Справа № 813/8832/13-а
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2014 року м. Львів
№ 813/8832/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд у складі судді Клименко О.М. за
участю секретаря судового засідання
Чернявської О.Д. та сторін і інших осіб,
які беруть участь у справі:
позивача: представник ОСОБА_1;
відповідача 1: представник Тетюк Р.М.;
відповідача 2: представник не прибув;
третя особа: представник не прибув;
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Підрозділу
примусового виконання рішення
Головного управління юстиції у
Львівській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Закрите
акціонерне товариство «ОТП Банк» про
визнання протиправною та скасування
ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3) звернулась до
Львівського окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Підрозділу примусового
виконання рішення Головного
управління юстиції у Львівській
області (далі - ППВР ГУЮ у Львівській
області). В порядку ст. 53 КАС України
судом було залучено до участі у справі
другого відповідача - Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області (УДВС ГУЮ у Львівській області)
та третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Закрите
акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі
- ЗАТ «ОТП Банк»). Із урахуванням заяви
від 13.12.2013 року про збільшення розміру
позовних вимог та зміну предмету
адміністративного позову і заяви від
27.12.2013 року про уточнення позовних
вимог, просить визнати протиправною та
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №40324055 від
25.10.2013 року, винесену старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Тетюком Р.М.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 25 жовтня 2013 року старшим
державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у
Львівській області Тетюком Р.М.
винесено постанову ВП № 40324055 про
відкриття виконавчого провадження з
тих підстав, що ЗАТ «ОТП Банк» було
подано заяву про виконання виконавчого
напису №1849 від 23.06.2009 року, виданого
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
Проте дану постанову старшого
державного виконавця Тетюка Р.М.
позивач вважає неправомірною.
Представник позивача в судовому
засіданні також звернув увагу на той
факт, що відповідачем при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 25.10.2013 року ВП №40324055
порушено вимоги ст.ст. 20, 21 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки виконавчі дії проводились
державним виконавцем не за місцем
проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна, а також сума вимог стягувача -
ПАТ «ОТП Банк» є значно меншою від
трьох мільйонів гривень. Відтак,
відповідачем, при винесенні
вищезазначеної постанови, порушено
підвідомчість виконавчих проваджень
відділам примусового виконання рішень.
Зазначені обставини, на думку позивача,
є підставою скасування спірної
постанови про відкриття виконавчого
провадження. Позовні вимоги у судовому
засіданні представник позивача
підтримав повністю, просив позов
В судовому засіданні 04.02.2014 року
старший державний виконавець ВПВР УДВС
ГУЮ у Львівській області Тетюк Р.М. щодо
позову заперечив, зазначив, що така
постанова не порушує права позивача.

Представники відповідача 2 та третьої
особи в судове засідання не прибули,
хоча про дату, час і місце судового
розгляду були повідомлені належним
чином. Заперечень та заяв про розгляд
справи без участі представників на
адресу суду не надходило. За таких
обставин, суд на підставі ч.4 ст.128 КАС
України, ухвалив розглянути справу на
підставі наявних у ній доказів.

Суд заслухав пояснення представників
позивача та відповідача, дослідив
долучені до матеріалів справи письмові
докази, оцінив їх в сукупності і
встановив наступні фактичні обставини
справи та відповідні їм
правовідносини.

Постановою ВП №40324055 від 25.10.2013 року
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого напису №1849,
виданого 23.06.2009 року приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
звернення стягнення на будинок,
загальною площею 247,6 (двісті сорок сім
цілих шість десятих) кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
(реєстраційний номер:1167094) та земельну
ділянку, загальною площею 0,0426 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер: :03:021:0019, що
належить на праві власності ОСОБА_3; за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації будинку та земельної
ділянки, що знаходяться за адресою
АДРЕСА_1 задовольнити вимоги Закритого
акціонерного товариства «ОТП Банк» у
розмірі 158192,82 (сто п'ятдесят вісім тисяч
сто дев'яносто два) долари США 82 центи
та 63886,62 (шістдесят три тисячі вісімсот
вісімдесят шість) гривень 62 копійки.
Боржнику надано строк для
добровільного виконання до 01.11.2013 року.

Щодо діяльності державної виконавчої
служби, то в ст. 19 Конституції України
закріплено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання на території
України судових рішень, рішень інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню, визначені Законом України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
р. № 606-XIV, а на територіях інших держав -
міжнародними договорами України на
засадах взаємності.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про виконавче провадження»
зазначений Закон визначає умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Основною функцією державної
виконавчої служби є задоволення вимог
виконавчого документа, забезпечення
дотримання при цьому прав та законних
інтересів громадян та юридичних осіб,
сприяння їм у реалізації своїх
процесуальних прав.

Згідно із ч.1 ст. 6 вищевказаного Закону,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Виконанню
державною виконавчою службою підлягає
такий виконавчий документ як
виконавчий напис нотаріуса.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Таким чином, право вибору може
застосовуватись тільки у разі
наявності інформації про одночасне
різне місце проживання, перебування,
роботи боржника або за
місцезнаходження майна боржника.

Судом встановлено, що позивачка
(боржник) зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, майно ОСОБА_3 також
знаходиться в м. Бориславі Львівської
області, відтак примусове виконання
рішення повинно було здійснюватись
Відділом державної виконавчої служби
Бориславського міського управління
юстиції. Будь - яких доказів реєстрації
позивача за іншими адресами або
знаходження майна за іншими адресами
суду не надано.

На підставі зазначено, суд дійшов
висновку, що виконавче провадження ВП
№40324055 щодо виконання виконавчого
напису №1849, виданого 23.06.2009 року
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
було відкрито із суттєвим порушенням
положень статті 20 Закону України «Про
виконавче провадження» (щодо місця
виконання), що позбавило боржника
вчасно отримувати необхідну
інформацію та відповідно реагувати у
встановлений законом спосіб.

Слід також зазначити, що статтею 21
Закону визначено підвідомчість
виконавчих проваджень відділам
примусового виконання рішень, згідно
частини 2 якої на відділ примусового
виконання рішень управлінь державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головного управління
юстиції в області, містах Києві та
Севастополі покладається виконання
рішень, за якими: боржниками є
територіальні підрозділи центральних
органів виконавчої влади, місцеві суди,
міські, районні або селищні ради чи
районні державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи; сума зобов'язання
становить від трьох до десяти
мільйонів гривень або еквівалентну
суму в іноземній валюті.

Як вбачається зі змісту виконавчого
напису нотаріуса №1849, виданого 23.06.2009
року приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
сума стягнення становить 158192,82 (сто
п'ятдесят вісім тисяч сто дев'яносто
два) доларів США 82 центи та 63886,62
(шістдесят три тисячі вісімсот
вісімдесят шість) гривень 62 копійки, що
становить менше трьох мільйонів
гривень.

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд
зазначає, що постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП №40324055 від
25.10.2013 року, винесена ВПВР УДВС ГУЮ у
Львівській області не за підвідомчістю
та не за місцем виконання рішення,
тобто неповноважним органом державної
виконавчої служби, тому державний
виконавець, приймаючи постанову про
відкриття виконавчого провадження,
вийшов за межі своєї компетенції,
визначеної законом, а відтак, прийнята
постанова підлягає скасуванню.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України,
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють не лише чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а й
обґрунтовано, добросовісно, розсудливо
та безсторонньо. Матеріали справи
свідчать, що відповідні положення
відповідачем не були дотримані. В той
же час позивач довів обґрунтованість
позовних вимог належними та
допустимими доказами.

Відповідно до вимог статті 162 КАС
України при вирішенні справи по суті
суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково. У
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Із врахуванням вищевикладених
обставин, суд вважає, що позовні вимоги
слід задовольнити повністю.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України
понесені позивачем судові витрати
(судовий збір) відшкодовуються йому за
рахунок Державного бюджету України.

Керуючись статтями 17-19, 71, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №40324055 від 25.10.2013 року,
винесену старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Тетюком Р.М.

Присудити з державного бюджету на
користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 82300) судовий
збір в розмірі 68 (шістдесят вісім) грн. 82
коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 10.02.2014 року.

Суддя
Клименко О.М.