Справа № 2а-12356/12/2670
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Грибан І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
лютого 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України у Київській
області про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Київській області, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати рішення про застосування
фінансових санкцій №100349-21/0333/0355 від
13.07.2012 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
лютого 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідачем прийнято рішення від
13.07.2012 №100349-21/0333/0355 про застосування
фінансових санкцій, яким за порушення
ст. 15-3 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" до позивача застосовано штраф
в сумі 6800 грн. згідно з абз.7 ч.2 ст.17
цього Закону.

Вказане рішення прийнято на підставі
адміністративного матеріалу відносно
гр. ОСОБА_3, по ст. 156 ч. 2 КУпАП, який
надіслано відповідачу листом
Білоцерківського МВ ГУМВС України в
Київській області від 22.05.2012 №5/5881.

Не погоджуючись з рішенням щодо
застосування фінансових санкцій,
позивач звернувся до суду з позовом про
його скасування.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, виходив з того, що під
час розгляду справи було встановлено
факт порушення позивачем вимог ст. 15-3
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", тому застосування
відповідачем фінансових санкцій до
позивача на підставі абз. 9 ч. 2 ст. 17
цього Закону є правомірним, відтак
підстави для скасування оскаржуваного
рішення відсутні.

Позивач з вказаним висновком суду не
погодився, подав апеляційну скаргу, яку
мотивовано тим, що, оскаржуване рішення
прийнято не у спосіб, встановлений
законом, так як підставою для його
прийняття був протокол про
адміністративне правопорушення та
адміністративних матеріалів, при цьому
співробітниками відповідача перевірка
позивача не проводилася та акт за
результатами її проведення не
складався. Також апелянт посилається
на те, що сам протокол було складено з
численними порушеннями і він не є
актом, яким оформлюються результати
перевірки діяльності суб'єктів
господарювання у сфері виробництва та
обігу спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції та доводам
апеляційної скарги, виходячи з наявних
у справі матеріалів, колегія суддів
зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ФОП ОСОБА_2 зареєстрований як фізична
особа-підприємець 07.05.2001 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію серії НОМЕР_1 (а.с.
21).

26.12.2011 року позивачем отримано торговий
патент на здійснення підприємницької
діяльності у сфері ресторанного
господарства, а саме - кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_2» розташоване у АДРЕСА_1
(а.с. 22).

На виконання вимог п. 9 ч.1 ст. 9 Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» позивачем
отримано ліцензію на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями серії
НОМЕР_2 терміном дії з 08.02.2012 року по
07.02.2013 року (а.с. 23).

22.05.2012 року Білоцерківським міським
відділом ГУ МВС України в Київській
області було направлено із супровідним
листом (а.с. 57) адміністративний
матеріал № 0400931 від 21.05.2012 року,
відносно громадянки ОСОБА_3 на адресу
РУ Департаменту САТ ДПС України у
Київській області, отримане
управлінням 30.05.2012 року.

Зокрема з даного адміністративного
матеріалу вбачається, що 18.05.2012 року
співробітниками Білоцерківського МВ
ГУ МВС України в Київській області було
виявлено факт реалізації алкогольних
напоїв гр. ОСОБА_3, яка працює барменом в
кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», неповнолітній
особі.

Як вірно встановлено судом, вказаний
адміністративний матеріал включає
протокол про адміністративне
порушення від 21.05.2012 року КХ №0400931
відносно бармена кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2»
ОСОБА_3 щодо вчинення нею
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.2 ст. 156 КпАП України,
письмові пояснення ОСОБА_4 від 18.05.2012
року, ОСОБА_5 від 18.05.2012 року, ОСОБА_6 від
18.05.2012 року, ОСОБА_7 від 18.05.2012 року (а.с.
58-66).

На підставі зазначеного
адміністративного матеріалу
відповідачем прийнято оскаржуване
рішення від 13.07.2012 №100349-21/0333/0355 про
застосування фінансових санкцій, яким
за порушення ст. 15-3 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" до позивача
застосовано штраф в сумі 6800 грн. згідно
з абз.7 ч.2 ст.17 цього Закону.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції, були відібрані пояснення у
свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 При
цьому пояснення свідка ОСОБА_4
відповідають наявним в
адміністративному матеріалі № 0400931
письмовим поясненням ОСОБА_4, ОСОБА_5,
які зазначили про те, що 18.05.2012 року
барменом кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» було
продано ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 пляшку вина
«Інкерман» (біле напівсолодке) та
шоколадку.

Таким чином, судом було встановлено
доведеність факту продажу 18.05.2012 року в
кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2", який належить
суб'єкту господарювання - ФОП ОСОБА_2,
алкогольного напою неповнолітній
особі ОСОБА_4

При цьому. судом зауважено, що
свідчення ОСОБА_3, яка зазначила, що
18.05.2012 року працювала у кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_2», проте алкогольних
напоїв неповнолітнім не продавала і не
бачила, щоб хтось з персоналу кафе
здійснював такий продаж, не
підтверджуються іншими доказами та
водночас суперечать наявним у
матеріалах справи доказам, у зв'язку з
чим, зважаючи на непереконливість та
суперечливість свідчень ОСОБА_3, суд
небезпідставно не взяв їх до уваги.

Позивач стверджує, що вино марки
«Інкерман» 18.05.2012 року о 20-30 взагалі не
реалізовувалося, оскільки в іншому
випадку це підтверджувалося б
відповідним розрахунковим документом.
При цьому посилається на Книгу №
"Р"/2, зареєстровану 18.04.2011, і аркуш на
якому вклеєно Z-звіт реєстратора
розрахункових операцій за 18.05.2012 року
(а.с. 53-56), з яких не вбачається
розрахункового документа про продаж
вина марки "Інкерман" і плитки шоколаду.

Разом з тим, на думку колегії, суд
обґрунтовано поставив під сумнів
посилання позивача на відсутність
розрахункового документа як на
підставу того, що вказаний алкогольний
напій взагалі не було реалізовано, з
огляду на те, що відсутністю
розрахункового документа не
спростовується можливість фактичного
продажу алкогольного напою без
оформлення такого документу.

Таким чином, зважаючи наявні у справі
докази, колегія суддів вважає, що судом
обґрунтовано встановлено факт продажу
18.05.2012 року в кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2", який
належить суб'єкту господарювання - ФОП
ОСОБА_2, алкогольного напою
неповнолітній особі ОСОБА_4, що, крім
іншого підтверджується наявними у
справі копіями адміністративних
матеріалів №0400931.

Щодо правомірності прийняття
відповідачем оскаржуваного рішення
про застосування фінансових санкцій на
підставі вищевказаних матеріалів,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ст. 8 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні" на Державну податкову
адміністрацію України покладено
функцію щодо проведенням роботи по
боротьбі з незаконним обігом
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, веденням реєстрів імпортерів,
експортерів, оптових та роздрібних
торговців, місць зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, участю у розробленні
пропозицій щодо основних напрямів
державної, політики і проектів
державних програм у сфері боротьби з
незаконним обігом алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, організацією
виконання актів законодавства у межах
своїх повноважень, здійсненням
систематичного контролю за їх
реалізацією, узагальненням практики
застосування законодавства,
застосуванням у випадках, передбачених
законодавством, фінансових санкцій до
суб'єктів підприємницької діяльності
за порушення законодавства про
виробництво і обіг спирту етилового,
коньячного, плодового, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів,
здійсненням заходів по вилученню та
знищенню або передачі на промислову
переробку алкогольних напоїв, знищенню
тютюнових виробів, що були незаконно
вироблені чи знаходилися у незаконному
обігу.

Згідно положень ч. 4 ст. 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" рішення про
стягнення штрафів, передбачених
частиною другою цієї статті,
приймаються органом, який видав
ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції, визначеної
законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 07.08.2001р. №940 «Про заходи щодо
посилення державного контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
та справлянням акцизного збору»
утворено у складі Державної податкової
служби Департамент контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
як самостійний функціональний
підрозділ з правами юридичної особи, у
складі державних податкових
адміністрацій в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі - регіональні управління
Департаменту з правами юридичної особи
та їх територіальні підрозділи.

Згідно п.6.1 цього Положення про
Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України,
затвердженого наказом ДПА від 10.02.2007р.
№71, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.02.2007р. за №116/13383,
Департаменту підпорядковані
регіональні управління, які
функціонують у складі державних
податкових адміністрацій в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі. За Регіональними
управліннями у межах їх компетенції
закріплені функції, зокрема, контроль
за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв, тютюнових виробів;
контроль за дотриманням суб'єктами
господарювання вимог законодавства з
питань зберігання, транспортування та
реалізації спирту, алкогольних напоїв
та тютюнових виробів; ліцензування
діяльності суб'єктів господарювання з
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями і тютюновими виробами,
зупинення дії та анулювання виданих
ними ліцензій; застосування до
суб'єктів господарювання у випадках,
передбачених законодавством,
фінансових санкцій за порушення вимог
законодавства, яке регулює відносини
при здійсненні роздрібної торгівлі
алкогольними напоями і тютюновими
виробами.

Відповідно до приписів п. 5 Порядку
застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 2 червня 2003 р. N 790, підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є:

акт перевірки додержання суб'єктом
підприємницької діяльності
встановлених законодавством вимог,
обов'язкових для виконання під час
здійснення оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому
зазначається зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства;

результати проведення органом, який
видав ліцензію, іншими органами
виконавчої влади в межах їх
компетенції перевірок суб'єкта
підприємницької діяльності, пов'язаної
з виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів;

матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Враховуючи наведені положення
законодавства, Регіональне управління
Департаменту САТ ДПА України у
Київській області, є самостійним
органом державної податкової служби,
до повноважень якого належить, в тому
числі, прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій на
підставі матеріалів правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої
влади.

Таким чином доводи апелянта, що
оскаржуване рішення прийнято не у
спосіб, встановлений законом, так як
підставою для його прийняття був
протокол про адміністративне
правопорушення та адміністративні
матеріали при цьому без проведення
співробітниками управління перевірки
та складання за результатами її
проведення відповідного акту, колегією
суддів відхиляються, так як в силу
положень п. 5 Порядку № 790, матеріали
правоохоронних, податкових та інших
органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, є самостійною підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
доводи апелянта про неможливість
винесення рішення про застосування
фінансових санкцій на підставі
адміністративного протоколу, є
безпідставними також з огляду на те, що
в даному випадку РУ Департаменту САТ
ДПА України в Київській області до
позивача застосовано санкції не за
адміністративне правопорушення, а за
правопорушення у сфері ведення
господарської діяльності.

Таким чином, враховуючи все викладене
вище, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції, що застосування
відповідачем фінансових санкцій до
позивача на підставі абз. 9 ч. 2 ст. 17
цього Закону є правомірним, відтак
підстави для скасування оскаржуваного
рішення відсутні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15 лютого 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України у
Київській області про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування фінансових санкцій -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
І.О. Грибан

.

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Грибан І.О.