Справа № 2а/2470/1481/11
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/2470/1481/11
Головуючий у 1-й інстанції: Левицький
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Мельник-Томенко Ж. М.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

позивач : ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідач (апелянт) : Швець Оксана
Іванівна

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецької
області на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецької
області, Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Чернівецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецької
області про скасування податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року задоволено адміністративний
позов ОСОБА_2. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального
права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримала доводи
апеляційної скарги та просила суд
задовольнити її.

Позивач та її представник заперечували
проти задоволення вищевказаної
апеляційної скарги та просили суд
залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та представників сторін, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції необхідно скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні вищевказаного
адміністративного позову, з наступних
підстав.

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, на виконання постанови
заступника прокурора м. Чернівці від
17.06.2010 р. по матеріалах кримінальної
справи № Х - 109017 та на підставі п.п. 20.1.4
п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України,
відповідно до направлень № 1897 від
16.12.2010 р. та наказу від 16.12.2010 р. № 436,
виданого ДПА в Чернівецькій області,
працівниками державної податкової
служби в Чернівецькій області, в
приміщенні податкового органу,
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання ОСОБА_2 вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2008 р. по
30.04.2010 р., за результатами якої 21.02.2011 р.
складено акт № 4/17-121/НОМЕР_1 (Т.1 а.с. 26-53).

За результатами проведеної
документальної позапланової виїзної
перевірки зроблено висновки про
порушення суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_2, а саме:

п.п. 19.1. в) п. 19.1 ст. 19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», п. 4
ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» та п.п. 4.1.4. 6) п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» - неподання до податкового
органу декларації про отримані доходи
за 3 квартал 2008 р. (термін подання до
09.11.2008 р.); за 4 квартал 2008 р. (термін
подання до 09.02.2009 р.); за 1 квартал 2009 р.
(термін подання до 10.05.2009 р.); за 2
квартал 2009 р. (термін подання до 09.08.2009
р.); за 3 квартал 2009 р. (термін подання до
09.11.2009 р.) за 4 квартал 2009 р. (термін
подання до 09.02.2010 р.); за 1 квартал 2010 р.
термін подання до 10.05.2010 р.);

розділ IV Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» - не визначення суми
отриманого чистого доходу від
здійснення підприємницької
діяльності, в результаті чого
донараховано податку в сумі 231403,14 грн.

ст. 9 Порядку видачі Свідоцтва про
сплату єдиного податку, затвердженого
наказом ДПА України - несвоєчасне
подання звіту суб'єкта малого
підприємництва-фізичної особи -
платника єдиного податку за 2 кв. 2008 р.
(термін подання 05.07.2008 р., подано 08.07.2008
р.);

ст. 9 ч. 2 Закону України «Про Державний
реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів» не подання звітності 1ДФ за
період з 01.01.2008 р. по 31.03.2010 р.;

ст. 12.1.а «Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість»
затвердженого наказом ДПА України - не
реєстрація платником податку на додану
вартість в визначений термін, заяву
підприємець повинна була подати не
пізніше 25.07.2008 р., оскільки перевищення
виникло 05.07.2008 р.

пп. 7.3.1 п. 7.3 та пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» - не включення до складу
податкових зобов'язань наступних сум з
ПДВ від реалізації продукції, кошти які
відображені в представленій,
прокуратурою міста Чернівці,
бухгалтерській звітності 1-С та невірне
визначення суми ПДВ, яка підлягає
сплаті в бюджет в сумі 342068 грн.;

п.п. 2.2 та 2.6. Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
- не відображення та не оприбуткування
готівкових коштів у зареєстрованій
Книзі обліку доходів і витрат № 926 від
05.10.2005 р. за 2008 р. в сумі 900663,56 грн., за
період з 01.01.2009 р. по 30.04.2010 р. в сумі
1507145,86 грн.

ст. 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» - не вірне зазначення
виручки від реалізації продукції;

п. 8 Наказу ДПА України «Про
затвердження Свідоцтва про сплату
єдиного податку та Порядку його
видачі», п.6 ст. 128 Господарського
Кодексу України та пп. 19.1.а п. 19.1 ст. 19
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», а саме неналежне
ведення обліку доходів і витрат в книзі
обліку доходів і витрат за № 926 від
05.10.2005 р. за період з 01. 01.2008 р. по 30.04.2010 р.

За наслідками розгляду акту перевірки
від 21.02.2011 р. № 4/17-121/НОМЕР_1, ДПІ у
Сторожинецькому районі прийнято
податкові повідомлення-рішення від
12.04.2011 р.:

- форми «С» № , яким застосовано
штрафну (фінансову) санкцію у розмірі
12039047,10 грн. за порушення норм з
регулювання обігу готівки;

- форми «Р» № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 427584,90 грн., в т.ч.
за основним платежем на 342068,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями на
85516,90 грн.;

- форми «Р» № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на суму 231403,14 грн.,
в т.ч. за основним платежем на 231403,14 грн.

Не погоджуючись з вказаними
податковими-повідомленнями -
рішеннями, позивач оскаржив їх до ДПА у
Чернівецькій області.

За результатами розгляду скарги, 06.05.2011
р. ДПА у Чернівецькій області прийняла
рішення, яким залишила без змін
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Сторожинецькому районі від 12.04.2011 р. №
про сплату 231403,14 грн. податку з
доходів фізичних осіб, № про
сплату 12039047,1 грн. застосованої
штрафної санкції за порушення норм з
регулювання обігу готівки та №
про сплату 342068,00 грн. податку на додану
вартість та 85516,00 грн. застосованої
штрафної санкції, а також збільшила на
68413 грн. податкове зобов'язання з
податку на додану вартість та на 20503,35
грн. застосовану штрафну (фінансову)
санкцію визначені у податковому
повідомленні-рішенні ДПІ у
Сторожинецькому районі від 12.04.2011 р. №
.

Під час розгляду первинної скарги ДПА у
Чернівецькій області встановила, що
перевіркою не правильно визначено суму
податку на додану вартість при
отриманні фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 виручки від
реалізації товарів в сумі 2052403,72 грн. за
період з 26.07.2008 р. по 30.04.2010 р. Зокрема, не
вірно визначено базу оподаткування та
не враховано вимоги п. 7.1 ст. 7, пп. 6.1.1 п.
16.1 ст. 6 Закону України «Про податок на
додану вартість», де зазначено, що
поставка товарів (робіт, послуг)
здійснюється за договірними
(контрактними) цінами з додатковим
нарахуванням податку на додану
вартість. Податок становить 20
відсотків бази оподаткування,
визначеної ст. 4 цього Закону, та
додається до ціни товарів (робіт,
послуг). Враховуючи зазначене, при
отриманні виручки від реалізації
товарів в сумі 2052403,42 грн. необхідно
було нарахувати 410481 грн. (2052403,72 грн. х 20%)
податку на додану вартість та з
посиланням на пункт 123.1 статті 123
Податкового кодексу України
застосувати штрафну санкцію в сумі
102620,25 грн., замість 342068 грн. податку на
додану вартість та 85516,9 грн.
застосованої штрафної санкції. Крім
того, при прийнятті податкового
повідомлення-рішення від 12.04.2011 р.
№, ДПІ у Сторожинецькому районі
не враховано, що фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 не подано до
податкового органу декларації з
податку на додану вартість за 20
податкових періодів і відповідно до п.
120.1 ст. 120 Податкового кодексу України
неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків) тягне за собою
накладення штрафу в розмірі 170 грн., за
кожне таке неподання або несвоєчасне
подання.

На суму збільшеного зобов'язання зі
сплати податку на додану вартість, ДПІ
у Сторожинецькому районі прийняло
податкове повідомлення-рішення від
11.05.2011 р. форми «Р» № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
88916,35 грн., в т.ч. за основним платежем на
68413,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями на 20503,35 грн.

За результатами повторної скарги,
27.05.2011 р. Державна податкова
адміністрація України залишила без
змін податкові повідомлення-рішення
ДПІ у Сторожинецькому районі від 12.04.2011
р. №, № і № з
урахуванням рішення ДПА у Чернівецькій
області від 06.05.2011 р. № 3074/10/25-008,
прийнятого за розглядом первинної
скарги фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, а скаргу - без змін.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови та
задовольняючи позов, виходив з
обґрунтованості та правомірності
позовних вимог ОСОБА_2, оскільки
остання не перевищувала гранично
допустимий розмір 500000 грн. виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг), що дає їй право знаходитись на
спрощеній системі оподаткування.

Проте до зазначених висновків суду
першої інстанції, колегія суддів
ставиться критично, з огляду на
наступне.

Так, Закон України "Про державну
підтримку малого підприємництва" від
19.10.2000р. №2063 одним із напрямів
державної підтримки малого
підприємництва передбачає
застосування до суб'єктів малого
підприємництва спрощеної системи
оподаткування, бухгалтерського обліку
та звітності.

Спрощена система оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва запроваджена Указом
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва" від 03.07.98р. №727.

Статтею 1 Указу визначено критерії, за
наявності яких фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності може
підлягати оподаткуванню за спрощеною
системою оподаткування. Цими
критеріями є те, що у трудових
відносинах з фізичною особою, яка
здійснює підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи, повинно
перебувати, включаючи членів її сім'ї,
протягом року не більше 10 осіб, а також
обсяг виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
повинен перевищувати 500 тис. гривень.

Тобто, єдиний податок сплачується за
умови дотримання субєктом малого
підприємництва фізичної особи певних
умов, зокрема, отримання доходу, який не
перевищує 500 тис. грн. В такому випадку
податок з доходів фізичних осіб не
сплачується.

Як з'ясовано під час апеляційного
розгляду, позивачем під час проведення
перевірки не надавались документи, що
підтверджували витрати, які
безпосередньо понесені останнім під
час одержання доходу в перевіряємий
період, саме тому перевіркою було
досліджено обсяг отриманої виручки,
яка визначалася згідно представлених
для перевірки документів
(бухгалтерська інформація «1-С
Бухгалтерія», вилучена з системного
блоку комп'ютера) в ході розгляду
кримінальної справи прокуратурою
міста Чернівці, відомостей з
центральної бази даних ДРФО ДПА
України про суми виплачених доходів.

За результатами перевірки сума
валового доходу за 3 кв. 2008 р. перевищила
граничний розмір виручки від
здійснення підприємницької діяльності
на 777042,95 грн. (дата перевищення -
05.07.2008р.). Отже, з 01.10.2008 року по 30.04.2010
року підприємець повинна була
перебувати на загальній системі
оподаткування.

Перевіркою було досліджено, що ФОП
ОСОБА_2 в період обрання спрощеної
системи оподаткування з 01.01.2008 р. по
30.04.201 Ор . було отримано дохід в
готівковій формі розрахунків, про що
свідчить бухгалтерська документація з
системи «1-С Бухгалтерія»: «Звіти про
гроші за 2008рік, за 2009 рік та за період з
01.01.2010 р. по 01.05.2010 року». Зокрема, у
даних «Звітах» вказується
надходження готівкових коштів по двох
торгових об'єктах: магазин в ТЦ TOB
«ІНФОРМАЦІЯ_1» та магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_2» в ТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_3», при
цьому вказується в графі «Документ» -
"чек" з номером та датою виписки.

За таких умов, у результаті перевірки
встановлені розбіжності між даними
звітності платника та даними
перевірки, за рахунок того, що
підприємець невірно вела облік доходів
і витрат в Книзі обліку доходів і
витрат, яка передбачена для визначення
результатів власної підприємницької
діяльності на підставі хронологічного
відображення здійснених господарських
і фінансових операцій, що в свою чергу
призвело до невірного відображення
даних в поданій звітності про отримані
доходи («Звіт суб'єкта малого
підприємництва - фізичної особи -
платника єдиного податку» в ДПІ у
Сторожинецькому районі).

Розбіжність між даними звітності
платника та даними перевірки склала:

за 2008 рік +892 739,56 грн.;

за 2009 рік +1 047 908,76 грн.;

за 1 квартал 2010 року +187829,50 грн.

Результати перевірки були
підтверджені висновком експертного
економічного дослідження, проведеного
судовим експертом Перепелюк С.П. №20 від
21.04.2011 р. з якого слідує, що
документально підтверджується
обґрунтованість донарахування
податків на суму 573,5 тис.грн., ПДВ в сумі
342,1 тис.грн., з урахуванням того, що
роздруківки з програмного комплексу 1-С
Бухгалтерія є первинними документами,
що свідчать про отримання виручки від
реалізації продукції.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.99 №996 (далі
- Закон №996) визначено, що первинний
документ -це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її зміст. При цьому під
господарською операцією Закон №996
розуміє дію або подію, які мають
наслідком зміни в структурі активів
або обов'язків, власному капіталі.

Згідно визначень п.2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. №88 (далі - Порядок №88),
первинні документи - це документи,
створені в письмовому або електронному
вигляді, що фіксують і підтверджують
здійснення господарських операцій.
Пунктом 2.3. Положення №88 також
визначено, що первинні документи,
створені в електронному вигляді,
використовуються в бухгалтерському
обліку за умови дотримання вимог
законодавства про електронні
документи і електронний документообіг.

Однак, у спірних правовідносинах йде
мова не про факт порушення
відображення у бухгалтерському обліку
електронних первинних документів, а
про факт виявлення шляхом дослідження
наданих прокуратурою м. Чернівці
доказів фактичної реалізації та
надходження готівкових коштів від
здійснення господарських операцій, не
відображених ОСОБА_2 у звітності з
метою оподаткування.

Отже, висновок суду щодо
неправомірності позиції податкового
органу в питанні неможливості
ідентифікації електронного первинного
документа не відповідає обставинам
справи.

Колегія суддів вважає за потрібне
зазначити той факт, що не підлягає
сумніву не відображення у
бухгалтерському обліку ФОП ОСОБА_2
реальних операцій, фіксування яких
відбувалося засобом використання
версії програми «1 С Бухгалтерія».
Наслідком вказаних дій є штучне
заниження ОСОБА_2 обсягу
оподатковуваних операцій в межах
здійснення підприємницької
діяльності.

Для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням та
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Недотримання платником податку
зазначених у законодавстві вимог до
первинних документів та інших
документів, пов'язаних з обчисленням та
сплатою податків і зборів, в т.ч. що
ведуться в електронному вигляді, є
підставою для невизнання їх органами
Міндоходів підтверджуючими
документами.

Однак, у вказаних правовідносинах
перевіркою було виявлено факт
«оберненого» використання ФОП ОСОБА_2
електронного обліку - не для
підтвердження з ціллю оподаткування
доходів та витрат, а тільки фіксування
фактично здійснених господарських
операцій у різних торгових точках. Як
наслідок, вказані дії мають на меті
заниження фактичних обсягів
реалізації продукції в рамках
здійснення господарської діяльності,
яка дає право на застосування
спрощеної системи оподаткування (на
дату виникнення спірних правовідносин
- 500 тис.грн.).

Матеріалами справи не спростовуються
також висновки про те, що отримані
прокуратурою м. Чернівці докази були
вилучені в належний на те спосіб у
рамках кримінального провадження по
справі №Х-109017.

Таким чином, в порушення ст.7.1 ст.7 пп.9.12.1
пп.9.12.2 ст.9 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" №889-ІУ від
22.05.2003р. із змінами та доповненнями,
ст.13, абз.б п.1, п.4 ст.14 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.92р. №13-92 "Про
прибутковий податок з громадян" із
змінами та доповненнями, позивачем не
оподатковано суму доходу отриману в
після перевищення допустимої суми
виручки.

Згідно із статтею 1 Указу Президента
України " Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб"єктів малого підприємництва"
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується для
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.

Виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається
сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Тобто застосовується касовий метод
обчислення виручки, при якому
враховуються всі надходження коштів,
отримані на розрахунковий рахунок або
(та) в касу суб"єкта малого
підприємництва.

Таким чином, до обсягу виручки від
реалізації товарів (робіт, послуг)
необхідно включати суми всіх коштів, що
надійшли на розрахунковий рахунок або
(та) в касу платника єдиного податку
фізичної особи у звітному податковому
періоді.

Позивач, перебуваючи на спрощеній
системі оподаткування, перевищив
законодавчо встановлений граничний
обсяг виручки від здійснення
реалізації товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від 6
березня 2012 року по справі за позовом
ФОП до Дергачівської МДПІ Харківської
області.

Суд попередньої інстанції на наведене
уваги не звернув та дійшов помилкового
висновку про протиправність спірних
рішень. З огляду на викладене ухвалене
у справі судове рішення підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову.

З урахуванням вищенаведеного, судова
колегія вважає, що постанова суду
першої інстанції вищевказаним вимогам
не відповідає, а тому доходить висновку
про наявність підстав для її
скасування та прийняття нової
постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

При цьому, відповідно до ст. 205 КАС
України суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Сторожинецькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецької
області задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Сторожинецькому районі
Головного управління Міндоходів у
Чернівецької області, Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, - скасувати,
прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "10" лютого 2014 р.

Головуючий суддя
Совгира Д. І.

Судді
Курко О. П.

Мельник-Томенко Ж. М.