Справа № 2-а-66004/11
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
інстанції: Шовкопляс О.П.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України в м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Білоцерківському районі
Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 08.06.11 р. у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Білоцерківському районі Київської
області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 08.06.11 р. позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати дану постанову та прийняти
нову про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач є непрацюючим пенсіонером,
який проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю та має
статус «дитина війни».

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» громадянам, які працюють
на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати;

- у зоні гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного
контролю - одна мінімальна заробітна
плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті. Пенсіонерам, які працюють у
зонах радіоактивного забруднення,
оплата праці додатково підвищується на
25 процентів від розміру мінімальної
заробітної плати.

ЗУ «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» до ст. 51 ЗУ
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» були
внесені змін, якими зменшено розмір,
зазначених в ній виплат.

Рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
року визнано таким, що не відповідають
Конституції України положення ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» якими
внесено зміни до ст. 39 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність. Розмір
прожиткового мінімуму для осіб щорічно
встановлюється ЗУ «Про державний
бюджет України» на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до її пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6 ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни»
відповідачем не здійснено, у зв'язку з
чим він звернувся до суду за захистом
своїх прав.

Всупереч ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни» позивачу щомісячне
підвищення до пенсії виплачувалась
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№ 530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» має
вищу юридичну силу в порівняні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530. Отже,
відповідач неправомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
6 ЗУ «Про соціальний захист дітей
війни».

Адміністративний позов подано у
строки, визначені ст.99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 197, 183-2, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Білоцерківському районі Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 08.06.11 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Мамчур
Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.