Справа № 817/3946/13-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нор
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"12" лютого 2014 р.
Справа № 817/3946/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

при секретарі
Самченко В.М. ,

за участю представника позивача
Тарасюк Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"18" грудня 2013 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
сірникова фабрика" до
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ТзОВ "Українська
сірникова фабрика" звернулося до
адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення відповідача
№ від 09.08.2013 року.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення - рішення
податкове повідомлення-рішення
Костопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області від 09.08.2013 року № яким
Товариству з обмеженою
відповідальністю " Українська
сірникова фабрика" зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в розмірі 4667,00 грн.

Не погоджуючись з даною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що оскаржуване рішення відповідача
прийнято не на підставі, не у межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачені чинним законодавством
України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Перевіряючи правомірність прийнятого
рішення на відповідність вимогам ч. 3
ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд зазначає
наступне.

В період з 15.07.2013 року по 19.07.2013 року
відповідачем проведена документальна
позапланова виїзна перевірка позивача
з питань своєчасності, достовірності,
повноти нарахування і сплати податку
на додану вартість при проведенні
фінансово-господарських операцій з ПП
«Ястреб» () за листопад
2011 року.

За результатами вказаної перевірки,
складено акт №53/22/32413704 від 26.07.2013 року, в
якому зафіксовано порушення позивачем
п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України

На підставі результатів вказаної
перевірки, 27.11.2012 року прийнято
податкове повідомлення-рішення від
09.08.2013р. №, яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість в розмірі
4667,00 грн.

Позивач скористався правом на
адміністративне оскарження вказаного
податкового повідомлення - рішення,
однак рішенням відповідача скарга
позивача залишена без задоволення.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному
рішенню, колегія суддів зазначає
наступне.

Встановлено, що 11 лютого 2008 року між
позивачем (Замовник) та ПП «Ястреб»
(Виконавець) укладено договір № 628 про
надання охоронних послуг, за умовами
якого охорона об'єкту здійснюється 4
(чотирма) цілодобовими постами охорони
виконавця.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що вид
постів охорони (обхідний) та режим
роботи кожного посту охорони
визначаються у Дислокації, що наведена
у Додатку №1 до даного Договору та є
його невід'ємною частиною.

Відповідно до п.1.6 договору порядок
несення служби на постах охорони, права
та обов'язки охоронників передбачені
інструкцією по охороні об'єкту, що
наведена у додатку №2 до даного
договору та є його невід'ємною
частиною.

01.08.2009 року, 01.12.2009 року. та 01.01.2011 року
сторони укладали додаткові угоди, у
зв'язку зі зміною вартості послуг та
зміною юридичної адреси ПП «Ястреб».

Факт виконання договору в листопаді 2011
року підтверджується актом
здачі-прийняття робіт № ОУ-0001662 від
30.11.2011 року та податковою накладною,
виписаною ПП «Ястреб» від 30.11.2011 року
№105.

Розрахунки з ПП «Ястреб» здійснені
позивачем повністю у безготівковій
формі, що підтверджується банківською
випискою по рахунках позивача та
відповідним платіжним дорученням
(а.с.54).

Правовідносини, що виникають у зв'язку
з формуванням платником податку на
додану вартість податкового кредиту,
регулюються ст. 198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VІ (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) (надалі -
Кодекс).

Так, згідно п. 198.1 ст. 198 Кодексу
визначено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 цієї ж статті
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку та придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Приписами п. 198.6 ст. 198 Кодексу
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначено п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за № 168/704, первинні документі - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Відповідно до
даної статті, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Податковим кодексом України або ж
іншим нормативно-правовим актом не
встановлено будь-яких обмежень, ніж
наявність належним чином оформленої
податкової накладної, щодо включення
до податкового кредиту суми сплаченого
податку.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту (п.
201.10 Податкового кодексу України).

Усі господарські операції
підтверджені первинними документами
позивача відповідно до вимог Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" та
Податкового кодексу України, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку.

Зазначені документи, підтверджують
взаємовідносини позивача з ПП
«Ястреб», містять всі обов'язкові
реквізити, що передбачені для даного
виду господарських операцій, містять
необхідні відомості про господарську
операцію, підтверджують реальність
руху активів учасників правовідносин,
а відтак є первинними в розумінні
закону.

Посилання відповідача на акти
перевірок ДПІ у Оболонському районі м.
Києва від 26.04.2013р. №484/22.1-07/31520728, ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва ДПС від
13.11.2012р. №7593/22-7/37889322, ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС від
27.03.2013р. №817/22-90/32799525, ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва ДПС від
15.03.2012р. №531/22.4-13/37817014 є безпідставними.

Частиною 2 ст. 61 Конституції України
встановлено, що юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Чинне законодавство не передбачає, що
право на формування податкового
кредиту у разі виконання платником
податку усіх передбачених законом умов
щодо отримання такого податкового
кредиту та має всі документальні
підтвердження його розміру, не
ставитися у залежність від додержання
податкової дисципліни третіми особами.

Норми податкового законодавства не
передбачають, що право на формування
податкового кредиту повинно ставитися
у залежність від додержання податкової
дисципліни третіми особами.

З урахуванням законодавчого
регулювання спірних правовідносин та
встановлених у справі обставини щодо
дотримання позивачем усіх визначених
Податковим кодексом України умов для
включення сплаченого в ціні придбаних
товарів податку на додану вартість до
складу податкового кредиту
підприємства та при наявності належним
чином складених податкових накладних,
виданих платником податку на додану
вартість, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про
обґрунтованість доводів позивача щодо
протиправності оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення
апелянта.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Костопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "18" грудня
2013 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "12" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Українська сірникова фабрика"
вул.Андріївська,112,м.Березне,Березнівсь
кий район, Рівненська область,34600

3- відповідачу/відповідачам:
Костопільська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області
вул.С.Руданського,5,м.Костопіль,Рівненс
ька область,35000