Справа № 818/7672/13-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 р.Справа № 818/7672/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Курило Л.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
31.10.2013р. по справі № 818/7672/13-а

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції
у м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення та вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

09.09.2013 року позивач - ФО-П ОСОБА_1 -
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області, в якому просив
визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення від 29
серпня 2013 року №/4632, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 10900 грн. 11 коп. та податкову
вимогу від 9 вересня 2013 року №2030-17, якою
визначено, що сума податкового боргу
платника податків за узгодженим
грошовим зобов'язанням становить 10900
грн. 11 коп.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 31.10.2013 року
адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у м.
Сумах від 29 серпня 2013 року №/4632 та
податкова вимога державної податкової
інспекції у м. Сумах від 9 вересня 2013
року №2030-17.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу відповідача представник
позивача, посилаючись на законність та
обгрунтованість постанови суду першої
інстанції, просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції, призначене на 20.01.2014 року,
сторони не прибули, про дату, час і
місце судового засідання повідомлені
своєчасно та належним чином.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрований у
Виконавчому комітеті Сумської міської
ради 02.02.2012 року як фізична особа -
підприємець за № НОМЕР_1, взятий на
облік в ДПІ у м. Сумах 06.02.2012 року за
НОМЕР_2.

Державною податковою інспекцією у м.
Сумах в період з 02.08.2013 року по 06.08.2013
року проведена документальна
позапланова виїзна перевірка суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 за період з 01.03.2012 року по
31.01.2013 року, за результатами якої
складено акт від 13.08.2013р.
№175/175-09/НОМЕР_3/7 (а.с.7-12).

За висновками акту перевірки
податковим органом встановлено
порушення підприємцем вимог п.119.2 ст.119,
пп.168.1.1 п.168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176
Податкового кодексу України, в
результаті чого нарахований податок на
доходи фізичних осіб в сумі 8312 грн. 09
коп.

На підставі акту перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 29.08.2013року
№/4632, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб у розмірі
10900грн. 11коп., у тому числі: 8312грн. 09коп.
за основним платежем та 2588грн. 02 коп. за
штрафними санкціями (а.с.6).

09.09.2013 року ДПІ в м. Сумах ГУ Міндоходів
у Сумській області винесено податкову
вимогу №2030-17, якою повідомлено ОСОБА_1,
що станом на 08.09.2013 року сума
податкового боргу платника податків за
узгодженими грошовими зобов'язаннями
становить 10900 грн., у т.ч. за основним
платежем - 8312,09 грн., за штрафними
санкціями - 2588,02 грн.

Не погодившись з податковим
повідомленням - рішенням та вимогою
відповідача, позивач звернувся із
зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що податковим
органом не надано доказів того, що
поповнення карткових рахунків
найманих працівників відбувалося саме
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 і
саме в рахунок нарахування і виплати
частини заробітної плати, тому
податкове повідомлення - рішення
прийнято з порушенням вимог
законодавства.

Крім того, суд першої інстанції дійшов
висновку, що державною податковою
інспекцією у м. Сумах передчасно
винесена податкова вимога від 09.09.2013
року, оскільки грошове зобов'язання,
яке визначено податковим
повідомленням-рішенням, не є
узгодженим грошовим зобов'язанням.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Підставою для прийняття податковим
органом спірного податкового
повідомлення - рішення слугували
висновки податкового органу про те, що
відповідно до відомостей про
нарахування заробітної плати ФОП
ОСОБА_1 за період з 01.03.2012 р. по 31.01.2013 р.
нараховано заробітну плату найманим
працівникам в сумі 187 288,71 грн. та
утримано податок з доходів фізичних
осіб в сумі 13945,94 грн. Відповідно даних
особового рахунку приватного
підприємця всього сплачено податок з
доходів найманих працівників за
період, що перевіряється в сумі 12676,35
грн. Згідно наданих пояснень семи
найманих працівників фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, податкова
інспекція дійшла висновку, що
заробітна плата найманим працівникам
нараховувалась та виплачувалась
наступник чином: частково по
відомостям нараховувалася заробітної
плати, інша, частина заробітної плати,
нараховувалася та виплачувалася
працівникам у вигляді поповнення їх
карткових рахунків. На вказану частину
заробітної плати відповідні податки не
нараховувалися та не сплачувалися.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75
Податкового кодексу України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків. Документальна
позапланова перевірка не
передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Порядок проведення документальних
позапланових перевірок встановлений
ст. 78 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 78.1.13 п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу України документальна
позапланова перевірка здійснюється у
разі отримання інформації про ухилення
податковим агентом від оподаткування
виплаченої (нарахованої) найманим
особам (у тому числі без
документального оформлення)
заробітної плати, пасивних доходів,
додаткових благ, інших виплат та
відшкодувань, що підлягають
оподаткуванню, у тому числі внаслідок
неукладення платником податків
трудових договорів з найманими особами
згідно із законом, а також здійснення
особою господарської діяльності без
державної реєстрації. Така перевірка
проводиться виключно з питань, що стали
підставою для проведення такої
перевірки.

Результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка (п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу
України).

Пунктом 1.7 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
щодо дотримання податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - фізичними
особами, затвердженого наказом
Міністерством фінансів України від
14.03.2013р. №395 (далі по тексту - Порядок)
встановлено, що факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
викладаються в акті документальної
перевірки чітко, об'єктивно та повною
мірою, з посиланнями на первинні або
інші документи, які зафіксовані в
обліку та підтверджують наявність
зазначених фактів.

Згідно Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Частиною 2 статті 9 вказаного Закону
передбачено, що первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ст. 83 Податкового кодексу
України для посадових осіб
контролюючих органів під час
проведення перевірок підставами для
висновків є: документи, визначені цим
Кодексом; податкова інформація;
експертні висновки; судові рішення;
інші матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Судом першої інстанції правомірно
враховано, що підставою прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення стали пояснення
семи найманих працівників фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, зокрема:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 10)

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
вказані пояснення не є належними
доказами у розумінні п.1.7. Порядку, на
підставі яких податкова інспекція має
робити висновок про порушення
податкового законодавства.

Суд першої інстанції дійшов
правомірного висновку, що посилання
податкової інспекції на довідки ПАТ
"Златобанк" про надходження коштів на
картковий рахунок, як на підставу
підтвердження перерахування саме
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
частини заробітної плати найманим
працівникам, є необґрунтованим,
оскільки в наданих довідках відсутня
інформація відносно того, хто саме
здійснював поповнення карткових
рахунків найманих правників ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 (а.с.66-69).

Тобто, податковим органом не надано
доказів того, що поповнення карткових
рахунків найманих працівників
відбувалося саме фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 і саме в
рахунок нарахування і виплати частини
заробітної плати.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що податковим
органом безпідставно прийнято
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

Щодо прийняття податковим органом
податкової вимоги від 09.09.2013 року №2030-17,
колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.п. 59.1, 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Відповідно до пп. 54.3.2. п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

При цьому, рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку (п.56.1. ст. 56
Податкового кодексу України).

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового
кодексу України визначено, що при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

З матеріалів справи убачається, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у м.Сумах
прийнято 29.08.2013 року.

09.09.2013 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 29.08.2013року.

Ухвалою Сумського окружного
адміністративного суду від 09.09.2013 року
відкрито провадження у справі за
позовом ФОП ОСОБА_1 про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
29.08.2013 року.

Враховуючи положення п.56.18 ст.56
Податкового кодексу України, грошове
зобов'язання, яке визначено податковим
повідомленням-рішенням від 29 серпня 2013
року, вважається неузгодженим до дня
набрання судовим рішенням законної
сили.

Проте, 09.09.2013 року державною податковою
інспекцією у м. Сумах винесено
податкову вимогу №2030-17, згідно якої
станом на 08.09.2013 року сума податкового
боргу платника податків за узгодженими
грошовими зобов'язаннями становить 10900
грн. 11 коп. (а.с.18).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
державною податковою інспекцією у м.
Сумах передчасно винесено податкову
вимогу від 09.09.2013 року, оскільки грошове
зобов'язання, яке визначено податковим
повідомленням-рішенням №/4632 від 29
серпня 2013 року, не є узгодженим.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо визнання протиправними
та скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Сумах від 29
серпня 2013 року №/4632 та податкової
вимоги від 09.09.2013 року №2030-17.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова
Сумського окружного адміністративного
суду від 31.10.2013 року відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому відсутні
підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 31.10.2013р. по
справі № 818/7672/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.