Справа № 820/5794/13-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р.Справа № 820/5794/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова Головного управління
Міндоходів України в Харківській
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
23.10.2013р. по справі № 820/5794/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран При Сервіс Плюс"

до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м.Харкова
Головного управління Міндоходів
України в Харківській області

про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 23.10.2013 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гран При
Сервіс Плюс» до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання дій незаконними - задоволено в
повному обсязі.

Визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного Управління
Міндоходів стосовно відмови у видачі
свідоцтва платника ПДВ Товариству з
обмеженою відповідальністю "Гран При
Сервіс Плюс".

Визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного Управління
Міндоходів стосовно відмови у зміні
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Гран При Сервіс Плюс"
ставки спрощеної системи
оподаткування з 5 відсотків на 3
відсотки.

Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
видати Товариству з обмеженою
відповідальністю "Гран При Сервіс Плюс"
свідоцтво платника податку на додану
вартість та вчинити дії для внесення до
Реєстру платників податку на додану
вартість запису про реєстрацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран При Сервіс Плюс"
як платника податку на додану
вартість.

Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
вчинити дії для видачі Товариству з
обмеженою відповідальністю "Гран При
Сервіс Плюс" свідоцтва платника
єдиного податку зі ставкою 3 (три)
відсотки.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та постановити
нове рішення, яким повністю відмовити
позивачу в задоволенні позову.
Скаржник зазначає, що приймаючи
зазначену постанову суд першої
інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з»ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин вимоги ст.ст.293,299
Податкового Кодексу України, вимоги
«Положення про реєстрацію платників
податку на додану вартість»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29.11.2011 року за №1369/20107
та затвердженого Наказом ДПА України
№1394 від 07.11.2011 року та норми ст.159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо повноти та об»єктивності
розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гран При Сервіс
Плюс", є юридичною особою та отримало
статус суб'єкта підприємницької
діяльності, взято на податковий облік у
ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області.

10.12.2012р позивач звернувся до
податкового органу із заявою по формі
№1-ПДВ про реєстрацію в якості платника
податку на додану вартість, яку
заповнив повністю, належним чином та
додав до заяви первинні документи, що
підтверджують операції з постачання та
сплати послуг, що підлягають
оподаткуванню, а саме: до заяви були
додані банківські виписки на суму 90789, 00
грн., що повністю відповідає
відображеній у розділі 7 реєстраційної
заяви платника податку на додану
вартість 1-ПДВ від 10.12.2012 року, актів
прийому - передачі виконаних послуг на
суму 90789, 00 грн., що також повністю
відповідає відображеній сумі у розділі
7 реєстраційної заяви платника податку
на додану вартість 1-ПДВ від 10.12.2012 року.

17.12.2012 року листом №20568/10/18-319
відповідач повідомив керівника ТОВ
"Гран При Сервіс Плюс", що разом з
реєстраційною заявою до ДПІ
товариством не надано інформацію та її
документальне підтвердження щодо
здійснення розрахунків за реалізовані
товари/послуги, які підтверджували б
діяльність підприємства за основним
видом діяльності.

13.12.2012 року підприємство звернулося до
податкового органу із заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування щодо зміни ставки
єдиного податку з 5 відсотків на з
відсотка.

Листом від 20.12.2012 року №20775/10/15-132
відповідач повідомив керівника
підприємства, що висновком податкової
інспекції від 17.12.2012 року №320
підприємству відмовлено в реєстрації
платником податку на додану вартість з
01.01.2013 року, у зв'язку з чим в зміні
ставки єдиного податку з 5 відсотків на
3 відсотки з 01.01.2013 року відмовлено.

15.03.2013року позивач звернувся до
податкового органу із заявою по формі
1-ПДВ про реєстрацію підприємства в
якості платника податку на додану
вартість, яку заповнив повністю,
належним чином та додав до заяви
первинні документи, що підтверджують
операції з постачання та сплати послуг,
що підлягають оподаткуванню, а саме: до
заяви були додані банківські виписки
на суму 90789, 00 грн. та акти прийому -
передачі виконаних послуг на суму 90789, 00
грн..

Листом №4354/10/18319 від 19.03.2013 року ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова ХО ДПС
повідомила керівника підприємства, що
в реєстраційній заяві не заповнено
поле «дата початку здійснення
операцій» та у рядку 11 не заповнено
поле «особа, яка подає заяву
(представник платника)».

14.03.2013 року позивач звернувся до
податкового органу з заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування щодо зміни ставки
єдиного податку з 5 відсотків на 3
відсотка з 1 квітня 2013 року, на яку
листом від 22.03.2013 року № 4697//10/15.1-23 ДПІ у
Дзержинському районі ХО ДПС повідомила
керівника підприємства, що оскільки до
граничного строку видачі свідоцтва
платника єдиного податку за новою
ставкою (22.03.2013 року) позивач не
зареєстрований платником податку на
додану вартість, то підприємству
відмовлено в зміні ставки єдиного
податку з 5 відсотків на з відсотка з
01.04.2013 року.

Не погодившись з цими діями
податкового органу, позивач оскаржив
їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що в
ході судового розгляду знайшов
підтвердження факт порушення спірними
діями податкового органу прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
відповідно до ст. 182 Податкового
кодексу України якщо особа, яка
провадить оподатковувані операції і
відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього
Кодексу не є платником податку у
зв'язку з тим, що обсяги
оподатковуваних операцій є меншими від
встановленої зазначеною статтею суми,
вважає за доцільне добровільно
зареєструватися як платник податку,
така реєстрація здійснюється за її
заявою.

Згідно Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 07.11.2011 №1394 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29 листопада 2011 р. за N
1369/20107 будь-яка особа, що підлягає
обов'язковій реєстрації чи прийняла
рішення про добровільну реєстрацію як
платника ПДВ, подає до податкового
органу за своїм місцезнаходженням
(місцем проживання) реєстраційну заяву
платника податку на додану вартість за
формою N 1-ПДВ.

Така заява подається особисто такою
фізичною особою або безпосередньо
керівником або представником
юридичної особи - платника (в обох
випадках з документальним
підтвердженням особи та повноважень)
до податкового органу за
місцезнаходженням (місцем проживання)
особи. У заяві зазначаються підстави
для реєстрації особи як платника
податку.

Реєстраційна заява платника ПДВ має
бути подана податковому органу
особами, що прийняли добровільне
рішення про реєстрацію платниками ПДВ
(пункт 3.4 цього розділу), або особами,
які відповідають вимогам підпункту 6
пункту 180.1 статті 180 розділу V Кодексу
(підпункт 1.5.6 пункту 1.5 розділу I цього
Положення), - не пізніше ніж за 20
календарних днів до початку
податкового періоду, з якого такі особи
вважатимуться платниками ПДВ та
матимуть право на податковий кредит і
виписку податкових накладних.

З метою підтвердження достовірності
відомостей про здійснення особою
постачання товарів/послуг або
відповідність особи вимогам,
визначеним статтею 180, пунктом 181.1
статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та
пунктом 183.7 статті 183 розділу V Кодексу,
така особа відповідно до підпункту 20.1.6
пункту 20.1 статті 20 розділу I Кодексу,
пункту 73.3 статті 73 розділу II Кодексу
подає до податкового органу документи,
що підтверджують такі відомості.

У відповідності до п. 2 ст. З Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п. 1, п.п.2.1
п.2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.1995р. за № 168/704, первинні документи -
це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Також, згідно п.1 ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996-ХІУ від
16.07.1999р. (зі змінами та доповненнями)
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996-ХІУ від
16.07.1999р. (зі змінами та доповненнями)
визначено порядок складання первинних
документів, а саме: первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно п.п.20.1.6 п. 20.1 ст.20 ПК України для
здійснення функцій, визначених
податковим законодавством, отримувати
безоплатно від платників податків, у
тому числі благодійних та інших
неприбуткових організацій, у порядку,
визначеному цим Кодексом, інформацію,
довідки, копії документів (засвідчені
підписом платника податків або його
посадовою особою та скріплені печаткою
(за наявності) про
фінансово-господарську діяльність,
отримувані доходи, видатки платників
податків та іншу інформацію, пов'язану
з обчисленням та сплатою податків,
дотриманням вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
яким покладено на органи державної
податкової служби, а також фінансову та
статистичну звітність, в порядку та на
підставах, визначених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач надав відповідачу всі наявні
первинні документи, для підтвердження
операцій з постачання та сплати послуг,
що підлягають оподаткуванню.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позивач виконав
всі необхідні вимоги закону задля
отримання свідоцтва платника ПДВ.

Позивач - правоздатна, юридична особа,
котра має всі первинні документи, на
підтвердження укладених та виконаних
угод, а саме: договори, акти виконаних
робіт, подорожні листи, виписки з банку
про перераховані кошті. Повний пакет
документів був поданий Позивачем до
Відповідача і з цього пакету
документів підтверджується, що позивач
- юридична особа, має повну
правоздатність, має офісне приміщення,
бухгалтерію веде юридична фірма.
Позивач має транспорт та гараж для
нього, Позивач уклав договір та виконав
його, що підтверджується і рахунком на
оплату і випискою з банку.

Пунктом 183.8 ст.183 ПК України встановлено
перелік підстав для відмови у видачі
свідоцтва платника ПДВ, а саме: орган
державної податкової служби відмовляє
в реєстрації особи як платника податку,
якщо за результатами розгляду
реєстраційної заяви та/або поданих
документів встановлено, що особа не
здійснює постачання товарів/послуг або
не відповідає вимогам, визначеним
статтею 180, пунктом 181.1 статті 181,
пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7
статті 183 цього Кодексу, або якщо
існують обставини, які є підставою для
анулювання реєстрації згідно із
статтею 184 цього Кодексу.

Позивач не відповідає вищезазначеним
умовам для відмови у видачі йому
свідоцтва платника ПДВ.

За таких обставин дії відповідача є
необґрунтованими та таким, що не
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно п.4 ст. 183 Податкового кодексу
України, у разі зміни ставки єдиного
податку відповідно до підп. "б" підп. 4 п.
293.8 ст. 293 цього Кодексу, реєстраційна
заява подається не пізніше ніж за 15
календарних днів до початку
календарного кварталу, в якому буде
застосовуватись ставка єдиного
податку, що передбачає сплату податку
на додану вартість.

Відмову в зміні ставки єдиного податку
з 5 відсотків на 3 відсотки відповідач
мотивує тим, що позивач до граничного
строку видачі свідоцтва платника
єдиного податку за новою ставкою, не
зареєстрований платником податку на
додану вартість.

Разом з тим, позивач не зареєстрований
платником податку на додану вартість
та не отримав відповідне свідоцтво у
зв'язку з необ'єктивним розглядом
відповідачем його реєстраційних заяв,
і тому вказані дії відповідача суд
також визнає протиправними.

Суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив, що відповідач, як суб'єкт
владних повноважень не надав до суду
достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності його дій щодо
відмови видати свідоцтво платника ПДВ
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Гран При Сервіс Плюс"
та змінити в установленому законом
порядку ставку спрощеної системи
оподаткування з 5 відсотків на 3
відсотки для Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран При Сервіс
Плюс".

Доводи апеляційної скарги відповідача
про порушення судом першої інстанції
під час розгляду справи вимог ст.ст.293,299
Податкового Кодексу України, вимог
«Положення про реєстрацію платників
податку на додану вартість»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29.11.2011 року за №1369/20107
та затвердженого Наказом ДПА України
№1394 від 07.11.2011 року Податкового
Кодексу України та норм ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об»єктивності розгляду
справи висновків суду не спростовують,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції, відповідно до вимог
ст. 159 КАС України повно і всебічно, в
межах заявлених вимог, з"ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
наявним у справі доказам, правильно
вирішив питання щодо правовідносин,
зумовлених встановленими фактами, та
вирішив справу на підставі норм
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

З огляду на вищевикладене,
постанова суду першої інстанції
ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м.Харкова Головного управління
Міндоходів України в Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 23.10.2013р. по
справі № 820/5794/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 10.02.2014 р.