Справа № 2а-812/11/1370
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
Справа №
876/15462/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Гудима Л.Я.

суддів:
Ільчишин Т.І., Шинкар Н.В.

за участі секретаря судового
засідання: Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
19.11.2013р. в адміністративній справі за
позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова до ОСОБА_1 про стягнення податку
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів, -

В С Т А Н О В И В:

25.01.2011р. позивач Державна податкова
інспекція /ДПІ/ у Шевченківському
районі м. Львова звернулася до суду із
адміністративним позовом, в якому
просила примусово стягнути з
відповідача ОСОБА_1 податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
розмірі 57 480 грн. (а.с.3).

Ухвалою від 13 грудня 2011 року зупинено
провадження у справі.

Ухвалою від 11 листопада 2013 року
поновлено провадження у справі.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 19.11.2013р.
заявлений позов задоволено, стягнуто з
відповідача на користь бюджету податок
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів у
сумі 57480 грн.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду сторона
відповідача ОСОБА_1, оскаржила його в
апеляційному порядку, яка покликаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні
заявленого позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим,
що в силу приписів Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» перша реєстрація
транспортних засобів не проводиться у
разі відсутності документів про сплату
податку або документів, що дають право
на користування пільгами; факт
реєстрації транспортного засобу
стверджує те, що на момент такої
реєстрації були виконані всі
обов'язкові вимоги, у тому числі, й щодо
сплати податку з власників
транспортних засобів. Оскільки
реєстрація автомобіля проведена, тому
підстава для стягнення спірного
податку є відсутньою, обов'язок сплати
податку припинився у зв'язку з його
виконанням. Разом з тим, із матеріалів
справи не убачається жодної обставини,
за наявності якої могла б наставати
відповідальність відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача на
підтримання поданої скарги,
заперечення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої
інстанції, згідно листа управління
Державтоінспекції Львівського ВРЕР №
9504/10/17-108/174 від 31.08.2010 року на ім'я ОСОБА_1,
зареєстровано: автомобіль марки
MERCEDES-BENZ 312 D, державний номерний знак
НОМЕР_1 2000 року випуску.

Згідно довідки ДПІ у Шевченківському
районі м. Львова від 11.11.2010 року №26766/17-010
, про результати перевірки щодо сплати
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів за відповідачем рахується
заборгованість у розмірі 57 480,00 грн.

Розглядувані відносини на час їх
виникнення регулювалися приписами
Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»,
відповідно до ст. 1 якого платниками
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів є підприємства, установи та
організації, які є юридичними особами,
іноземні юридичні особи, а також
громадяни України, іноземні громадяни
та особи без громадянства, які
здійснюють першу реєстрацію в Україні,
реєстрацію, перереєстрацію
транспортних засобів та/або мають
зареєстровані в Україні згідно з
чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
ст.2 цього Закону є об'єктами
оподаткування.

Згідно з ст. 5 цього Закону податок
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
сплачується, зокрема, фізичними
особами перед проведенням першої
реєстрації в Україні, реєстрацією,
перереєстрацією транспортних засобів,
а також перед технічним оглядом
транспортних засобів щорічно або один
раз за два роки, але не пізніше першого
півріччя року, в якому провадиться
технічний огляд.

Окрім цього, відповідно до ч.
5 ст. 50 Бюджетного кодексу України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) податки, збори
(обов'язкові платежі) та інші доходи
державного бюджету визнаються
зарахованими в доход державного
бюджету з моменту зарахування на
єдиний казначейський рахунок
державного бюджету.

З урахуванням наведеного,
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що оскільки
сума податку з власників транспортних
засобів не надходила до бюджету, тому
відповідачем не виконаний обов'язок
щодо сплати цього податку, через що
останній належить стягнути в дохід
бюджету.

В частині доводів
апеляційної скарги колегія суддів
виходить з того, що проведення
державної реєстрації транспортних
засобів не може слугувати
беззаперечним фактом сплати всіх
податків та обов'язкових платежів
власником транспортних засобів;
обов'язок органів ДАІ проводити таку
реєстрацію лише за умови сплати всіх
податків і обов'язкових зборів не
спростовує наведеного висновку, а
недотримання вказаного обов'язку з
боку цього органу і не поступлення
коштів до бюджету не звільняє власника
транспортних засобів від сплати
податку.

Додатково колегія суддів
враховує, що факт проведення першої
реєстрації транспортного засобу
відповідачем в судовому порядку не
оспорюється, в тому числі останній не
звертався до суду з приводу визнання
недійсними договору купівлі-продажу
автомобіля (тобто, не спростовував
факту придбання автомобіля),
оскарження протиправних дій
працівників ДАІ щодо проведення
реєстрації автомобіля (тобто, не
спростовував фактів оформлення права
власності на вказаний автомобіль) тощо.

Таким чином, наявними
матеріалами справи стверджується факт
реєстрації за відповідачем
транспортного засобу без сплати ним
відповідного податку.

Відповідно до приписів ст.7
Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), відповідно до
яких у разі приховування (заниження)
об'єктів оподаткування з власників
транспортних засобів стягуються сума
несплаченого податку, а також пеня або
штраф у порядку, передбаченому законом.

Недоїмки із сплати податку, а також
суми штрафів, пеня стягуються з
платників податку згідно із
законодавством.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до переконливого
висновку про те, що заявлений позов є
підставним та обґрунтованим, а тому
підлягає до задоволення.

При цьому висновок про наявність
заборгованості із податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів та
підставність заявлених вимог зроблено
судом першої інстанції з дотриманням
вимог КАС України, оскільки він, вживши
заходів, необхідних для з'ясування всіх
обставин у справі, всебічно, повно та
об'єктивно оцінив наявні у справі
докази і постановив законне й
обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст. ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 19.11.2013р. в
адміністративній справі № 2а-812/11/1370
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя :
Л.Я. Гудим

Судді:
Н.В. Ільчишин

Т.І. Шинкар