Справа № 2а-7261/11(6а/744/132/13)
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-7261/11(6а/744/132/13)
Головуючий у 1-й інстанції: Гнип О.І.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Семенівського районного суду
Чернігівської області від 20 грудня 2013
року постановлену за наслідками
розгляду подання державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курильця В.І. про
зміну способу та порядку виконання
постанови Семенівського районного
суду Чернігівської області від 20
червня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Семенівської
районної державної адміністрації
Чернігівської області про зобов`язання
здійснити нарахування соціальних
виплат, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управлінні державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області Курилень В. і
звернувся до суду із поданням щодо
виконання вищезазначеної постанови
Семенівського районного суду
Чернігівської області від 20 червня 2011
року, в якій просить змінити спосіс
виконання вказаного судового рішення
із необхідності нарахування
позивачеві (стягувачеві і соціальних
виплат у відповідності до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи»
на стягнення з відповідача (боржника)
на користь позивача (стягувача) коштів
у розмірі 4225 гривень 00 копійок. В
обґрунтування вищенаведених вимог у
поданні, старший державний виконавець
послався на недосконалість правового
регулювання порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру, що
унеможливлює, на думку державного
виконавця, їх виконання.

Ухвалою Семенівського районного суду
Чернігівської області від 20 грудня 2013
року у задоволені подання було
відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої
інстанції, позивач по справі подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати ухвалу та прийняти нову, якою
подання задовольнити.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення, виходячи з
наступного.

Постановою Семенівського районного
суду Чернігівської області від 20
червня 2011 року, що набрала законної
сили 24.05.2013 року, зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Семенівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
нарахувати та виплатити позивачеві
(стягувачеві) відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
належні відповідно до закону -
соціальні виплати.

У своєму поданні про зміну способу та
порядку виконання рішення суду
державний виконавець посилається на
те, що Управління праці та соціального
захисту населення Семенівської
районної державної адміністрації
Чернігівської області було здійснено
часткове виконання рішення суду шляхом
нарахування ОСОБА_3 допомоги у сумі 4225,00
грн.

Спірні правовідносини врегульовані
статтею 263 Кодексу адміністративного
судочинства України та статтею 2 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень».

Так, згідно до частини 1 статті 263 КАС
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Відповідно до статті 2 Закону, держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
яким є, зокрема, державний орган.
Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Отже, з наведених вище правових норм
вбачається, що для зміни способу і
порядку виконання судового рішення
вимагається наявність двох обставин: 1)
неможливість повного виконання
судового рішення; 2) початок виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення.

Оскільки відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, у порушення вимог статті 71 КАС
України, не було доведено наявності
обставин, передбачених частиною 1
статті 263 КАС України та статтею 2
Закону, і не підтверджено факти
виконання боржником зобов'язальної
частини постанови Семенівського
районного суду Чернігівської області
від 20 червня 2011 року, а також наявність
обставин, які ускладнюють виконання
даного судового рішення, то колегія
суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції про необхідність
зміни способу виконання такої
постанови.

Враховуючи викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні спірного
судового рішення було неповно
з'ясовано фактичні обставини справи та
порушено норми матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справ та порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують позиції суду першої
інстанції.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення з
дотриманням норм процесуального права,
а тому підстави для його скасування або
зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а ухвалу Семенівського
районного суду Чернігівської області
від 20 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.