Справа № 808/415/14
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року (10 год. 45 хв.)Справа №
808/415/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді О.В.
Конишевої,

за участю секретаря судового засідання
Я.М. Муха

за участю представників сторін :

від позивача Балабко А.В.

від відповідача Маріхін К.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізький завод кольорових
сплавів»

до: Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

про: визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення № від 30.12.2013

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізький завод кольорових
сплавів» (далі - позивач) до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі - відповідач) в якому
позивач просить суд визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення - рішення №
від 30.12.2013.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав
викладених в позовній заяві, вважає, що
податкове повідомлення - рішення
прийняте з порушенням вимог чинного
законодавства. Адміністративний позов
просить задовольнити у повному обсязі,
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
30.12.2013.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав викладених в запереченнях.
Вважає прийняте податкове
повідомлення - рішення правомірним. В
задоволенні адміністративного позову
просить відмовити в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши інші наявні у справі
докази у їх сукупності, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем
було проведено камеральну перевірку
щодо подання уточнюючої податкової
звітності за ф. №-1ДФ позивачем за 2
квартал 2013 року.

За наслідками перевірки складено акт
перевірки від 12.12.2013 року № 283/29- 00/31549003
(далі - Акт перевірки), яким зафіксовано,
порушення п.п. «б» п. 176.2 ст. 176
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-УІ (далі - ПК України),
внаслідок подання податкової
звітності (форма № 1-ДФ) за 2 квартал 2013
року з недостовірними відомостями та
помилками.

На підставі акту перевірки було
винесено податкове
повідомлення-рішення від 30.12.2013 року №
, яким визначено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 1020,00 грн.

Суд вважає висновки Акту перевірки про
допущені позивачем порушення
підпункту "б" пункту 176.2 ст. 176, частини 1
пункту 119.2 статті 119 Податкового
кодексу необґрунтованими, у зв'язку з
чим приходить до висновку про
протиправність прийнятого податкового
повідомлення-рішення з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46
Податкового кодексу України податкова
декларація, розрахунок - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та /або сплаченого
податку.

Згідно зі статтею 49 Податкового
кодексу України, податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.
Податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
в тому числі, що дорівнює календарному
кварталу або календарному півріччю (у
тому числі в разі сплати квартальних
або піврічних авансових внесків) -
протягом 40 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) кварталу
(півріччя);

Стаття 51 Податкового кодексу України
визначає порядок подання відомостей
про суми виплачених доходів платникам
податків - фізичним особам.

Так, податковий агент зобов'язаний
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податків, а також сум
нарахованого та утриманого з них
податку органу державної податкової
служби за місцем свого обліку.

Відповідно до пункту 176.1 статті 176
Податкового кодексу України платники
податку зобов'язані вести облік
доходів і витрат в обсягах, необхідних
для визначення суми загального річного
оподатковуваного доходу, у разі якщо
такий платник податку зобов'язаний
відповідно до цього розділу подавати
декларацію або має право на таке
подання з метою повернення надміру
сплачених податків, у тому числі при
застосуванні права на податкову
знижку, подавати податкову декларацію
за встановленою формою у визначені
строки у випадках, коли згідно з
нормами цього розділу таке подання є
обов'язковим.

Згідно з пунктом 176.2 статті 176
Податкового кодексу України, особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Своєчасне подання позивачем
податкової звітності за формою №1-ДФ за
2 квартал 2013 року визнається
представниками сторін та, відповідно
до приписів частини 3 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зазначені обставини не
потребують доказуванню.

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового
кодексу України передбачено, у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації (крім
обмежень, визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно виявлені.

Платник податків, який самостійно
виявляє факт заниження податкового
зобов'язання минулих податкових
періодів, зобов'язаний, за винятком
випадків, установлених пунктом 50.2 цієї
статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок
і сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період, то штрафи,
визначені у цьому пункті, не
застосовуються.

Обмеження щодо можливості подачі
уточнюючих розрахунків визначені
пунктом 50.2 статті 50 Податкового
кодексу України, відповідно до якого
платник податків під час проведення
документальних планових та
позапланових виїзних перевірок не має
права подавати уточнюючі розрахунки до
поданих ним раніше податкових
декларацій за будь-який звітний
(податковий) період з відповідного
податку і збору, який перевіряється
контролюючим органом.

Як встановлено судом, відповідачем
було подано уточнюючий розрахунок до
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку за 2 квартал 2013 року,
якими внесено зміни до вказаної
податкової звітності, а саме було
змінено ознаку доходу виплаченого на
користь фізичної особи замість ознаки
доходу 126 «Дохід отриманий платником
податку як додаткове благо» було
вказано ознаку доходу 169 «сума
благодійної допомоги, у тому числі
гуманітарна допомога, яка надходить на
користь платника податків у вигляді
коштів або майна».

Отже, уточнюючі розрахунки податкової
звітності (форми №1-ДФ) за 2 квартал 2013
року в яких виправлені помилки,
самостійно виявлені платником
податків, подані позивачем до
проведення перевірки органом
державної податкової служби, що не
оспорюється представником відповідача
в судовому засіданні.

Відповідно до пунктом 119.2 статті 119
Податкового кодексу України за
податкові правопорушення в частині
неподання, подання з порушенням
встановлених строків, подання не у
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку,- тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 510 грн.

Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке саме
порушення,- тягнуть за собою накладення
штрафу у розмірі 1020грн.

Відповідно до розрахунку штрафних
санкцій до акту перевірки від 12.12.2013
року № 283/29-00/31549003 повторність вчинення
порушення аргументована прийняттям
відповідачем податкового повідомлення
- рішення від 18.11.2013 року № , на
підставі акту перевірки від 04.11.2013 року
№204/29-0/31549003.

Податкове повідомлення - рішення від
18.11.2013 року № прийняте на
підставі акту перевірки від 04.11.2013 року
№ 204/29-0/31549003 було оскаржено позивачем в
судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 23.12.2013 року
№ 808/9394/13-а відкрито провадження у
справі № 808/9394/13-а за позовом ТОВ «ЗЗКС»
до СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення від 18.11.2013 року №
.

Отже, відповідач не має підстав
стверджувати про повторність
вчиненого порушення, так як податкове
повідомлення-рішення від 18.11.2013 року №
, яке прийнято першим,
оскаржується в судовому порядку, а
податкові зобов'язання є
неузгодженими.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідачем
безпідставно прийнято податкове
повідомлення-рішення від 30.12.2013 року №
, яким визначено суму грошового
зобов'язання у розмірі 1020,00 грн., отже
воно є незаконним та підлягає
скасуванню.

Положеннями статті 109 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковими правопорушеннями є
протиправні діяння (дія чи
бездіяльність) платників податків,
податкових агентів, та/або їх посадових
осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Як встановлено судом, позивачем було
своєчасно подано до податкового органу
відповідну звітність, а також
самостійно усунуто виявлені помилки,
які не стосуються сумарних показників
сум доходів, нарахованих (сплачених) на
користь платника податків, сум
утриманого з них податку, у зв'язку з
чим бюджет не зазнав втрат. Крім того,
право самостійно усунути виявлені
помилки, передбачено діючим
законодавством, як щоб законодавець за
мету ставив притягнення до
відповідальності за будь яке
порушення, яке не призвело до суттєвих
порушень, відповідно не було б на
законодавчому рівні передбачено
можливості усунення виявлених помилок.
Відтак, суд приходить до висновку про
необґрунтованість та недоведеність
висновку податкового органу про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства, у зв'язку з чим підстави
для застосування штрафних санкцій до
позивач відсутні.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеності перед судом їх
переконливості.

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи, що позивачем у порядку та
строки, визначені Податковим кодексом
України, подані уточнюючи розрахунки
податкової звітності за формою № 1-ДФ, в
яких виправлені помилки, самостійно
виявлені платником податків, суд
приходить до висновку про відсутність
податкового правопорушення, як
підстави для застосування штрафної
санкції, у зв'язку з чим рішення про
застосування до позивача такої санкції
прийнято протиправно, а відтак, позовні
вимоги про його скасування є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
присудженню з Державного бюджету
України на користь позивача підлягають
здійснені ним та документально
підтвердженні судові витрати.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158, 160- 164 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів № від 30.12.2013.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізький завод
кольорових сплавів» судовий збір у
розмірі 182,70 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
складення її в повному обсязі,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена в повному обсязі
12.02.2014

Суддя
О.В. Конишева