Справа № 569/19334/13-а
Суддя: Тимощук О.Я. О. Я.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

03.02.2014 року

Рiвненський мiський суд Рівненської
області в особi суддi Тимощука О.Я.,
pозглянувши в письмовому повадженні
позовну заяву ОСОБА_2 до Відділення
Державної автомобільної інспекції
Управління міністерства внутрішніх
справ України в м. Рівне про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА 2 № 987350 від 14 жовтня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в
якому просить суд скасувати постанову
серії АА 2 № 987350 по справі про
адміністративне правопорушення від 14
жовтня 2013 року, винесену інспектором
ДПС ВДАІ м. Рівне сержантом міліції
Сивим О.А., про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП, та накладення на нього стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився,
до початку розгляду справи від нього
надійшла заява про розгляд справи в
його відсутність. В своїй заяві позовні
вимоги підтримав повністю, просить
позов задоволити.

Представник Державної автомобільної
інспекції Управління міністерства
внутрішніх справ України в м. Рівне в
судове засідання не з'явився, хоча про
час і місце судового засідання
повідомлявся належним чином.
Повідомлення про причини неявки від
відповідача не надійшло. Заперечення
проти позову відповідач не подав.

Дослідивши письмові докази по
справі, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню повністю,
оскільки позовні вимоги є
обґрунтованими та доведеними.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2013
року інспектором ДПС ВДАІ м. Рівне
сержантом міліції Сивим О.А. був
складений протокол про
адміністративне правопорушення серії
АА 2 № 987350 та винесена постанова серії
АА 2 № 230356 по справі про
адміністративне правопорушення
відносно позивача ОСОБА_2.

Як зазначено у вказаних протоколі та
постанові, 14 жовтня 2013 року о 15 годині 10
хвилин в місті Рівне, на перехресті
вулиць Міцкевича - Проспект Миру,
керуючи автомобілем «ЗИЛ ММЗ» номерний
знак НОМЕР_1, порушив правила проїзду
нерегульованого пішохідного переходу,
не надавши перевагу в русі пішоходам,
які проходили проїзну частину дороги
на пішохідному переході, чим порушив
вимоги п.18.1. Правил дорожнього руху.

Згідно постанови, інспектор ДПС
ВДАІ м. Рівне сержант міліції Сивий О.А.,
враховуючи, що водій автомобіля скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, постановив
притягнути ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності та накласти на нього
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
гривень.

Вказану постанову суд визнає
протиправною, а тому вона підлягає
скасуванню.

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлена
адміністративна відповідальність за
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення для транспортних засобів
заборони рухатися тротуарами чи
пішохідними доріжками.

Як зазначено в оскаржуваній постанові,
позивач ОСОБА_2, як водій автомобіля,
порушив правила проїзду
нерегульованого пішохідного переходу,
не надавши перевагу в русі пішоходам,
які знаходилися на пішохідному
переході, чим порушив вимоги п. 18.1.
Правил дорожнього руху.

Висновок про порушення позивачем вимог
Правил дорожнього руху суд визнає
недоведеним та безпідставним і з таким
висновком погодитися не може.

Відповідно до вимог пункту 18.1. Правил
дорожнього руху водій транспортного
засобу, що наближається до
нерегульованого пішохідного переходу,
на якому перебувають пішоходи, повинен
зменшити швидкість, а в разі потреби
зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам,
для яких може бути створена перешкода
чи небезпека.

Згідно визначення термінів, наведених
у п.1.10. Правил дорожнього руху, дати
дорогу - це вимога до учасника
дорожнього руху не продовжувати або не
відновлювати рух, не здійснювати
будь-яких маневрів (за винятком вимоги
звільнити займану смугу руху), якщо це
може примусити інших учасників
дорожнього руху, які мають перевагу,
змінити напрямок руху або швидкість;
перешкода для руху - це нерухомий об'єкт
у межах смуги руху транспортного
засобу або об'єкт, що рухається попутно
в межах цієї смуги (за винятком
транспортного засобу, що рухається
назустріч загальному потоку
транспортних засобів) і змушує водія
маневрувати або зменшувати швидкість
аж до зупинки транспортного засобу;
небезпека для руху - зміна дорожньої
обстановки (у тому числі поява рухомого
об'єкта, який наближається до смуги
руху транспортного засобу чи перетинає
її) або технічного стану транспортного
засобу, яка загрожує безпеці
дорожнього руху і змушує водія негайно
зменшити швидкість або зупинитися.
Окремим випадком небезпеки для руху є
рух у межах смуги транспортного засобу
іншого транспортного засобу назустріч
загальному потоку.

З обставин, викладених позивачем у
позовній заяві, слідує, що при проїзді
ним нерегульованого пішохідного
переходу перешкоди чи небезпеки для
пішоходів створено не було. Вказані
пояснення жодними доказами по справі
не заперечуються і не спростовуються.

Ні у протоколі про адміністративне
правопорушення, ні у постанові по
справі про адміністративне
правопорушення не зазначено, кому саме
з пішоходів позивач не дав дорогу чи не
надав перевагу у русі, яка можлива
перешкода чи небезпека існувала для
пішоходів під час проїзду позивачем
нерегульованого пішохідного переходу.
Особу пішохода не встановлено,
інспектором ДПС цей пішохід не
опитаний.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що в діях позивача ОСОБА_2
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП, відсутній, оскільки факт
порушення позивачем вимог п.18.1. Правил
дорожнього руху не доведений і не
встановлений.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов
до висновку, що відповідач не довів
правомірність його дій, яка полягає у
притягненні позивача ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122
КУпАП, а саме за порушення позивачем
п.18.1. Правил дорожнього руху, та
накладення на нього стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

На підставі ч.1 ст.122, п.1 ч.1 ст.247, ст.258
ст.283, ст.284, ст.288 ст.289 КУпАП, керуючись
ст.ст.11,17,18,71,94,160,161,162,163,186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії АА 2 № 230356 по
справі про адміністративне
правопорушення від 14 жовтня 2013 року,
винесену інспектором ДПС ВДАІ м. Рівне
сержантом міліції Сивим О.А., про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та
накладення на нього стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Cуддя:
О.Я. Тимощук