Справа № 12135/12/2070
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/37588/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі
Фоміні А.Ю.

за участю представників:

позивача - Маісурадзе З.А.

відповідача-1 - Савицької С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»

на ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.07.2013

та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.03.2013

у справі № 2а-12135/12/2070

за позовом Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Харкові Державної податкової служби

до 1. Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк»,

2. Приватної фірми «Кібела»

про стягнення заборгованості по
податковим векселям

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована державна податкова
інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові
Державної податкової служби
звернулась до суду з позовом про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» та Приватної фірми
«Кібела» суми заборгованості по 697
податковим векселям в розмірі 15 303 142,07
грн., що були видані при імпорті товарів
на митну територію України у період
вересень 2006 року - березень 2007 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 27.03.2013, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 03.07.2013, позов задоволено; стягнуто з
відповідачів до Державного бюджету
України суму заборгованості по 697
податковим векселям в розмірі 15 303 142,07
грн., що були видані при імпорті товарів
на митну територію України у період
вересень 2006 року - березень 2007 року
солідарно.

В касаційній скарзі відповідач-1
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій; прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Представником позивача подано
клопотання про реорганізацію позивача
зі Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Харкові Державної податкової служби на
правонаступника - Спеціалізовану
державну податкову інспекцію з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів.

Відповідно до ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі вибуття або заміни сторони чи
третьої особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд допускає на будь-якій
стадії адміністративного процесу
заміну відповідної сторони чи третьої
особи її правонаступником. Усі дії,
вчинені в адміністративному процесі до
вступу правонаступника, обов'язкові
для нього в такій самій мірі, у якій
вони були б обов'язкові для особи, яку
він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши
подане клопотання, дійшов висновку про
його задоволення.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, в період вересня 2006 року -
березня 2007 року Приватна фірма
«Кібела» при імпорті товарів на митну
територію України надала органам
митного контролю податкові векселі в
кількості 697 штук на загальну суму 15 303
142,07 грн., які були авальовані
Харківською філією ВАТ «ВАБанк у м.
Києві» (правонаступник ПАТ «ВАБанк у м.
Києві»).

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що заявлена податковим органом позовна
вимога щодо стягнення податкового
боргу, що утворився в результаті
непогашення платником податку
податкових векселів у встановлений
Законом строк солідарно з обох
боржників - платника податку та
аваліста, узгоджується з вимогами
податкового законодавства; платник
податку мав право погасити лише
частину поставлених податкових
векселів у відповідному звітному
періоді, загальна сума яких не
перевищувала підтвердженої податковим
органом суми бюджетного відшкодування
на час їх поставки; обов'язок
відповідача ПФ «Кібела» по оплаті
векселів поставлених ним органу
митного контролю не виконаний, а тому
не є припиненим; обов'язок по сплаті
спірних векселів не виконаний і
комерційним банком, який підтвердив
спірні векселі шляхом авалю.

Однак, суд касаційної інстанції вважає
висновки судів попередніх інстанцій
передчасними та такими, що зроблені без
повного та всебічного з'ясування
обставин у справі.

Статтею 69 КАС України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним
вимогам не відповідають.

Згідно з п. 1.16 ст. 1 Закону України «Про
податок на додану вартість» податковий
вексель - це письмове безумовне грошове
зобов'язання платника податку сплатити
до бюджету відповідну суму коштів у
порядку та терміни, визначені цим
Законом, що підтверджене комерційними
банками шляхом авалю, який видається
платником на відстрочення сплати
податку на додану вартість, що
справляється при імпорті товарів на
митну територію України. Протест
податкового векселя не здійснюється,
сума, зазначена у непогашеному векселі,
розглядається як податкова
заборгованість, яка погашається у
порядку, передбаченому законодавством
для погашення податкового боргу.

Відповідно до абз. 5, 6 п. 11.5 ст. 11 цього
Закону якщо термін сплати зобов'язань
по податковому векселю виникає до
закінчення терміну подачі декларації
до податкового органу за звітний
(податковий) період, у якому відбулася
його поставка органу митного контролю,
платник податку не включає суму
зобов'язань по векселю до складу
податкових зобов'язань та погашає
вексель шляхом перерахування коштів до
бюджету. При цьому платник податку має
право на включення перерахованої суми
зобов'язань по векселю до складу
податкового кредиту у звітному
(податковому) періоді, в якому
відбулася така сплата; якщо термін
сплати зобов'язань по податковому
векселю виникає після закінчення
терміну подачі декларації до
податкового органу за звітний
(податковий) період, в якому відбулася
його поставка органу митного контролю,
сума зобов'язань по такому податковому
векселю включається до складу
податкових зобов'язань платника в
звітному (податковому) періоді, в якому
відбулася його поставка органу митного
контролю. При цьому платник податку має
право на включення до складу
податкового кредиту суми зобов'язань
по податковому векселю у наступному
звітному (податковому) періоді за умови
погашення суми податкових зобов'язань
шляхом перерахування коштів до
бюджету.

В даному випадку судами обох інстанцій
не досліджено дані поданих ПФ «Кібела»
до податкового органу податкових
декларацій з податку на додану
вартість, реєстри емітованих векселів
по кожній декларації, граничні терміни
для погашення спірних податкових
векселів, а також не встановлено
документального підтвердження
правомірності декларування ним
податкового кредиту за період вересень
2006 року - березень 2007 року.

Також, суди попередніх інстанцій не
дослідили питання розміру
підтвердження суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на момент поставки кожного
податкового векселя.

Крім того, суди попередніх інстанцій,
стягнувши спірну суму заборгованості
по 697 податковим векселям на користь
держави солідарно з банку та
підприємства, користувались цивільним
законодавством, хоча, в силу вимог ч. 2
ст. 1 Цивільного кодексу України до
податкових, бюджетних відносин
цивільне законодавство не
застосовується, якщо інше не
встановлено законом.

Також, судами обох інстанцій не
встановлено випадку згідно наведеного
п. 4.9 Постанови Правління Національного
Банку України № 508 від 16.12.2002 переліку,
за яким банк-аваліст повинен оплатити
спірні векселі.

Однак, встановлення зазначених
обставин є важливим для правильного
вирішення даної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі
позивача - Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Харкові Державної податкової служби її
правонаступником - Спеціалізованою
державною податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів.

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.07.2013 та
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.03.2013
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний