Справа № 820/7129/13-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р. Справа № 820/7129/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання
Губарь А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013р.
по справі № 820/7129/13-а

за позовом Спільного підприємства
з іноземними інвестиціями "Скло" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю

до Харківської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Спільне підприємство з іноземними
інвестиціями «СКЛО» у формі товариства
з обмеженою відповідальністю (далі -
СПІІ ТОВ «СКЛО», позивач) звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Харківської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Харківської обласної Державної
податкової служби (далі - відповідач) та
просив суд скасувати податкові
повідомлення-рішення Харківської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Харківської обласної
Державної податкової служби №№ ,
, , від 28.12.2012 р.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
12.11.2013 р. адміністративний позов
Спільного підприємства з іноземними
інвестиціями "СКЛО" у формі товариства
з обмеженою відповідальністю до
Харківської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень - задоволено в
повному обсязі. Скасовано податкові
повідомлення-рішення Харківської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Харківської обласної
Державної податкової служби №№ ,
, , від 28.12.2012 р.

Відповідач, не погодившись з вказаною
постановою, подав апеляційну скаргу,
вказує, що постанова прийнята з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, при неповному
дослідженні доказів і встановленні
обставин справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013 р. по
справі № 820/7129/13-а та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Позивач надав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що фахівцями
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Харківської
області Державної податкової служби
була проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка
Спільного підприємства з іноземними
інвестиціями "СКЛО" у формі товариства
з обмежено відповідальністю з питання
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2010 р. по 22.11.2012 р., за
результатами якої був складений Акт
перевірки № 2148/220/30357198 від 05.12.2012 р. (а.с.
18-30).

Відповідно до Акту перевірки №
2148/220/30357198 від 05.12.2012 р. податковим
органом було зроблено висновок про
порушення позивачем п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", п. 135.1, 135.2 ст. 135,
пп. 9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. підприємству
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток на загальну суму 2 375 453 грн., в
тому числі за 1 квартал 2011 р. на суму 2 375
453 грн. ; п. 7 ст. 184 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755 - VI, в
результаті чого підприємству
збільшено суму податку на додану
вартість до сплати у загальній сумі 1 553
137,0 грн., в тому числі за серпень 2011 р. -
на 1 553 137,0 грн.; п.п, 4.1.4. п. 4.1. ст..4 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" підприємством до ХОДШ ХО ДПС
не надано у встановлені законодавством
строки розрахунок з комунального
податку за 3 квартал 2010 р. - 1 період.

На підставі Акту перевірки № 2148/220/30357198
від 05.12.2012 р. відповідачем були
винесені податкові
повідомлення-рішення № від 28.12.2012
р., яким позивачу було зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 2 375 453 грн. за 1 кв. 2011 р.; №
від 28.12.2012 р., яким позивачу було
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі 1
941 421,25 грн., з яких 1 553 137,00 грн. за
основним платежем, 388 284,25 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями; №
від 28.12.2012 р., яким до позивача
було застосовано штрафну санкцію в
розмірі 510 грн.; № від 28.12.2012 р.,
яким позивачу було збільшено суму
грошових зобов'язань з комунального
податку в розмірі 170 грн. (а.с. 164-167).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем неправомірно було
визначено податкові зобов'язання за
оскаржуваними податковими
повідомленнями-рішеннями за період
після визнання позивача банкрутом та
відкриття щодо останнього
ліквідаційної процедури.

Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції не погоджується з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

Положення ст.12 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
яка встановлює, зокрема, заборону
нараховувати протягом дії мораторію
неустойку (штраф, пеню), інші фінансові
(економічні санкції) за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) стосується вимог,
зобов'язань, які підпадають під поняття
мораторію і застосовуються у контексті
ст.1 цього Закону.

Наведені норми регулюють
правовідносини, які виникли між
боржником і кредиторами у зв'язку з
неспроможністю боржника виконати
після настання встановленого строку
існуючі зобов'язання і спрямовані на
відновлення платоспроможності
боржника або його ліквідації з метою
здійснення заходів щодо задоволення
визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про
банкрутство не пов'язується завершення
підприємницької діяльності боржника,
він має право укладати договори та
вчиняти інші правочини, у зв'язку з чим
у нього виникають права та обов'язки,
виконання яких забезпечується на
загальних засадах.

З огляду на наведене можна зробити
висновок про те, що дія мораторію
поширюється лише на задоволення вимог
конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних
кредиторів, то за цими зобов'язаннями,
згідно із загальними правилами,
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Господарського суду
Харківської області від 13.07.2009 р.
Спільне підприємство з іноземними
інвестиціями "СКЛО" у формі товариства
з обмеженою відповідальністю визнано
банкрутом та щодо нього відкрито
ліквідаційну процедуру. (а.с. 64-66).

Враховуючи те, що нарахування
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податку на прибуток
підприємств за спірними податковими
повідомленнями-рішеннями відбулося
внаслідок того, що позивачем було
здійснено відчуження основних засобів
на загальну суму 2 464 191,50 грн.,
відповідно до Біржової угоди
купівлі-продажу № 0615/10А від 15.06.2010 р.
(а.с. 37), Договору купівлі-продажу від
15.06.2010р. (а.с. 33-34), Біржової угоди
купівлі-продажу № 0615/10Б від 15.06.2010 р.
(а.с. 37), Договору купівлі-продажу від
15.06.2010 р. (а.с. 38-39), Біржової угоди
купівлі-продажу № 0615/10В від 15.06.2010 р.
(а.с. 42), Біржової угоди купівлі-продажу
№ 0615/10Г від 15.06.2010 р. (а.с. 45), Біржової
угоди купівлі-продажу № 0615/10Д від
15.06.2010 р. (а.с. 51-53), Біржової угоди
купівлі-продажу № 0615/10Е від 15.06.2010 р.
(а.с. 60), тобто після порушення
провадження у справі про банкрутство
та введення мораторію, встановлені
Законом України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» обмеження на
виконання цих податкових зобов'язань
не поширюються.

Даний висновок кореспондується зі
змісту ч. 1 ст. 23 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
згідно з якою нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій по всіх видах
заборгованості за зобов'язаннями,
строк виконання яких настав після
порушення справи про банкрутство та
введення мораторію, припиняється лише
з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 14 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» вимоги
конкурсних кредиторів, що заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, або не заявлені взагалі,
- не розглядаються і вважаються
погашеними, про що господарський суд
зазначає в ухвалі, якою затверджує
реєстр вимог кредиторів. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

Зміст наведеної статті
кореспондується із положеннями,
зазначеними в ч. 5 ст. 31 цього Закону,
згідно яких вимоги, заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, не розглядаються і
вважаються погашеними.

Законодавець своїм імперативним
приписом передбачив жорсткі негативні
наслідки для кредитора у разі
пропущення строку подання до суду
заяви із вимогою до боржника, що
втрачає свою здатність до економічного
змагання. Вказане правило є одним із
інститутів конкурсного права. При
цьому потрібно розуміти, що право
вимоги кредитора щодо виконання
боржником грошового зобов'язання буде
втрачене із спливом тридцятиденного
строку від дня опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство.

Таким чином, кредиторська
заборгованість, стосовно якої
виключена можливість стягнення,
підлягає включенню до валового доходу
платника податку.

Як вбачається з Акту перевірки №
2148/220/30357198 від 05.12.2012 р. в порушення п.п.
5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР, ст. 44, п.п. 9 п. 139.1
ст. 139 Податкового кодексу України СПІІ
ТОВ «СКЛО» документально не
підтверджено показники валових витрат
за період 01.01.2010 р. - 22.11.2012 р. в сумі 8 595
862,00 грн., у тому числі: за І квартал 2010 р.
- декларація з податку на прибуток від
07.05.2010 р. № 24066, уточнюючі розрахунки від
30.06.2010 р., 31300, від 29.06.2011 р. № 48941 на
загальну суму 171035,00 грн.; за перше
півріччя 2010 р. - декларація з податку на
прибуток від 06.08.2010 р. № 47306, уточнюючі
розрахунки від 16.09.2010 р. № 52923, 29.06.2011 р. №
48940 на загальну суму 1941585,00 грн.; за 9
місяців 2010 р. - декларація з податку на
прибуток від 04.11.2010 р. № 68838, уточнюючий
розрахунок від 29.06.2011 р. № 48939 на
загальну суму 2005332,00 грн.; за рік 2010 -
декларація з податку на прибуток від
02.02.2011 р. № 88756, уточнюючий розрахунок
від 29.06.2011 р. № 48938 на загальну суму
2101985,00 грн.; за І кВ. 2011 р. - уточнюючий
розрахунок від 30.06.2011 р. № 48990 на
загальну суму 2375453,00 грн. і цей факт в
ході судового розгляду справи
позивачем не спростовано.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
інстанцій, вирішив справу з порушенням
норм матеріального права, та
постановив не обґрунтоване рішення, що
не відображає обставини, які мають
значення для справи, а тому в частині
скасування податкових
повідомлень-рішень №№ , ,
від 28.12.2012 р. Харківської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Харківської обласної
Державної податкової служби, підлягає
скасуванню та ухваленню в цій частині
нового рішення, яким у задоволенні
позову відмовити.

Стосовно донарахування відповідачем
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість відповідно до
податкового повідомлення-рішення №
від 28.12.2012 р., колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції та зазначає наступне.

З акту перевірки № 2148/220/30357198 від
05.12.2012 р. вбачається, що свідоцтво
платника ПДВ СПІІ ТОВ "СКЛО" від 16.01.2004р.
№ 28030808 анульовано 29.08.2011р.

Позивачем було подано Декларацію
з податку на додану вартість за серпень
2011 р. (вх. № 63434 від 02.09.2011р.), відповідно
не визначено до якої умовний продаж
залишків запасів та основних фондів не
нараховано, тобто не визначено
податкові зобов'язання відповідно до
вимог п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу
України.

Виходячи з розрахунку
визначеного грошового зобов'язання з
ПДВ та письмових пояснень,
відповідачем вказане грошове
зобов'язання було визначено, виходячи з
показників додатку 1/1 до декларації з
податку на прибуток підприємства за І
квартал 2011 р. від 05.05.2011р. № 41855, де
встановлено, що балансова вартість
запасів на початок періоду складає 96
698,00 грн. та балансова вартість основних
фондів складає 668 987,00 грн.

Таким чином, відповідачем при
визначення грошового зобов'язання з
ПДВ було порушено порядок,
встановлений п. 184.7 ст. 184 Податкового
кодексу України, а саме визначення
грошового зобов'язання відбулося без
встановлення чи були включені до
складу податкового кредиту суми по
вказаним вище запасам та основним
фондами.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість податкового
повідомлення-рішення № від 28.12.2012
р. Харківської об'єднаної Державної
податкової інспекції Харківської
обласної Державної податкової служби,
отже в цій частині постанова суду
першої інстанції підлягає залишенню
без змін.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12.11.2013р. по
справі № 820/7129/13-а скасувати в
частині визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішеннь № від 28.12.2012
р., № від 28.12.2012 р., № від
28.12.2012 р.та прийняти в цій частині нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

В іншій частині постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бондар В.О.Судді
Калитка О.М. Кононенко З.О. Повний
текст постанови виготовлений10.02.2014 р.