Справа № П/805/6/14
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Михайлик А.С.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
справа №П/805/6/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Чебанова О.О., Старосуда М.І.,
Гайдара А.В., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
р. у справі № П/805/6/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення суми витрат за особовими
справами потерпілих у розмірі 516,12 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області звернулось до суду з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення суми витрат за особовими
справами потерпілих у розмірі 516,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ним виплачено пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 1 липня
2013 року по 30 вересня 2013 року у розмірі
516,12 грн. Водночас, відповідно до ст. 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», органи виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
повинні відшкодовувати органам
Пенсійного фонду пенсії, сплачені
особам, яким призначено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання. Проте,
відповідачем вказаний припис закону не
виконано. Просив стягнути з
відповідача суми витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання по ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за
період з 01.07.2013 року по 30.09.2013 року на
суму 516,12 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
р. у справі № П/805/6/14 у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати,
постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, вважає за необхідне апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивачем у
період з 1 липня 2013 року по 30 вересня 2013
року виплачені пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, ОСОБА_2 відповідно до
протоколу № 2252 від 10 липня 2009 року,
складеного на підставі заяви № 2252 від 8
липня 2009 року (а.с. 22-24), у сумі 86,02 грн. за
кожний місяць періоду та ОСОБА_3
відповідно до розпорядження № 150111 від
31 січня 2011 року, винесеного на підставі
заяви № 466 від 25 січня 2011 року (а.с. 32, 33),
у сумі 86,02 грн. за кожний місяць періоду.
Загальна сума виплат ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
здійснених позивачем за період з 1
липня 2013 року по 30 вересня 2013 року,
складає 516,12 грн., що підтверджується
наявним у матеріалах справи
розрахунком суми позову (а.с. 6).

Між сторонами підписані акти
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 1 липня 2013 року
по 30 вересня 2013 року (а.с. 7-21).

Згідно з доданими до актів списків
осіб, що не прийняті до заліку
відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки, через закінчення
терміну навчання отримувача пенсії по
втраті годувальника відповідачем не
включені до заліку витрати на виплату
пенсій по втраті годувальника ОСОБА_2
та ОСОБА_3 та, як наслідок, не враховані
до відшкодування у загальній сумі 516,12
грн.

Як вбачається зі свідоцтва про
народження НОМЕР_1 ОСОБА_2, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 25), та
свідоцтва про народження НОМЕР_2
ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.
34), батьком зазначених осіб є ОСОБА_4.

Отримавши тупу травма грудної клітини
та живота, що підтверджується актом № 13
про нещасний випадок на виробництві
(а.с. 29-31, 38-40), ОСОБА_4 помер, про що у
матеріалах справи наявне свідоцтво про
смерть НОМЕР_3 (а.с. 26, 35). Зазначений факт
став підставою для призначення ОСОБА_2
та ОСОБА_3 пенсії по втраті
годувальника, який помер внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

Відповідно до положень статті 1 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 №
16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Основ, залежно від
страхового випадку існують такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття. Відносини, що виникають за
зазначеними в ч.1 цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням, згідно з
приписами ст. 25 Основ, надаються такі
види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених ч.4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 25 Основ за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Приймаючи до уваги те, що пенсія по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, є наслідком страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, належним
страховиком, тобто тим суб'єктом, хто
має надавати застрахованій особі
матеріальну допомогу чи соціальні
послуги, відповідно до ст. 25 Основ, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Відповідно до частини 2 статті 7
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1105-ХІV (далі -
Закон № 1105) фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені
потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом у рахунок його
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Пунктом 5 статті 24 Закону № 1105-ХІV
визначено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до пункту «д» частини 1
статті 21 Закону № 1105-ХІV, у разі
настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, зокрема, пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині 2 статті 32 цього
Закону, - незалежно від тривалості
страхового стажу. При цьому дітям
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника.

Статтею 21 Закону № 1105-ХІV визначений
перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Згідно зі статтею 33 № 1105-ХІV у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом «д» пунктом 1
частини 1 статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1)
діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до
18 років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; 3)
інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4) неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

У відповідності до наданої
відповідачем довідки від 22.01.2011 року
Макіївського будівельного центру
професійно-технічної освіти ім. Ф.І.
Бачуріна ОСОБА_3 навчався у період з 01
грудня 2010 року по 30 березня 2012 року (а.с.
50).

Згідно з постановою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки від 30 січня 2012 року №
0541/13.2/13.2/12 про припинення щомісячної
страхової виплати ОСОБА_3 припинено
виплати у зв'язку із закінченням
навчання (а.с. 51).

Згідно з дипломом серії НОМЕР_4,
виданого Макіївським будівельним
центром професійно-технічної освіти
ім. Ф.І. Бачуріна, ОСОБА_2 закінчив
навчання 30.06.2011 року (а.с. 52).

Відповідно до постанови відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Гірницькому
районі м. Макіївки від 04.07.2011 року №
0541/13.1/6 про зняття з обліку ОСОБА_2
припинено страхові виплати у зв'язку із
закінченням навчання з 01.07.2011 року (а.с.
53).

Доказів навчання ОСОБА_3, ОСОБА_2 саме на
денній формі навчання позивачем не
надано. Крім того, у 2013 році ОСОБА_3
виповнилось - 20 років, ОСОБА_2 -
виповнилось 22 роки, що свідчить про
досягнення повноліття - 18 років.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
підстави для відшкодування
відповідачем витрат, понесених
управлінням Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області, з виплати пенсій
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відсутні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України К/800/45931/13 від 28 листопада 2013
року у справі № 805/7399/13-а між тими самими
сторонами, з того самого предмету
спору, але за інший період.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції спір по суті вирішений вірно,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
зміни або скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
р. у справі № П/805/6/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
р. у справі № П/805/6/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
рішення законної сили.

Головуючий
О.О. Чебанов

Судді
М.І. Старосуд

А.В. Гайдар