Справа № 1915/10864/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року
м. Київ К/800/28768/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд
касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 30 жовтня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2013 року у справі № 1915/10864/2012
за позовом ОСОБА_1 до
Великоглибочецької сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області, третя особа - ОСОБА_2, про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області з
адміністративним позовом до
Великоглибочецької сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області, третя особа - ОСОБА_2, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати рішення Великоглибочецької
сільської ради Тернопільського району
Тернопільської області № 264 від 27
грудня 2011 року «Про надання дозволу
ОСОБА_2 на складання проекту
землеустрою, щодо відведення у
власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,14 га для ведення
особистого селянського господарства».

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 30 жовтня 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, позивач звернувся з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши в межах доводів касаційної
скарги матеріали справи на предмет
повноти та всебічності дослідження їх
судами та обґрунтованості
застосування норм матеріального права
до спірних правовідносин, вивчивши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав до її
задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 01 грудня 2011 року ОСОБА_2
звернулась до Великоглибочецької
сільської ради з заявою про надання
дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства орієнтовною
площею 0,14 га по АДРЕСА_1, яка була у
користуванні померлої ОСОБА_3

На підставі вказаної заяви від 01 грудня
2011 року рішенням Великоглибочецької
сільської ради Тернопільського району
Тернопільської області № 264 від 27
грудня 2011 року ОСОБА_2 надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельної
ділянки орієнтовною площею 0,14 га для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок земель не
наданих у власність або постійне
користування за адресою АДРЕСА_1 в
межах населеного пункту. Також,
зобов'язано ОСОБА_2 подати проект
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,14 га для ведення
особистого селянського господарства в
АДРЕСА_1 для розгляду та затвердження в
установленому порядку.
Землевпоряднику сільської ради внести
відповідні зміни в земельно-облікові
документи.

В липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив
скасувати вищезазначене рішення,
оскільки під час засідання постійної
комісії соціально-економічного та
культурного розвитку села, земельної
реформи та охорони навколишнього
середовища не вівся протокол, а за
результатами вивчення заяви ОСОБА_2 не
було винесено висновок на розгляд
сесії ради. Приймаючи рішення комісія
не здійснювала попередніх замірів
земельної ділянки, не виходила на
місцевість. Також до клопотання ОСОБА_2
не було додано графічних матеріалів, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб).
Як результат, наявна площа земельної
ділянки близько 0,08-0,09 га, а надано
дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,14 га, що складає
площу ділянки разом із польовою
дорогою між АДРЕСА_1. Крім того, даною
земельною ділянкою після смерті ОСОБА_3
користувався ОСОБА_5, однак в
результаті винесення рішення
сільською радою було порушено його
право як землекористувача.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про скасування рішення
відповідача, суди вірно виходили з
положень ч. 1 ст. 2 КАС України,
відповідно до якої завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з ст. 104 КАС
України до адміністративного суду має
право звернутися з адміністративним
позовом особа, яка вважає, що порушено
її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. Суб'єкт
владних повноважень має право
звернутися до адміністративного суду у
випадках, встановлених законом.

З аналізу ч. 1 ст. 2, ст. 104 КАС України
вбачається, що захисту у порядку
адміністративного судочинства
підлягають права, свободи або інтереси
фізичних та юридичних осіб, порушені
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Звертаючись до суду з
позовом про визнання нечинним рішення
Великоглибочецької сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області № 264 від 27 грудня 2011 року, яким
ОСОБА_2 надано дозвіл на складання
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,14 га для ведення
особистого селянського господарства
за рахунок земель не наданих у
власність або постійне користування за
адресою АДРЕСА_1 в межах населеного
пункту, позивач не довів, що вказаним
рішенням були порушені його права,
свободи або інтереси, а відтак суди
попередніх інстанцій обґрунтовано
відмовили у задоволенні заявлених
позовних вимог.

Судами також обґрунтовано не взято до
уваги посилання позивача на порушення
прав ОСОБА_5 внаслідок прийняття
оскаржуваного рішення, оскільки
позивачу не надано відповідно до ст.60
КАС України право на звернення до
адміністративного суду із
адміністративним позовом про захист
прав та інтересів інших осіб.

Таким чином, рішення судів попередніх
інстанцій про відмову у задоволенні
позову ґрунтуються на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді усіх
обставин справи в їх сукупності. Судами
вірно встановлено характер спірних
взаємовідносин та обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б могли
призвести до прийняття невірного
рішення, не встановлено. Твердження
касаційної скарги зазначений висновок
суду не спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 30 жовтня 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року у справі № 1915/10864/2012 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: