Справа № 127/27044/13-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бар'як А. С.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сушко О.О.

судді: Біла Л.М. Загороднюк А.Г.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Вінниці на постанову Вінницького
міського суду м. Вінниця від 04 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці
про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці
про визнання протиправним дій та
зобовязання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду
від 04 грудня 2013 року позов задоволено.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України,
проводить розгляд справи в порядку
письмового провадження, при цьому
згідно частини 6 статті 12, частини 1
статті 41 КАС України, повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін, з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивачу була
призначена пенсія за вислугою років
відповідно до Листа управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці №
215/У-1 від 19.08.2013 рокупроте, при
досягненні пенсійного віку, позивачка
звернулась до відповідача з заявою про
призначення їй пенсії по віку, після
призначення якої з інформаційної
довідки, наданої відповідачем,
позивачці стало відомо про показник
заробітної плати, застосований при
призначені даного виду пенсії, що на
думку позивача, не відповідає нормам
законодавства.

Відповідно дост. 6 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», при якому
пенсія саме призначається, що також
знаходить своє підтвердження в
норміст. 7 вказаного Закону та
закріплюється законодавцем і в абз.4 ч.2
ст. 40, ст. 45 Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування», з огляду на норму ч.3 ст. 45
Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування», яка чітко повязує
застосування показника середньої
заробітної плати, який враховувався
при призначенні попереднього виду
пенсії, виключно за наявності бажання
особи, що в даних правовідносинах не
відбулось. А відтак відповідач в
супереч зазначеній нормі
законодавства, без бажання особи, на
власний розсуд застосував відповідний
показник зарплати, що видно із
заперечення та апеляційної скарги
відповідача, оскільки управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці
зазначило, що правомірно застосовано
показник середньої заробітної плати за
2007 рік, оскільки первинне призначення
пенсії позивача відбулось в 2006 році.

Суд апеляційної погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
визнання дій управління Пенсійного
фонду України у м. Вінниці з приводу
відмови у застосуванні при призначені
пенсії за віком позивачу показника
середньої заробітної плати в Україні, з
якої сплачено страхові внески, за три
роки, що передують року звернення за
призначенням пенсії за віком
протиправними; зобовязання управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці
провести перерахунок призначеної
позивачу пенсії за віком із
застосуванням показника середньої
заробітної плати в Україні, з якої
сплачено страхові внески, за три роки,
що передують року звернення за
призначенням пенсії за віком,
здійснивши виплату недонарахованих
сум пенсій із врахуванням проведених
виплат, починаючи з 21.06.2013 року.

Отже, доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тобто
прийнята постанова відповідає
матеріалам справи та вимогам закону і
підстав для її скасування не
вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб, строках та
межах визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці,
-залишити без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду м. Вінниця
від 04 грудня 2013 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Біла Л.М.

Загороднюк А.Г.