Справа № 2а-10322/11
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/31554/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього А.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Масандрівського
селищного голови Яценко Жанни Іванівни
на постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 03
листопада 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Масандрівського селищного голови
Яценко Жанни Іванівни про зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Масандрівського
селищного голови Яценко Ж.І. про
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 03
листопада 2011 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволені частково: визнано
дії Масандрівського селищного голови
Яценко Ж.І. щодо розгляду заяв ОСОБА_3
від 19 серпня 2011 року та від 05 вересня 2011
року неправомірними; зобов'язано
Масандрівського селищного голову
Яценко Ж.І. надати ОСОБА_3 запитувану
інформацію, зазначену у заяві про
надання публічної інформації від 19
серпня 2011 року. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2012 року апеляційні скарги
позивача та відповідача було залишено
без задоволення, а постанову
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 03 листопада 2011 року
без змін.

Масандрівським селищним головою
подано касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
останній просить рішення судів першої
та апеляційної інстанції скасувати, у
позові відмовити.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі, рішення суду щодо
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
було встановлено, що 19 серпня 2011 року
позивач звернувся до Масандрівського
селищного голови Яценко Ж. І. з
інформаційним запитом про
витребування копій документів, які
були підставою для прийняття рішень №12
та №14 від 07 квітня 2005 року
Масандрівською селищною радою; копії
клопотання С/З «Лівадія» про
добровільну відмову від земельної
ділянки площею 0,32 га; копії протоколів
засідань земельної комісії
Масандрівської селищної ради за період
з 25 березня 2005 року по 07 квітня 2005 року;
копію клопотання НПАО «Масандра» про
дачу дозволу на виготовлення проекту
відводу земельної ділянки площею 0,32 га,
а також усіх доданих до нього
документів, якщо такі є.

Згідно відповіді №2-11/Б-1554 від 29 серпня
2011 року Масандрівський селищний голова
повідомила, що документація, створена
Масандрівською селищною радою,
виконавчим комітетом Масандрівської
селищної ради, Масандрівською селищною
головою, за мінуванням п'яти років
після її створення, передається на
зберігання у архівний відділ
Ялтинської міської ради.

Відповідно відмітки Ялтинського
архівного відділу на заяві позивача
від 02 вересня 2011 року, «Про надання
копій документів, які були підставою
для прийняття рішень Масандрівською
селищною радою №12 та №14 від 07 квітня 2005
року», документи за 2005 рік на державне
зберігання не надавалися.

05 вересня 2011 року позивач повторно
звернувся до Масандрівського
селищного голови. з інформаційним
запитом про надання йому копій
документів, вказаних у його заяві від 19
серпня 2011 року, оскільки у архівному
відділі Ялтинської міської ради
відсутні документи Масандрівської
селищної ради за 2005 рік.

Згідно відповіді Масандрівського
селищного голови Яценко Ж. І. від 12
вересня 2011 року, позивачу повідомлено,
що дія Закону України «Про доступ до
публічної інформації» не поширюється
на правовідносини, які виникли до 09
травня 2011 року, оскільки він набрав
законної сили тільки 09 травня 2011 року.
Даний Закон застосовується до
публічної інформації створюваної
після 09 травня 2011 року.

Позивач не погодившись з відмовою
відповідача у наданні йому публічної
інформації звернувся до суду.

Статтями 1 та 20 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
передбачає, що публічна інформація - це
відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту. У разі якщо запит
стосується надання великого обсягу
інформації або потребує пошуку
інформації серед значної кількості
даних, розпорядник інформації може
продовжити строк розгляду запиту до 20
робочих днів з обґрунтуванням такого
продовження. Про продовження строку
розпорядник інформації повідомляє
запитувача в письмовій формі не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», інформацією з обмеженим
доступом є: конфіденційна інформація,
таємна інформація та службова
інформація. Частиною 2 цієї ж статті
передбачено, що обмеження доступу до
інформації здійснюється відповідно до
закону при дотриманні сукупності таких
вимог: виключно в інтересах
національної безпеки, територіальної
цілісності або громадського порядку з
метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я
населення, для захисту репутації або
прав інших людей, для запобігання
розголошенню інформації, одержаної
конфіденційно, або для підтримання
авторитету і неупередженості
правосуддя; розголошення інформації
може завдати істотної шкоди цим
інтересам; шкода від оприлюднення
такої інформації переважає суспільний
інтерес в її отриманні.

Статтею 9 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», передбачено, що
відповідно до вимог частини другої
статті 6 цього Закону до службової може
належати така інформація: що міститься
в документах суб'єктів владних
повноважень, які становлять
внутрівідомчу службову
кореспонденцію, доповідні записки,
рекомендації, якщо вони пов'язані з
розробкою напряму діяльності установи
або здійсненням контрольних,
наглядових функцій органами державної
влади, процесом прийняття рішень і
передують публічному обговоренню
та/або прийняттю рішень; зібрана в
процесі оперативно-розшукової,
контррозвідувальної діяльності, у
сфері оборони країни, яку не віднесено
до державної таємниці.

Перелік відомостей, що становлять
службову інформацію, який складається
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, іншими
суб'єктами владних повноважень, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень, не може бути обмеженим у
доступі.

Розпорядженням Ради Міністрів
Автономно Республіки Крим від 07 травня
2007 року №282-р «Про затвердження
переліку інформації «Для службового
користування» до переліку інформації
«для службового користування»
віднесені: проекти землеустрою,
технічна документація по землеустрою,
планово-картографічні матеріали у
місцевій та умовній системі координат
масштабу 1:10000, 1:5000, 1:2000 в паперовому
вигляді.

Оскільки, на момент звернення позивача
до Масандрівської селищної ради з
запитом 29 серпня 2011 року та 05 вересня 2011
року, вже діяв Закон України «Про
доступ до публічної інформації», то
відповідач при розгляді інформаційних
запитів позивача повинен був надати
запитувану інформацію, відповідно до
цього Закону.

Згідно з пунктами 2, 3 частини другої
статті 23 Цивільного кодексу України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Відповідно до статті 1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Суди дійшли вірного висновку вирішуючи
питання щодо правомірності позовних
вимог в частині відшкодування
моральної шкоди, оскільки позивач не
надав суду належних доказів в
підтвердження факту заподіяння його
моральної шкоди, не привів
обґрунтування, чому заявлена ним до
стягнення сума моральної шкоди складає
10000 грн.

Статтями 87 та 90 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом
справи, належать, у тому числі, витрати
на правову допомогу. Витрати, пов'язані
з оплатою допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, які надають
правову допомогу за договором, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги,
передбачених законом.

В контексті цієї норми витрати на
правову допомогу підлягають сплаті
лише у тому випадку, коли вони сплачені
особі, яка надає правову допомогу,
стороною, котрій такі послуги
надавалися, їх сплата підтверджується
відповідними фінансовими документами.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів погоджується з висновками судів
першої та апеляційної інстанції щодо
неправомірності відмови відповідача у
наданні інформації за запитом ОСОБА_3,
та залишенням без задоволення позовних
вимог Яценко Ж.І. в частині
відшкодування моральної шкоди та
витрат на правову допомогу, як таких, що
не підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Масандрівського
селищного голови Яценко Жанни Іванівни
залишити без задоволення, а постанову
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 03 листопада 2011 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Масандрівського
селищного голови Яценко Жанни Іванівни
про зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній