кооператив
"Дачно-будівельний кооператив
"Александрия", про визнання незаконними
та скасування розпоряджень голови
Севастопольської МДА №980-р від 02.04.2010
"Про затвердження проекту землеустрою
по відводу земельної ділянки з
встановленням меж в натурі (на
місцевості) для будівництва та
обслуговування кварталу
індивідуальної дачної забудови у
районі СТ "Учкуєвка" Обслуговуючого
кооперативу "Дачно-будівельний
кооператив "Александрия" та №226-р від
04.02.2010 "Про надання обслуговуючому
кооперативу "Дачно-будівельний
кооператив "Александрия" дозволу на
розроблення комплексного проекту
землеустрою щодо розташування
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування кварталу
індивідуальної дачної забудови".

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем вимог діючого
законодавства при прийнятті спірних
розпоряджень, оскільки
Севастопольська міська державна
адміністрація діяла з перевищенням
повноважень та у спосіб, який не
передбачений законом, зокрема, із
порушенням приписів статей 41, 80, 82, 83, 93,
127, 128, 134 Земельного кодексу України.

В судовому засіданні прокурор та
представник позивача позовні вимоги
підтримали, просили позов
задовольнити, з підстав викладених у
ньому.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності
(том 1 арк. с. 51)

Представник третьої особи просила в
позові відмовити з підстав викладених
у письмовому поясненні (том 2 арк. 242 ).
Вважала, що відповідач -
Севастопольська міська державна
адміністрація при прийнятті
оскаржених розпоряджень діяла на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України

Треті особи - члени Обслуговуючого
кооперативу "Дачно-будівельний
кооператив "Александрия" в судове
засідання не з?явилися, повідомлялися
судом належним чином.

Встановивши обставини справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, якими
обґрунтовуються позовні вимоги та
заперечення проти позову, суд вважає,
що позов належить задовольнити,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що розпорядженням
Севастопольської міської державної
адміністрації (далі - СМДА) від 04.02.2010 №
226-р Обслуговуючому кооперативу
«Дачно-будівельний кооператив
"Александрия" (далі - ОК "ДБК
"Александрия") надано дозвіл на
розроблення комплексного проекту
землеустрою щодо розташування
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування кварталу
індивідуальної дачної забудови».

Розпорядженням Севастопольської МДА №
980-р від 02.04.2010 "Про затвердження проекту
землеустрою по відводу земельної
ділянки з встановленням меж в натурі
(на місцевості) для будівництва та
обслуговування кварталу
індивідуальної дачної забудови у
районі СТ "Учкуєвка" ОК ДБК
"Александрия", юридичній особі - ОК "ДБК
"Александрия" було передано у власність
земельну ділянку, площею 18,5 га, яка
розташована за адресою: м. Севастополь,
район СТ "Учкуєвка".

Розпорядження про надання земельних
ділянок по вул. Челюскінців у власність
фізичним особам - членам ОК ДБК
"Александрия" відповідачем не
приймалось.

Спірні розпорядження Севастопольської
МДА № 980-р були 09.07.2010 та № 226-р від 04.02.2010
були опротестовані прокуратурою м.
Севастополя, та скасовані
розпорядженнями Севастопольською МДА
№ 1636-р від 27.07.2011 та № 1830-р від 20.09.2010
відповідно, з підстав відсутності у
міської державної адміністрації
компетенції на розпорядження землями у
межах м. Севастополя та порушення вимог
ст. ст.41, 80, 82, 93, ч.2 ст. 127, ст.134 Земельного
кодексу України, якими передбачено, що
юридичні особи вправі набувати у
власність земельні ділянки виключно
шляхом продажу на конкурентних засадах
та укладення відповідного договору.

Громадяни - члени ОК "ДБК "Александрия"
оскаржили розпорядження № 1636-р від
27.07.2011 та № 1830-р від 20.09.2010 до суду.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 22.12.2010, яка залишена без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 13.04.2011 та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
18.10.2011, позов громадян - членів ОК "ДБК
"Александрия" було задоволено,
розпорядження № 1636-р від 27.07.2011 та №
1830-р від 20.09.2010 визнано протиправними та
скасовано. Підставою для задоволення
вказаного позову та скасування
зазначених розпоряджень суд визнав
відсутність у голови адміністрації
повноважень на скасування власних
розпоряджень, тоді як питання
наявності в голови адміністрації
повноважень на видачу розпорядження №
980-р від 04.02.2010 щодо передачі у власність
ОК "ДБК "Александрия" земельної ділянки
адміністративним судом не
розглядалось.

На час звернення прокурора із цим
позовом до суду розпорядження
Севастопольської МДА № 980-р від 04.02.2010
та № 226-р від 04.02.2010 є чинними.

Оскаржені розпорядження вимогам
Конституції України та зазначеним
нормативним актам не відповідають, а
тому є протиправними з наступних
підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Севастопольської міської Ради №3193 від
13.11.2007 «Про влаштування місць
відпочинку населення - парку "Учкуєвка"
по вул. Челюскінцев, із змінами
внесеними рішеннями Севастопольської
міської Ради №4924 від 09.09.2008, №8541 від
15.12.2009 вирішено влаштувати місце
відпочинку для населення м.Севастополя
- парк "Учкуєвка" по вул. Челюскінцев на
земельній ділянці площею 22,0 га,
затверджено межі та площу,
встановлених технічною документацією
(арк. с. том 1 арк.87-90).

Відповідно до пункту 1 статті 3
Земельного кодексу України земельні
відносини регулюються Конституцією
України, цим Кодексом, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

За приписами статті 80 цього Кодексу
суб'єктами права власності на землю є:
а) громадяни та юридичні особи - на
землі приватної власності; б)
територіальні громади, які реалізують
це право безпосередньо або через
органи місцевого самоврядування, - на
землі комунальної власності; в)
держава, яка реалізує це право через
відповідні органи державної влади, - на
землі державної власності.

Виходячи зі змісту статей 123, 186
Земельного кодексу України, одержання
у користування земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
проектами відведення цих ділянок, на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

Відповідно до статті 9 Земельного
кодексу України до повноважень
Київської і Севастопольської міських
рад у галузі земельних відносин на їх
території належить:

а) розпорядження землями
територіальної громади міста;

б) передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 12 Розділу Х
Земельного кодексу України, який діяв
на час прийняття розпоряджень
Севастопольської міської державної
адміністрації від 04.02.2010 р. № 226-р та від
02.04.2010 р. за № 980-р, розпорядження
землями в місті Севастополі, до
розмежування земель державної та
комунальної власності, здійснювала
Севастопольська міська Рада, землі
державної і комунальної власності в
місті Севастополі не було розмежовано.

Відповідно до статті 133 Конституції
України систему
адміністративно-територіального
устрою України складають Автономна
Республіка Крим, області, райони, міста,
райони в містах, селища і села. До
складу України входять: Автономна
Республіка Крим, Вінницька, Волинська,
Дніпропетровська, Донецька,
Житомирська, Закарпатська, Запорізька,
Івано-Франківська, Київська,
Кіровоградська, Луганська, Львівська,
Миколаївська, Одеська, Полтавська,
Рівненська, Сумська, Тернопільська,
Харківська, Херсонська, Хмельницька,
Черкаська, Чернівецька, Чернігівська
області, міста Київ та Севастополь.

Даною конституційною нормою
встановлено, що
адміністративно-територіальною
одиницею є місто Севастополь, який не
входить до складу іншої
адміністративно-територіальної
одиниці у складі України, в тому числі
області або Автономної Республіки
Крим.

Спірна земельна ділянка знаходиться в
межах міста Севастополя, які
встановлені і на даний час існують.

Тому позиція представника третіх осіб,
що межі міста Севастополя на час
прийняття розпоряджень
Севастопольської міської державної
адміністрації від 04.02.2010 р. № 226-р та від
02.04.2010 р. за № 980-р та на час розгляду
даного спору не існують, оскільки межі
адміністративно-територіальних
одиниць районів і міст встановлюються
за рішеннями Верховної Ради України за
поданням Верховної Ради Автономної
Республіки Крим, обласних, Київської чи
Севастопольської міської рад, згідно
зі ст.ст. 173, 174 Земельного кодексу
України - не заснована на законі.

Земельний кодекс України 2001 року
набрав чинності з 01.01.2002 року. Норми
Глави 29 Земельного кодексу України 2001
року щодо встановлення та зміни меж
адміністративно-територіальних
одиниць також набрали чинності з 2002
року.

Адміністративно-територіальні
утворення в Україні, райони, села,
селища, міста, райони у містах, з їхніми
територіями та визначеними межами -
виникли та існували ще до дати набрання
чинності Земельним кодексом України 2001
року. Їхні території та межі, які
відокремлюють ці території від
територій суміжних утворень - також
існували ще до дати 01.01.2002 року.

Жодним положенням Земельного кодексу
України 2001 року, у тому числі його
перехідними положеннями, а також
іншими законодавчими актами - не
встановлено, що всі
адміністративно-територіальні
утворення в Україні, райони, села,
селища, міста, райони у містах, з
відповідними територіями та межами -
скасовуються або втрачають чинність з
прийняттям нового Земельного кодексу
України 2001 року, і підлягають після
01.01.2002 року новому встановленню в
порядку статей 172-174 Земельного кодексу
України.

Навпаки, усіма законодавчими та
підзаконними актами безумовно
визнається незмінність, дійсність
системи усіх територіальних утворень в
Україні, районів, сіл, селищ, міст,
районів у містах, з відповідними
територіями та межами - до того, як вони
будуть зміненими окремими актами.

Положення статей 173 - 176 Земельного
кодексу України не можна розуміти
таким чином, що після набрання чинності
Земельним кодексом України 2001 року всі
існуючі території і межі
адміністративно-територіальних
утворень є скасованими та недіючими до
затвердження Верховною Радою України
нових проектів землеустрою меж
територій
адміністративно-територіальних
утворень. Таке розуміння суперечить як
конституційним нормам про
територіальний устрій України, так і
нормам законодавчих актів, які містять
поняття
адміністративно-територіальних
утворень та регулюють будь-які питання,
пов'язані з
адміністративно-територіальним
устроєм держави.

З тих же самих підстав є
необґрунтованим посилання
представника третіх осіб на обставину
прийняття Севастопольською міською
Радою рішень від 19.04.2011 № 695 "Про
розробку проекту землеустрою щодо
встановлення меж міста Севастополя", та
від 12.03.2013 № 5299 "Про проведення
організаційних заходів з реалізації
законодавства про розмежування
земель".

Прийняття даних рішень
Севастопольською міською Радою також
не можна вважати доказом того, що межі
міста Севастополя ніколи не існували і
дотепер не існують. Прийняттям даних
рішень Севастопольська міська Рада
вирішила про розроблення
землевпорядної документації щодо
існуючих меж міста Севастополя згідно
вимог діючого законодавства, а не
вирішила про утворення нової, раніше не
існуючої території та її меж.

Такий висновок висловлений Вищим
адміністративним судом України в
ухвалі від 14.11.2013 по справі № 2а-2244/10/2770,
в якій зазначено: "зі змісту абзацу
першого пункту 12 розділу Х "Перехідні
положення" Земельного Кодексу України
не вбачається, що повноваження рад щодо
розпорядження землями у межах
населених пунктів наявні лише у
випадку встановлення таких меж
відповідно до вимог статей 173, 174
Земельного Кодексу України.

Також обставина, що розпорядження
землями в межах міста Севастополь на
підставі пункту 12 розділу Х Земельного
кодексу України здійснює один суб'єкт -
Севастопольська міська Рада була
неодноразово встановлена судовими
рішеннями при розгляді справ про
визнання протиправними і скасування
розпоряджень Севастопольської міської
державної адміністрації, які набрали
законної сили, зокрема: постановою
Вищого адміністративного суду України
від 24.04.2013 у справі №2а-2246/10/2770,
постановою Вищого адміністративного
суду України від 22.01.2014 у справі №
2а-2144/10/2770, постановою Вищого
господарського суду України від 23.09.2013
у справі № 5011-51/6750-20121.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 19.12.2012 року по справі
К-18734/10 щодо повноважень з
розпорядження землями в межах міста
Севастополя було визначено, що
конституційною нормою статті 133
Конституції України встановлено, що
адміністративно-територіальною
одиницею є місто Севастополь, яке не
входить до складу іншої
адміністративно-територіальної
одиниці, і тому розпорядження землями в
місті Севастополі відноситься до
повноважень Севастопольської міської
Ради.

Факт наявності меж міста Севастополя
підтверджується рішенням Виконавчого
комітету Севастопольської міської
Ради депутатів від 08.02.1977 р. № 3/93 "О
границах районов города Севастополя",
оскільки дане рішення було прийнято і
межі міста Севастополя також були
встановленими до набрання чинності
Земельним кодексом України 2001 року.
Ніяким нормативним актом, у тому числі
і Земельним кодексом України 2001 року,
не було скасовано, визнано такими, що
втратили силу, або зупинено дію
будь-яких актів, якими раніше було
встановлено межі територій
адміністративно-територіальних
одиниць, областей, районів, населених
пунктів України (том 1 арк. с. 120-127).

Існуючі межі міста Севастополя, як
адміністративно-територіальної
одиниці в системі
адміністративно-територіального
устрою, безумовно підтверджуються
рішенням Виконавчого комітету
Севастопольської міської Ради
депутатів від 08.02.1977 р. № 3/93 "О
границах районов города Севастополя", а
також додатково підтверджуються
Генеральним планом забудови міста
Севастополя, затвердженим рішенням
Севастопольської міської Ради № 4114
від 13.12.2005 р. Дані межі, а також
територія міста Севастополя, як
адміністративно-територіальної
одиниці в системі територіального
устрою існували до прийняття
Земельного кодексу України 2001 р. і не
змінилися після прийняття даних
законодавчих актів.

Рішенням Виконавчого комітету
Севастопольської міської ради
депутатів трудящих "Про межі районів
міста Севастополя" від 08.02.1977 № 3/93
затверджено межі Балаклавського,
Гагарінського, Нахімовського районів і
міста Білокаменська.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
планування і забудову територій"
(діючого на час прийняття оскаржених
розпоряджень), принципові вирішення
розвитку, планування, забудови та
іншого використання території
населеного пункту визначаються у
генеральному плані населеного пункту.

Рішенням Севастопольської міської
Ради "Про затвердження Генерального
плану міста Севастополя до 2025 року" від
13.12.2005 № 4114 затверджено розроблений
Генеральний план міста Севастополя до
2025 року на планувальну територію
загальною площею 86,4 тис. га.

Відповідно до акту вибору і погодження
місця розташування та цільового
призначення земельної ділянки та
доданого до нього ситуаційного плану
місця розташування земельної ділянки
до території населеного-пункту міста
Севастополя відноситься й спірна
земельна ділянка.

Таким чином, спірна земельна ділянка по
вул. Челюскінців, 61 знаходиться у межах
населеного пункту місто Севастополь,
отже, відповідно до пункту 12 Розділу X
"Перехідні положення" Земельного
кодексу України повноваження щодо
розпорядження цими землями здійснює
Севастопольська міська Рада.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Дії з розпорядження земельною ділянкою
по вул. Челюскінців, 61 в місті
Севастополі місцевої державної
адміністрації (а саме, надання згоди на
розробку проектів землеустрою з
відведення, затвердження проектів
відведення, передача у власність, та
інші дії, що передбачені статтями 116, 118,
123, 123 Земельного кодексу України), і
прийняття відповідних розпоряджень - є
протиправними. Акти з такого
розпорядження є такими, що прийняті з
невідповідністю повноваженням
(компетенції) і порушують норму статті
19 Конституції України.

Таким чином, розпорядження
Севастопольської міської державної
адміністрації від 02.04.2010 р. за № 980-р про
затвердження проекту землеустрою по
відводу земельної ділянки зі
встановлення меж в натурі (на
місцевості) для будівництва та
обслуговування кварталу
індивідуальної дачної забудови у
районі СТ "Учкуєвка" Обслуговуючого
кооперативу "Дачно-будівельний
кооператив "Александрия" - є
протиправним, як таке, що не відповідає
статті 19 Конституції України, пункту 12
Розділу Х Земельного кодексу України.

Доводи представника третіх осіб, що
Генеральний план міста Севастополя,
затверджений рішенням
Севастопольської міської Ради від
13.12.2005 № 4114, не є проектом землеустрою, і
тому згідно статті 174 Земельного
кодексу України 2001 року не може
встановлювати межі
адміністративно-територіальних
утворень, є безпідставними, оскільки
Генеральний план міста не встановлює
меж міста, а є доказом їх наявності та
розташування (у графічній та інших
частинах Генерального плану міста).

Позиція представника третіх осіб, що
розпорядженням Севастопольської
міської державної адміністрації від
02.04.2010 р. за № 980-р було затверджено
проект землеустрою з відведення
земельної ділянки та передано у
власність земельну ділянку не
юридичній особі Обслуговуючому
кооперативу "Дачно-будівельний
кооператив "Александрия", а фізичним
особам-членам ОК "Дачно-будівельний
кооператив "Александрия" - не
відповідає змісту розпорядження від
02.04.2010 р. за № 980-р та не заснована на
законі.

Як зазначено у пункті 3 розпорядження
Севастопольської міської державної
адміністрації № 980-р від 02.04.2010 р. спірна
земельна ділянка площею 18,5 га, яка
розташована за адресою м. Севастополь,
район СТ "Учкуєвка", була передана у
власність безоплатно самій юридичній
особі Обслуговуючому кооперативу
"Дачно-будівельний кооператив
"Александрия" для будівництва і
обслуговування кварталу
індивідуальної дачної забудови, а не
будь-яким фізичним особам.

При цьому, пунктом 4 розпорядження №
980-р від 02.04.2010 р. визначено щодо
забезпечення оформлення та державної
реєстрації держаного акту на право
приватної власності Обслуговуючого
кооперативу "Дачно-будівельний
кооператив "Александрия" на земельну
ділянку площею 18,5 га для будівництва і
обслуговування кварталу
індивідуальної дачної забудови.

Тобто самим розпорядженням, згідно
його пунктам 3, 4 вирішено передати у
власність саме юридичній особі ОК
"Дачно-будівельний кооператив
"Александрия", а не фізичним особам,
земельну ділянку площею 18,5 га, а не інші
земельні ділянки іншої площі, для
будівництва і обслуговування кварталу
індивідуальної дачної забудови, а не
для іншого цільового призначення.

Вказівок, що дана земельна ділянка
передається у власність фізичним
особам в порядку приватизації - у
розпорядженні № 980-р від 02.04.2010 р. не
міститься. Також не міститься
зобов'язання оформити і зареєструвати
будь-які державні акти на право
власності фізичних осіб, на інші
земельні ділянки.

Твердження представника третіх осіб,
що розпорядженням № 980-р від 02.04.2010 р.
передбачалося не передача у власність
юридичній особі земельної ділянки
площею 18,5 га, а передача фізичним
особам земельних ділянок меншої площі -
суперечить безпосередньо змісту
самого розпорядження. Ніяких фізичних
осіб, їх персональних ідентифікуючих
даних - прізвища, ім'я, по-батькові - у
пункті 3 розпорядження № 980-р від 02.04.2010
р. не зазначено. Крім того, ніяких
зазначень земельних ділянок меншої
площі, крім земельної ділянки площею 18,5
га - у пунктах 3, 4 розпорядження № 980-р
від 02.04.2010 р. немає.

Також, адреси окремих земельних
ділянок, їх площі у пунктах 3, 4
розпорядженням № 980-р від 02.04.2010 р. не
вказано, як і не зазначено цільове
призначення земельної ділянки "для
будівництва індивідуального дачного
будинку".

Тобто, доводи представника третіх осіб,
що розпорядженням № 980-р від 02.04.2010
фактично передбачалася передача
земельних ділянок у власність фізичним
особам, суперечить самому змісту
розпорядження. Акт суб'єкту владних
повноважень не може вважатися таким, що
"фактично передбачає" будь-які інші
правовідносини, які не відповідають
його фактичному змісту.

Безпідставними також є доводи
представника третіх осіб, що
розпорядженням № 980-р від 02.04.2010 р.
фактично передбачалася передача
земельних ділянок у власність не
юридичній особі, а фізичним особам,
оскільки вони об'єдналися в кооператив
з метою отримати у власність земельну
ділянку. Наявність будь-яких намірів
або очікувань інших суб'єктів не
спростовує змісту конкретних
правовідносин, прав та обов'язків осіб,
які були чітко та безсумнівно
встановлені актом суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно до статті 24 Цивільного
кодексу України людина як учасник
цивільних відносин вважається
фізичною особою.

Згідно зі статтею 25 Цивільного кодексу
України здатність мати цивільні права
та обов'язки (цивільну правоздатність)
мають усі фізичні особи.

Відповідно до статті 80 Цивільного
кодексу України юридичною особою є
організація, створена і зареєстрована
у встановленому законом порядку.
Юридична особа наділяється цивільною
правоздатністю і дієздатністю.

Тобто, юридична особа (у тому числі
кооперативи) та фізична особа (у тому
числі також і члени кооперативів) - є
різними особами і мають кожна власну
цивільну правоздатність. Юридична
особа не може привласнити цивільну
правоздатність фізичної особи (у тому
числі й члену кооперативу) і
реалізовувати її від імені фізичної
особи.

Таким чином, рішення про передачу майна
у власність юридичній особі ОК
"Дачно-будівельний кооператив
"Александрия" - не може вважатися
рішенням про передачу у власність
фізичних осіб того ж самого майно, або
його частин. Суб'єктом права
одноособової власності є тільки одна
особа.

Доводи представника третіх осіб, що
обставини, які встановлені постановою
Ленінського районного суду м.
Севастополя від 25.11.2010 у кримінальній
справі № 1-866, не можуть братися судом до
уваги, оскільки згідно з частиною 4
статті 72 КАС України обставини, які
встановлені постановою суду у
кримінальній справі, не є обов'язковими
для адміністративного суду при
розгляді даної справи, також є
безпідставним, оскільки обставини щодо
протизаконної видачі державних актів
на право власності на земельні ділянки
по вул. Челюскінців в місті
Севастополі, які встановлені
Ленінським районним судом м.
Севастополя у кримінальній справі №
1-866, не приймаються судом, як
обов'язкові для суду, згідно частини 4
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України, а оцінюються
судом як докази по справі в порядку
статті 86 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Доводи представника третіх осіб, що
проект землеустрою був розроблений ОК
"Дачно-будівельний кооператив
"Александрия" не на підставі
розпорядження Севастопольської МДА
від 04.02.2010 р. № 226-р "Про надання
обслуговуючому кооперативу
"Дачно-будівельний кооператив
"Александрия" дозволу на розроблення
комплексного проекту землеустрою щодо
розташування земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
кварталу індивідуальної дачної
забудови», як такого, що прийнято
Севастопольською міською Радою
помилково, а саме до створення і
державної реєстрації ОК
"Дачно-будівельний кооператив
"Александрия", а на підставі
розпорядження від 01.03.2010 № 419 - також не
відповідають обставинам справи,
оскільки розпорядженням
Севастопольської МДА від 01.03.2010 № 419
«Про надання Обслуговуючому
кооперативу "Дачно-будівельний
кооператив "Скарлетт" дозволу на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки орієнтованою площею
13,0 га для комплексної дачної забудови в
районі СТ "Фронтовик" і балці Бермана"
було прийнято рішення стосовно іншої
особи та іншої земельної ділянки.

Крім того, нормами Кодексу
адміністративного судочинства України
та Закону України "Про місцеві державні
адміністрації" не визначено поняття
"помилкового акту суб'єкту владних
повноважень", як такого, що не
приймається до уваги і не породжує
правових наслідків, або можливості
визнання судом акту суб'єкту владних
повноважень "помилковим".

Доводи представника третіх осіб, що
земельна ділянка площею 18,5 га могла
бути передана розпорядженнями
Севастопольської міської державної
адміністрації у власність ОК
"Дачно-будівельний кооператив
"Александрия" або його членам, оскільки
на час прийняття оскаржених
розпоряджень ще не було розроблено
документації із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки під місце
відпочинку населення - парк Учкуєвка по
вул. Челюскінців - також є
безпідставним, оскільки прийняттям
рішень від 13.11.2007 р. № 3193 «Про
організацію місця відпочинку
населення - парку Учкуєвка по вул.
Челюскінців", від 15.12.2009 р. № 8541 "Про
внесення змін до рішення міської Ради
від 13.11.2007 р. № 3193 «Про організацію
місця відпочинку населення - парку
Учкуєвка по вул. Челюскінців", від 14.08.2007
р. № 2492 "Про організацію місця
відпочинку населення - парку ім. Г.
Ахматової в районі пляжу "Сонячний" та
затвердження меж та площі об'єктів
благоустрою - парків" Севастопольська
міська Рада вирішила питання щодо
відведення земельної ділянки з
цільовим призначенням для розміщення
місця відпочинку населення - парку
"Учкуєвка", розроблення документації із
землеустрою щодо відведення цієї
земельної ділянки. Дані рішення
Севастопольської міської Ради з
розпорядження землями у місті не були
скасовані або визнані недійсними.

Обставини щодо прийняття
Севастопольською міською державною
адміністрацією оскаржених
розпоряджень з порушенням норм
законодавства про повноваження
(компетенцію) даного органу влади в
частині розпорядження спірною
земельною ділянкою, прийняття
Севастопольською міською державною
адміністрацією оскаржених
розпоряджень з порушенням норм
земельного законодавства про
безоплатну передачу земельних ділянок
у власність, розташування спірної
земельної ділянки, переданої для
будівництва та обслуговування
кварталу індивідуальної дачної
забудови, на території існуючого
об'єкту благоустрою - парку "Учкуєвка" в
зоні зелених насаджень загального
користування, прийняття розпорядження
Севастопольської міської державної
адміністрації від 02.04.2010 року за № 980-р
та передача спірної земельної ділянки
у власність з порушенням нормам статті
118 Земельного кодексу України про
порядок розгляду і затвердження
проектів землеустрою з відведення
земельних ділянок, що передаються у
власність були встановлені рішенням
Нахімовського районного суду м.
Севастополя від 24.06.2011 по цивільній
справі № 2-982/11, що набрало законної
сили, та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі від 22.02.2012 р., якою
рішення Нахімовського районного суду
м. Севастополя від 24.06.2011 залишено в
силі.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданнями адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. У
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, аналізуючи діюче
законодавство України та чинне на час
прийняття оскаржених розпоряджень,
оцінюючи у сукупності встановлені
обставини та перевівши наявні в
матеріалах справи докази, судова
колегія дійшла висновку, що вимоги
прокурора Нахімовського району м.
Севастополя в інтересах держави в
особі Севастопольської міської Ради є
обґрунтованими та їх належить
задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України, повний текст постанови
складено, та постанова підписана 10.02.2014.

Керуючись статтями 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження голови Севастопольської
міської державної адміністрації № 980-р
від 02.04.2010 "Про затвердження проекту
землеустрою по відводу земельної
ділянки з встановленням меж в натурі
(на місцевості) для будівництва та
обслуговування кварталу
індивідуальної дачної забудови у
районі СТ "Учкуєвка" обслуговуючого
кооперативу "Дачно-будівельний
кооператив "Александрия".

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Севастопольської
міської державної адміністрації від
04.02.2010 р. № 226-р "Про надання
обслуговуючому кооперативу
"Дачно-будівельний кооператив
"Александрия" дозволу на розроблення
комплексного проекту землеустрою щодо
розташування земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
кварталу індивідуальної дачної
забудови".

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду у порядок і
строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Головуючий суддя
(підпис) О.В. Гавура

Судді
(підпис) О.В. Прохорчук

(підпис) О.Ю. Александров

З оригіналом згідно

Постанова не набрала чинності

Головуючий суддя
О.В. Гавура