Справа № 253/13538/13-а
Суддя: Кошева О. А.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя: Кошева О. А.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2014 року Центрально-Міський
районний суд міста Горлівки Донецької
області у складі:

головуючого - судді Кошевої О.А.,

при секретарі - Нікуленковій Л.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача -
Сєрякової О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Горлівці справу
адміністративного судочинства за
позовною заявою ОСОБА_1 до управління
пенсійного фонду України у
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області про відмову
про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
зазначеним позовом, в якому вказала, що
є пенсіонером та отримує пенсію
відповідно до п.5 ст.30 Закону України
«Про державну службу» з 2011 року. В 2013
році дізналася, що розмір її пенсії
було визначено без урахування деяких
виплат, які вона отримувала під час
проходження держаної служби. З метою
перерахунку пенсії з моменту її
призначення вона звернулася до
Управління ПФУ у Центрально-Міському
районі м. Горлівки з відповідною
заявою. Проте, рішенням від 07.10.2013 № 164
їй було надано відмову у перерахунку
пенсії з посиланням на норми ЗУ «Про
державну службу», відповідно до яких до
заробітної плати державного службовця
не входить матеріальна допомога та
індексація при призначення заробітної
плати для обчислення пенсії держаного
службовця. Вважає вищезазначене
рішення необґрунтованим,
неправомірним та таким, що підлягає
скасуванню. Тому просить суд визнати
неправомірними дії та рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області від 07.10.2013 № 164 про
відмову у перерахуванні пенсії за
віком ОСОБА_1 Та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області перерахувати пенсію
за віком ОСОБА_1 з урахуванням всіх
виплат, на які нараховувалися та
сплачувалися страхові внески, з
моменту призначення пенсії. Окрім того,
позивачка пояснила, що про порушення
своїх прав дізналась 17 жовтня 2013 року
після отримання відмови відповідача в
перерахунку пенсії, де наводилось про
те, що дійсно при призначенні пенсії та
при перерахунку пенсії до складу
заробітної плати не ввійшли суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб і
індексації. У зв'язку з чим, вважає, що
строк звернення до суду не втрачений.

У судовому засіданні представник
позивача та позивач на позові
наполягали та просили задовольнити
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, надав письмові
пояснення, в яких зазначає, що такі види
виплат, як матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення,
грошова винагорода за сумлінну
безперервну працю та індексація, які
були нараховані та сплачені державному
службовцю у відповідний період, не є
складовими заробітної плати
державного службовця, а тому не
враховуються при розрахунку пенсії
державного службовця. За таких
обставин представник відповідача
вважав, що рішення УПФУ про відмову у
перерахунку пенсії ОСОБА_1 є законним
та обґрунтованим і просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Суд вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши письмові докази встановив
наступні обставини та відповідні ним
правовідносини.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1
вона з 28.05.1979 року по 17.04.2001 року
працювала інспектором ІІ категорії, а з
17.08.1995 року інспектором І Категорії
відділу виплати пенсій та пособій
управління праці та соціального
захисту населення Центрально-Міського
району м. Горлівки Донецької області, з
18.04.2001 року по 16.08.2011 року - спеціалістом
І категорії, з 01.01.2004 року провідним
спеціалістом, а з 12.10.2005 року головним
спеціалістом відділу пенсійного
забезпечення управління пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м. Горлівки Донецької області.
Остання посада головний спеціаліст
відділу пенсійного забезпечення
управління пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області. Звільнена із
займаної посади у зв'язку з
встановлення ІІ групи інвалідності та
виходом на пенсію державного службовця
згідно п.5 ст.30 Закону України «Про
державну службу».

Матеріалами оглянутої у судовому
засіданні пенсійної справи ОСОБА_1
підтверджено, що з вересня 2011 року
ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ та
отримує пенсію державного службовця
згідно п.5 ст.30 Закону України «Про
державну службу».

11 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
УПФУ із письмовою заявою встановленого
зразку про перерахунок пенсії по
заробітній платі з моменту призначення
пенсії, при цьому додавши до заяви
довідки управління пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки Донецької області про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» №31350/03 від 11.10.2013
року.

Згідно довідки управління пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м. Горлівки Донецької області
№31350/03 від 11.10.2013 року, - заробітна плата
ОСОБА_1 для обчислення пенсії включає в
себе оклад, надбавку за ранг, надбавку
за вислугу років, надбавку за високі
досягнення у праці, премію, крім того
ОСОБА_1 сплачувалась індексація
заробітної плати, матеріальна допомога
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. На всі суми
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Рішенням УПФУ №164 від 07.10.2013 року
відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1
по заробітній платі у зв'язку з тим, що
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога, індексація
заробітної плати при визначенні
заробітної плати для обчислення пенсії
державного службовця не враховуються
на підставі ст.33 Закону України «Про
державну службу» та Постановою
Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р.
№865 «Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії».

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти адміністративного
позову.

Згідно частини другої статті 37 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ
«Про державну службу» (далі - Закон №
3723-ХІІ), пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до частини другої статті 33
цього ж Закону, заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно частини сьомої статті 33 Закону
№ 3723-ХІІ, державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Частиною другою статті 2 Закону України
від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці»
(далі - Закон № 108/95-ВР) визначено, що в
структуру заробітної плати входить
також додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад
фонду додаткової заробітної плати
входять премії та винагороди, в тому
числі за вислугу років, які мають
систематичний характер, а відповідно
підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Відповідно до статті 2 Закону № 108/95-ВР,
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії.

Із змісту статті 40 вказаного Закону
видно, що з середньої заробітної плати
(доходу) повинні бути сплачені страхові
внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, суд вважає, що відповідно
до вказаних нормативних актів пенсія
позивача повинна обчислюватись із
заробітної плати, яку вона фактично
отримувала на день звільнення, в тому
числі з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, грошової винагороди,
індексації заробітної плати, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 04 грудня
2008 року за N 1161/15852, дійсно було
передбачено обов'язкові реквізити
довідки про заробітну плату, в тому
числі встановлено складові заробітної,
які враховуються під час призначення
(перерахунку) пенсії. Дана постанова
була зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 04.12.2008 року за №1161/15852.

Однак, постановою правління Пенсійного
фонду України від 14 лютого 2011 року №5-1
«Про виконання рішення окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі №2а-4753/2670» затверджена нова
форма довідки про складові заробітної
плати, яка подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» (далі - форма №
5-1), якою передбачено, що матеріальна
допомога на оздоровлення і допомога на
вирішення соціально-побутових питань
(графа 5) є складовими заробітної плати.
При цьому чітко передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 66 Закону України від 05.11.19914 №
1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІV визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин ОСОБА_1 має право на
перерахунок пенсії та виплату на
підставі довідки управління
пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області №31350/03 від 11.10.2013 року
з урахуванням усіх виплат, на які
нараховувалися страхові внески або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, в тому числі грошової
винагороди, сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, а також сум
індексації грошових доходів.

При визначенні дати, з якої слід
провести перерахунок пенсії суд
враховує положення частини четвертої
статті 45 Закону № 1058-ІV якою
передбачено, що перерахунок пенсії
проводиться у такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано до 15
числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо відповідну
заяву подано пенсіонером після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідні документи про заробітну
плату позивачка надала до відповідача
разом із заявою про перерахунок пенсії
11.10.2013 року. Відтак, відповідач повинен
здійснити перерахунок та виплату
пенсії з 01.10.2013 року.

Згідно зі статтями 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
в редакції, чинній на момент звернення
позивача до суду, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В обґрунтування наявності поважних
причин пропуску строку звернення до
суду позивач зазначив, що про порушення
своїх прав позивач дізналась 17 жовтня
2013 року після отримання відмови
відповідача в перерахунку пенсії, де
наводилось про те, що дійсно при
призначенні пенсії та при перерахунку
пенсії до складу заробітної плати не
ввійшли суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових потреб і
індексації, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У рішеннях по справі «Мірагаль
Есколано та інші проти Іспанії» від 13
січня 2000 року та по справі «Перес де
Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28
жовтня 1998 року, Європейський суд з прав
людини зазначив, що надто суворе
тлумачення внутрішніми судами
процесуальної норми позбавило
заявників права доступу до суду і
завадило розгляду їхніх позовних
вимог. Це визнане порушенням пункту 1
статті 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод.

Строк звернення до суду - це проміжок
часу після виникнення спору, протягом
якого особа має право звернутися до
суду із позовною заявою за вирішенням
цього спору і захистом своїх прав,
свобод чи інтересів. Після закінчення
цього часу особа не втрачає права
звернутися із позовом.

Строки обмежують час, протягом якого
такі правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними. Відносно ситуації, яка
склалась між відповідачем та
позивачем, можна впевнено сказати, що
правовідносини між ними досі спірні,
тобто відносини стабільними так і не
стали.

Враховуючи думку Європейського суду з
прав людини наведені позивачем причини
пропуску строку звернення до суду, на
думку суду, є поважними.

Крім того, вирішуючи позовні вимоги про
визнання неправомірними та
протиправними дії по прийняттю рішення
Управління Пенсійного фонду України у
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області про відмову в
перерахунку пенсії суд виходить з того,
що у спірних правовідносинах
відповідачем було прийнято рішення №164
від 07.10.2013 року про відмову в
перерахунку пенсії ОСОБА_1 Саме рішення
УПФУ, а не дії по його прийняттю, має
правове значення для пенсіонера.

Відтак, суд, використовуючи положення
статті 11 КАС України, вважає необхідним
вийти за межі позовних вимог для
повного захисту прав особи, визнавши
протиправним та скасувавши рішення №164
від 07.10.2013 року УПФУ про відмову в
перерахунку пенсії ОСОБА_1 по
заробітній платі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.33, 37, 37-1 Закону України «Про
державну службу», ст.66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», ст.2
Закону України «Про оплату праці»,
ст.ст.40, 41, 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Постановою правління
Пенсійного фонду України від 14 лютого
2011 року №5-1 «Про виконання рішення
окружного адміністративного суду
міста Києва по справі №2а-4753/2670»,
Порядком виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання, що затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.09.1997 року №1013, ст.ст.8-12, 71, 72, 159-163,
186, 2442 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну ОСОБА_1 до управління
пенсійного фонду України у
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області про відмову
про перерахунок пенсії - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії, рішення від
07.10.2013 року управління пенсійного фонду
України у Центрально-Міському районі
міста Горлівки Донецької області щодо
відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії
державного службовця з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки та матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб і
індексації, на які нараховується збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Зобов'язати управління пенсійного
фонду України у Центрально-Міському
районі міста Горлівки Донецької
області перерахувати ОСОБА_1 пенсію
державного службовця з 01 жовтня 2013
року, включити матеріальну допомогу на
оздоровлення до щорічної відпустки,
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань та
індексацію зарплати до розрахунку її
пенсії державного службовця з 01 жовтня
2013 року.

Вступна та резолютивна частина
постанови проголошена у судовому
засіданні 23 січня 2014 року.

Повний текст постанови виготовлений 25
січня 2013 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
адміністративного суду Донецької
області шляхом подання апеляційної
скарги через Центрально-Міський
районний суд міста Горлівки протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя:
О. А.
Кошева