Справа № 688/4927/13-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 688/4927/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Стаднічук
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Білоуса О.В. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Шепетівка та Шепетівському районі
Хмельницької області на постанову
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 23 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до
управління Пенсійного фонду України в
м. Шепетівка та Шепетівському районі
Хмельницької області (далі -
відповідач) про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом до
відповідача в якому просив: визнати
неправомірними дії щодо обмеження під
час перерахунку розміру пенсії за
вислугу років розміром 80% від суми
місячного заробітку; зобов'язати
провести перерахунок пенсії в зв'язку з
підвищенням заробітної плати
працівникам прокуратури відповідно до
вимог ст.50-1 Закону України "Про
прокуратуру" в розмірі 90% від суми
місячного заробітку та виплатити
різницю між фактично отриманою та
належною до сплати сумою пенсії,
перерахувавши її на його особистий
пенсійний рахунок.

Постановою Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 23.12.2013 року позов
задоволено частково: визнано
неправомірними дії відповідача щодо
обмеження під час перерахунку позивачу
розміру пенсії за вислугу років
розміром 80% від суми місячного
заробітку; зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії позивачу
в зв'язку з підвищенням заробітної
плати працівникам прокуратури в
розмірі 90% від суми місячного заробітку
та виплатити різницю між фактично
отриманою та належною до сплати сумою
пенсії, але не більш як за 12 місяців,
перерахувавши її на його особистий
пенсійний рахунок.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи повідомленні належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. п.
1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачу з 11.10.2006 року
призначено пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України "Про
прокуратуру" при загальному стажі
роботи 24 роки 2 місяці 26 днів, в тому
числі 20 років на посадах, які дають
право на пенсію за вислугу років.
Пенсія обчислена в розмірі 90% від суми
місячного заробітку, одержуваного
перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. В зв'язку з
прийняттям Постанови Кабінету
Міністрів України № 505 від 31.05.2012
року "Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівників органів
прокуратури" підвищені посадові оклади
працівників прокуратури. Згідно
довідки Прокуратури Хмельницької
області № 18-94 вих.12 від 07.11.2012 року
заробітна плата позивача з 14.06.2012 року
складає 5177,71 грн. Зважаючи на викладене
позивач звернувся до відповідача,
проте листом від 13.06.2013 року за № 48-Н-12
його повідомлено, що з 01.07.2012 року йому
проведено перерахунок пенсії
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 505 "Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів прокуратури"
та довідкою про складові заробітної
плати. При перерахунку пенсія
обчислена у розмірі 80% від розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої він вийшов на пенсію.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачу призначено пенсію на підставі
Закону України "Про прокуратуру" в
редакції від 11.01.2006 року в розмірі 90% від
суми його місячного заробітку, то
відповідач при здійсненні йому
перерахунку пенсії безпідставно
застосував норми Закону України "Про
прокуратуру" в редакції, чинній на час
набрання чинності Постановою Кабінету
Міністрів України від 31.05.2012 року, і
здійснив перерахунок пенсії в розмірі
80% його заробітної плати, оскільки ці
норми не регулюють спірні
правовідносини.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 50-1
Закону України "Про прокуратуру" в
редакції, що діяла на час призначення
пенсії позивачу , прокурори і слідчі зі
стажем роботи не менше 20 років, у тому
числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи", який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
внесено зміни до статті 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" , зокрема
змінено у відсотках розмір пенсії за
вислугу років, яка призначається
прокурорам і слідчим у разі реалізації
ними такого права: «Прокурори і слідчі
мають право на пенсійне забезпечення
за вислугу років незалежно від віку за
наявності на день звернення вислуги
років. (...) Пенсія призначається в
розмірі 80 відсотків від суми їхньої
місячної (чинної) заробітної плати, до
якої включаються всі види оплати праці,
з якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня
2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії».

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону України "Про прокуратуру" щодо
призначення прокурорам і слідчим
пенсії за вислугу років у розмірі не
більше 90 відсотків від суми місячного
(чинного) заробітку втратили чинність у
зв'язку з внесенням змін до редакції
цієї статті Законом України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи".

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини тринадцята,
вісімнадцята статті 50-1 Закону України
"Про прокуратуру", положення яких щодо
перерахунку пенсії у зв'язку із
прийняттям Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" змін
не зазнали (змінилася лише нумерація
частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" обчислення (перерахунок)
пенсій провадиться за документами
пенсійної справи та документами,
додатково поданими пенсіонерами,
виходячи з розміру місячного заробітку
за відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті
50-1 Закону України "Про прокуратуру"
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця,
що йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає, що при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
дійшла такого правового висновку:
внесені Законом України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" зміни
до статті 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини тринадцята, вісімнадцята
статті 50-1 Закону України "Про
прокуратуру", які змін у зв'язку із
прийняттям Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" не
зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Висновки суду першої інстанції
відповідають правовій позиції
Верховного Суду України викладеній у
постановах від 10 грудня 2013 року у
справах № 21-348а13 та від 17 грудня 2013
року 21-445а13.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення , а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Шепетівка
та Шепетівському районі Хмельницької
області залишити без задоволення, а
постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 23 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Білоус О.В.

Залімський І. Г.