Справа № 804/10442/13-а
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2013-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2013 р. Справа № 804/10442/13-а

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Турової О.М.

при секретарі судового засідання:
Бідник М.В.,

за участю:

представника позивача:
Лосякова І.В.

представника відповідача:
Тронька В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу

за позовом Концерну «СоюзЕнерго»

до Новомосковської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у Дніпропетровській
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

Концерн «СоюзЕнерго» звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовними
заявами до Новомосковської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у Дніпропетровській
області, в яких просив визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Дніпропетровській області від 30 липня
2013 року № та від 01 серпня 2013 року
№.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 27.08.2013р.
адміністративна справа №804/10442/13-а за
позовом Концерну «СоюзЕнерго» до
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
30.07.2013р. № та адміністративна
справа №804/10701/13-а за позовом Концерну
«СоюзЕнерго» до Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
01.08.2013р. № були об'єднані в одне
провадження з присвоєнням єдиного
номеру №804/10442/13-а.

Як вбачається із вказаних позовних
заяв, в обґрунтування пред'явлених
позовних вимог зазначалося, що
відповідачем безпідставно було
зроблено висновок про нереальність
правочину, укладеного позивачем з його
контрагентом ТОВ «Арматек Україна»,
оскільки цей правочин недійсним в
судовому порядку не визнавався та є
реальним, що посвідчується
відповідними первинними документами,
які були надані до перевірки,
натомість, акти перевірки не містять
фактів, які б спростовували
підтвердження цими первинними
документами відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між сторонами даного
правочину. Відсутність
товарно-транспортних накладних на
перевезення товару від ТОВ «Арматек
Україна» не може бути підставою для
висновку про відсутність реальності
здійснення господарської операції по
придбанню товарно-матеріальних
цінностей, оскільки перевезення товару
транспортними засобами не
здійснювалося, а відбувалося його
переміщення автокарами та
вантажниками у межах одного
складського приміщення, одну частину
якого орендує позивач, а іншу - його
контрагент ТОВ «Арматек Україна».
Також не можуть бути доказом
нереальності укладеного позивачем з
ТОВ «Арматек Україна» правочину
висновки актів перевірки
господарської діяльності цього
суб'єкта господарювання від 15.07.2013 року
№257/221/33580143 та від 19.07.2013 року №261/221/33580143,
в яких, зокрема, значиться, що у ТОВ
«Арматек Україна» відсутні необхідні
умови для здійснення господарських
операцій, відсутні основні фонди,
технічний персонал, виробничі активи,
складські приміщення та транспортні
засоби, а також документально не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із
контрагентами, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки по ланцюгу постачання,
оскільки платник податків не несе
відповідальності за порушення іншими
платниками податків вимог податкового
законодавства. З огляду, на це позивач
вважає, що він правомірно відніс до
складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість згідно
податкових накладних, виписаних ТОВ
«Арматек Україна», які складені із
дотриманням вимог ст.201 Податкового
кодексу України.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав пред'явлений
адміністративний позов у повному
обсязі та, посилаючись на викладені у
ньому доводи, просив повністю його
задовольнити.

Відповідач пред'явлений
адміністративний позов не визнав,
подав на нього письмові заперечення, в
яких просив повністю відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що позивач
неправомірно завищив суму податкового
кредиту по взаємовідносинам з ТОВ
«Арматек Україна» за січень-лютий 2013
року та за квітень 2013 року, оскільки
правочин, укладений з цим контрагентом,
не спрямований на реальне настання
наслідків, що обумовлені ним,
підтвердженням чого є висновки актів
документальних позапланових невиїзних
перевірок ТОВ «Арматек Україна» від
15.07.2013 року №257/221/33580143 та від 19.07.2013 року
№261/221/33580143, згідно яких встановлено, що
при проведенні перевірки ТОВ «Арматек
Україна» не встановлено фактичного
відвантаження (надання) товарів (робіт,
послуг), реального транспортування та
зберігання товарів, а саме відсутні
первинні документи, які підтверджують
рух товару (робіт, послуг), його
оприбуткування та відвантаження по
ланцюгу постачання з ПП «Алеко Групп»,
ТОВ «Енерготех», ПП «Імпекс Метал
Трейдінг», ТОВ «Союзстекло». Крім того
під час означених перевірок
встановлено, що у ТОВ «Арматек Україна»
відсутні необхідні умови для
здійснення господарських операцій,
відсутні основні фонди, технічний
персонал, виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби тощо.
Також відповідач посилався на те, що
позивачем не були надані до перевірки
товарно-транспортні накладні, які
підтверджують рух товару за
господарськими операціями з ТОВ
«Арматек Україна», а також довіреності
на отримання товару, що свідчить про
нереальність укладеного з цим
суб'єктом господарювання правочину.

Представник відповідача у судовому
засіданні також заперечував проти
задоволення позову Концерну
«СоюзЕнерго», посилаючись на доводи,
викладені у письмових запереченнях на
нього.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази,
проаналізувавши зміст норм
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Концерн
«СоюзЕнерго» ()
зареєстрований як юридична особа
виконавчим комітетом Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області 18.03.2002р. та перебуває на обліку
в Новомосковській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Дніпропетровській області
(далі - Новомосковська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області) як платник податків.

Як вбачається з матеріалів справи, з
16.07.2013р. по 19.07.2013р. працівником
Новомосковської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області була
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка Концерну
«СоюзЕнерго» з питань дотримання вимог
податкового законодавства України з
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ «Арматек
Україна» за січень-лютий 2013 року.

За результатами означеної перевірки
було складено акт №266/221/31965106 від
22.07.2013р., яким зафіксовано допущення
позивачем порушення п.198.2, п.198.3 та 198.6
ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.7, п.201.4, п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення податкового
кредиту за січень, лютий та березень 2013
року на загальну суму 549090,76грн., в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість, що підлягає сплаті
до бюджету, за вказаний період (т.1
а.с.31-44).

З матеріалів справи також вбачається,
що з 23.07.2013р. по 24.07.2013р. працівником
Новомосковської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області була
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка Концерну
«СоюзЕнерго» з питань дотримання вимог
податкового законодавства України з
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ «Арматек
Україна» за квітень 2013 року.

За результатами цієї перевірки було
складено акт №272/222/33580143 від 24.07.2013р.,
яким зафіксовано допущення позивачем
порушення п.198.2, п.198.3 та 198.6 ст.198, п.200.1
ст.200, п.201.7, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України, що призвело до
завищення податкового кредиту за
квітень 2013 року на суму 192881,19грн., в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість, що підлягає сплаті
до бюджету, за вказаний період (т.2
а.с.26-38).

Висновки означених актів перевірок
позивача обґрунтовані тим, що позивач
неправомірно завищив суму податкового
кредиту по взаємовідносинам з
контрагентом ТОВ «Арматек Україна» за
січень-квітень 2013 року, оскільки
правочин, укладений з цим контрагентом,
не спрямований на реальне настання
наслідків, що обумовлені ним,
підтвердженням чого є висновки актів
документальних позапланових невиїзних
перевірок ТОВ «Арматек Україна» від
15.07.2013 року №257/221/33580143 та від 19.07.2013 року
№261/221/33580143, згідно яких встановлено, що
у цього суб'єкта господарювання
відсутній об'єкт оподаткування
податком на додану вартість по
операціям з
підприємствами-постачальниками та
підприємствами-покупцями по ланцюгу
постачання в розумінні приписів
Податкового кодексу України, оскільки
за результатами перевірки контрагента
ТОВ «Арматек Україна» - ПП «Алеко
Групп» документально не підтверджено
реальність здійснення господарських
операцій із контрагентами, їх вид,
обсяг, якість та розрахунки по ланцюгу
постачання. Крім того в ході перевірки
не встановлено факту передачі товарів
(послуг) від ТОВ «Арматек Україна» до
підприємств-покупців, серед яких і
Концерн «СоюзЕнерго», у зв'язку із
відсутністю (не наданням до перевірки)
ТОВ «Арматек Україна» відповідних
первинних документів. Через
відсутність у ТОВ «Арматек Україна»
необхідних умов для здійснення
господарських операцій, відсутність
основних фондів, технічного персоналу,
виробничих активів, складських
приміщень та транспортних засобів
операції цього суб'єкта господарювання
не є господарською діяльністю в
розумінні п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України.

Також в актах перевірки позивача
значилося, що останнім не було надано
до перевірки товарно-транспортні
накладні на перевезення товару,
отриманого від ТОВ «Арматек Україна»,
що підтверджує нереальність
укладеного з цим суб'єктом
господарювання правочину.

Судом встановлено, що на підставі акту
перевірки №266/221/31965106 від 22.07.2013р.
Новомосковською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області 30 липня 2013
року було винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №,
яким Концерну «СоюзЕнерго» збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у загальному
розмірі 823634,00грн., з яких за основним
платежем - 549090,00грн. та за штрафними
санкціями - 274544,00грн. (т.1 а.с.45).

На підставі акту перевірки №272/222/33580143
від 24.07.2013р. Новомосковською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області 01 серпня 2013 року було винесено
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» №, яким Концерну «СоюзЕнерго»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у
загальному розмірі 289321,00грн., з яких за
основним платежем - 192881,00грн. та за
штрафними санкціями - 96440,00грн. (т.2 а.с.39).

Розглядаючи позовні вимоги щодо
визнання протиправними та скасування
вищевказаних податкових
повідомлень-рішень, суд зважає на
наступне.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Отже необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
01 квітня 2011 року між Концерном
«СоюзЕнерго» та ТОВ «Арматек Україна»
було укладено договір поставки №010411,
згідно якого ТОВ «Арматек Україна», як
постачальник, зобов'язувався поставити
трубопровідну арматуру, кількість та
ціна якої вказана у накладних,
виписаних постачальником на підставі
заявок Концерна «СоюзЕнерго», як
покупця, який в свою чергу
зобов'язується на умовах договору
прийняти та оплатити цей товар (т.1
а.с.49).

Згідно п.1.3 цього Договору поставка
товару протягом строку його дії та
загальної суми цього договору
здійснюється партіями.

Пунктами 4.1, 4.2 вказаного Договору
передбачено, що постачальник
зобов'язаний поставити товар покупцю
на умовах СРТ склад покупця (м.
Новомосковськ) в десяти денний строк з
моменту подання письмової чи усної
заявки покупцем. Постачальник
одночасно з товаром представляє
покупцю наступні документи на товар:
рахунок, накладну, податкову накладну.

Відповідно до п.4.7 Договору підготовка
відвантаження товару здійснюється
працівниками постачальника та покупця
разом. Працівники постачальника
підпорядковуються керівнику дільниці
або майстру покупця з дотриманням
Трудового розпорядку та діючих норм з
охорони праці та пожежної безпеки
Концерну «СоюзЕнерго», а також з
проведенням інструктажів з охорони
праці та пожежної безпеки на робочому
місці.

Строк дії Договору згідно його п.8.7
встановлено з моменту підписання його
сторонами до 31.12.2011р.включно. У разі,
якщо сторони не приймуть рішення про
припинення строку дії договору, даний
договір автоматично пролонгується на
наступний рік.

З матеріалів справи вбачається, що
30.12.2012р. Концерном «СоюзЕнерго» та ТОВ
«Арматек Україна» було укладено
додаткову угоду до договору поставки
від 01.04.2011р. №010411, згідно якої строк дії
цього договору продовжено до 31 грудня
2014 року(т.1 а.с.50).

Крім того, 21.02.2013р. цими суб'єктами
господарювання укладена додаткова
угода №1 до договору поставки від
01.04.2011р. №010411, якою були внесені зміни
щодо порядку проведення розрахунків
(т.1 а.с.51).

Відповідно до видаткових та податкових
накладних за січень-лютий 2013 року ТОВ
«Арматек Україна» на підставі договору
поставки №010411 від 01.04.2011р. було
поставлено Концерну «СоюзЕнерго»
трубопровідну арматуру у січні-лютому
2013 року на загальну суму 3294541,91грн., в
тому числі податок на додану вартість -
549090,76грн. (т.1 а.с.64-128).

Суми за зазначеними податковими
накладними було відображено позивачем
у реєстрі отриманих податкових
накладних, що відповідає даним додатку
№5 розшифровки податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів, та включено до складу
податкового кредиту в січні 2013 року в
сумі ПДВ - 94481,08грн., в лютому 2013 року -
296760,27грн. та в березні 2013 року - 157848,97грн.

Згідно видаткових та податкових
накладних за квітень 2013 року ТОВ
«Арматек Україна» на підставі договору
поставки №010411 від 01.04.2011 року було
поставлено Концерну «СоюзЕнерго»
трубопровідну арматуру на загальну
суму 1478259,70грн., в тому числі податок на
додану вартість - 246376,62грн. (т.2
а.с.63-78,114-129).

Суми за зазначеними податковими
накладними було відображено позивачем
у реєстрі отриманих податкових
накладних, що відповідає даним додатку
№5 розшифровки податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів, та включено до складу
податкового кредиту в квітні 2013 року в
сумі ПДВ - 246376,62грн. Разом з тим,
уточнюючим розрахунком за квітень 2013
року від 24.05.2013р. № Концерн
«СоюзЕнерго» самостійно відкоригована
сума податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «Арматек
Україна» на суму ПДВ - 53495,43грн. по
податковій накладній від 11.04.2013р. №9.
Отже, позивачем віднесено до складу
податкового кредиту квітня 2013 року
суми податку на додану вартість згідно
податкових накладних, виписаних ТОВ
«Арматек Україна», у загальному
розмірі 192881,19грн.

Розрахунки між Концерном «СоюзЕнерго»
та ТОВ «Арматек Україна» було
здійснено у безготівковій формі
відповідно до банківських виписок,
копії яких містяться в матеріалах
справи (т.1 а.с.177-189, т.2 а.с.79-98).

Відповідні записи позивачем внесено до
журналів-ордерів рахунків 361,311 та 631 (т.1
а.с.60-63,131, т.2 а.с.44).

При цьому позивачем надано суду акт
звірки взаємних розрахунків станом на
31.08.2013р. між Концерном «СоюзЕнерго» та
ТОВ «Арматек Україна» по
взаємовідносинам за договором
поставки №010411 від 01.04.2011р. (т.2 а.с.142-145).

З означених видаткових накладних
вбачається, що приймання товару від ТОВ
«Арматек Україна» здійснювалося
працівником Концерну «СоюзЕнерго» -
Берлад О.О. за довіреністю.

При цьому позивачем надано журнал
реєстрації довіреностей за 2013 рік, в
якому містяться записи про реєстрацію
довіреностей на Берлад О.О., що вказані
у видаткових накладних (т.2 а.с.146-161).

Первинні документи за господарськими
операціями з ТОВ «Арматек Україна», а
саме: договір поставки №010411 від
01.04.2011р., видаткові та податкові
накладні, журнали-ордери рахунків 361,311,
платіжні доручення та
оборотно-сальдові відомості по рахунку
631 були надані позивачем до перевірки,
що посвідчується супровідними листами
до цих документів, наданих на запити
відповідача, а також відображенням у
актах перевірок №266/221/31965106 від 22.07.2013р.
та №272/222/33580143 від 24.07.2013р. (т.1 а.с.48, т.2
а.с.42-43).

Відносно транспортування товару від
ТОВ «Арматек Україна» до Концерну
«СоюзЕнерго» представник позивача
суду пояснив, що фактично перевезення
транспортними засобами не
здійснювалося, а мало місце
переміщення товару автокарами
(навантажувачами) та вантажниками
вручну в межах одного складського
приміщення, одну частину з якого
орендує Концерн «СоюзЕнерго», а іншу -
ТОВ «Арматек Україна». Такі самі
пояснення були надані позивачем і під
час перевірки.

На підтвердження наведеного позивачем
надано договір оренди площі в
складському приміщені №14-с від 03.01.2012р.
та додаткова угода до нього №1 від
04.01.2012р., з яких вбачається, що Концерн
«СоюзЕнерго», зокрема, орендує у ТОВ
«Торговий Дім «Союзпродукт» площу
157,9м.кв. в складському приміщенні,
розташованому за адресою: вул. З.Бєлої,
156-А, місто Новомосковськ,
Дніпропетровська область (т.1 а.с.52-53).

Також позивачем надано договір оренди
площі в складському приміщені №26-с від
03.01.2012р., укладений між ТОВ «Торговий
Дім «Союзпродукт» та ТОВ «Арматек
Україна», згідно якого останнє орендує
площу 80м.кв. в складському приміщенні,
розташованому за адресою: вул. З.Бєлої,
156-А, місто Новомосковськ,
Дніпропетровська область (т.1 а.с.57).

Крім того позивачем надано суду
договір оренди транспортних засобів
№207 від 27.09.2012р., укладений між
Концерном «СоюзЕнерго» та ТОВ «ТД
«Союзпродукт» щодо оренди позивачем
легкових та вантажних автомобілів,
автобусу, сідельних тягачів та
навантажувально-розвантажувальних
механізмів (навантажувачів), а також
Додаток №1 до цього договору оренди з
переліком орендованих транспортних
засобів та Додаток №2 до нього - акт
прийому-передачі цих транспортних
засобів від 27.09.2012 року (т.1 а.с.54-56).

Договори оренди площі в складському
приміщені №14-с від 03.01.2012р. та оренди
транспортних засобів №207 від 27.09.2012р.
надавалися позивачем і до перевірки, що
посвідчується супровідним листом до
цих документів від 18.07.2013р. №1807/1, який
був отриманий відповідачем згідно
штампу реєстрації вхідної
кореспонденції Новомосковської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області 18.07.2013р. (т.1 а.с.48).

Однак, відповідач оцінки цим
документам в акті перевірки не надав.

На підтвердження наявності технічного
персоналу у ТОВ «Арматек Україна»
позивачем надані наказ №01-од від 02.01.2013
року про затвердження штатного розпису
ТОВ «Арматек Україна» на 2013 рік та сам
штатний розпис, згідно якого на цьому
підприємстві працює 13 штатних одиниць,
з яких 5 вантажників (т.1 а.с.58-59).

Наведене спростовує твердження
відповідача про відсутність у
контрагента позивача - ТОВ «Арматек
Україна» складського приміщення та
технічного персоналу, необхідного для
забезпечення реальності господарських
операцій з Концерном «СоюзЕнерго», а
також спростовує доводи
Новомосковської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області відносно
того, що відсутність
товарно-транспортних накладних на
переміщення товару від ТОВ «Арматек
Україна» до Концерну «СоюзЕнерго»
свідчить про нереальність
господарських відносин між цими
суб'єктами господарювання.

Оприбуткування товару, отриманого
Концерном «СоюзЕнерго» від ТОВ
«Арматек Україна», на складі позивача
підтверджується відомостями
складського обліку, зокрема, картками
рахунку 281:ТМЦ та журналами проводок по
рахункам 90, 281 (т.2 а.с.168-239).

Використання позивачем товару,
отриманого від ТОВ «Арматек Україна» у
власній господарській діяльності
посвідчується копіями первинних
документів щодо реалізації частини
цього товару іншим контрагентам
Концерну «СоюзЕнерго», а також
відомостями складського обліку щодо
зберігання частини нереалізованого
товару на складі позивача (т.2 а.с.240-250,
т.3 а.с.1-144).

Таким чином, факт здійснення реальних
господарських операцій між Концерном
«СоюзЕнерго» та ТОВ «Арматек Україна»
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями первинних документів,
які були надані до перевірки та які
повністю відображають зміст та обсяг
цих господарських операцій, а також
свідчать про зміни в майновому стані
позивача.

Доводи відповідача, викладені у актах
перевірки №266/221/31965106 від 22.07.2013р. та
№272/222/33580143 від 24.07.2013р. про нереальність
правочину, укладеного між позивачем та
ТОВ «Арматек Україна» судом до уваги не
приймаються, оскільки в матеріалах
справи відсутні докази на
підтвердження факту розірвання,
визнання недійсним чи неукладеним
вказаного правочину. Також
відповідачем не було надано належних
та допустимих доказів нікчемності
означеного договору, фіктивної
господарської діяльності контрагента
позивача, безтоварності господарської
операції, відсутності зв'язку
укладеної угоди з господарською
діяльністю позивача, притягнення до
кримінальної відповідальності
посадових осіб вказаних підприємств за
ухилення від сплати податків або інші
податкові правопорушення, а також, що
укладений правочин порушує публічний
порядок відповідно до ч.2 ст.228
Цивільного кодексу України.

Необхідними умовами для визнання угоди
нікчемною в силу вимог ст.228 Цивільного
кодексу України є її укладання з метою,
завідомо суперечною інтересам держави
і суспільства та наявність умислу хоча
б у однієї із сторін щодо настання
відповідних протиправних наслідків.
При кваліфікації правочину за статтею
228 Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо. Проте, існування відповідних
обставин у даній справі податковим
органом не доведено.

Зміст укладеного між Концерном
«СоюзЕнерго» та ТОВ «Арматек Україна»
договору не суперечить актам
цивільного законодавства, а
відповідачем не надано доказів, які б
підтверджували, що зміст цієї угоди не
відповідає дійсним намірам сторін щодо
набуття цивільних прав і обов'язків чи
свідчить про намір сторін ухилитися
від оподаткування доходів, отриманих
внаслідок виконання договорів або
приховування дійсного об'єкту
оподаткування, зменшення бази
оподаткування, створення штучних
підстав для незаконного відшкодування
сум сплачених податків за рахунок
коштів бюджету, отримання незаконних
пільг з оподаткування тощо. В межах
спірних правовідносин позивач не
складав податкових накладних, а
отримував такі податкові накладні від
контрагента та згідно них і формував
податковий кредит за відповідні
періоди.

При цьому, як на час укладення угоди між
позивачем та його означеним вище
контрагентом, так і на час її виконання,
а також на час розгляду справи судом,
вказані суб'єкти господарювання
знаходяться в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а також є платниками
податку на додану вартість, що
відповідачем не заперечується.

Виписані ТОВ «Арматек Україна»
податкові накладні оформлені з
дотриманням вимог ст.201 Податкового
кодексу України, що відповідачем не
заперечується.

Вказані податкові накладні також були
відображені у відповідності до
приписів п.201.6 ст.201 Податкового кодексу
України в реєстрі отриманих та виданих
податкових накладних.

Відповідні податкові зобов'язання та
податковий кредит по взаємовідносинам
з ТОВ «Арматек Україна» були
задекларовані позивачем у податковій
звітності з податку на додану вартість,
що відповідачем не заперечується та
про що зазначено в акті перевірки
позивача.

Посилання відповідача на те, що позивач
неправомірно завищив суму податкового
кредиту по взаємовідносинам з
контрагентом ТОВ «Арматек Україна» за
січень-квітень 2013 року, оскільки
правочин, укладений з цим контрагентом,
не спрямований на реальне настання
наслідків, що обумовлені ним,
підтвердженням чого є висновки актів
документальних позапланових невиїзних
перевірок ТОВ «Арматек Україна» від
15.07.2013р. №257/221/33580143 та від 19.07.2013р.
№261/221/33580143, згідно яких встановлено, що
у цього суб'єкта господарювання
відсутній об'єкт оподаткування
податком на додану вартість по
операціям з
підприємствами-постачальниками та
підприємствами-покупцями по ланцюгу
постачання в розумінні приписів
Податкового кодексу України, судом до
уваги не приймаються, тому що не є
обов'язковою передумовою для
визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому, відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податку та його безпосереднім
контрагентом.

Крім того, навіть якщо контрагент
(постачальник по ланцюгу) і порушив
вимоги податкового законодавства, то
це тягне відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Зазначена
обставина не є підставою для
позбавлення платника податку (покупця
товарів, робіт, послуг) права на
відшкодування податку на додану
вартість за правочином з таким
контрагентом у разі, якщо платник
податку виконав усі передбачені
законом умови щодо отримання такого
відшкодування і має документальне
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

При цьому жодною нормою законодавства
України не передбачається обов'язку
платників податків - одержувачів
товарів - вимагати від
контрагентів-постачальників будь-яких
відомостей щодо повноти сплати ними
податків за окремою операцією
придбання товарів, відомостей щодо
третіх осіб (постачальників у ланцюгу),
перевіряти додержання чи порушення
ними законодавчих приписів, а також
наявність у цих контрагентів умов для
належного здійснення господарської
діяльності, оскільки податкове
законодавство не ставить в залежність
податковий облік певного платника
податків від інших осіб, від фактичної
сплати контрагентом податку до
бюджету, а також від господарських та
виробничих можливостей контрагента.

З огляду на вищенаведене, суд приходить
до висновку про те, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить із того, що
позивачем при подачі позову до суду
понесені судові витрати у вигляді
сплати судового збору у сумі 4588,00, що
підтверджується платіжними
дорученнями, наявними в матеріалах
справи (т.1 а.с.2, т.2 а.с.2), а відповідно до
ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, судові витрати, понесені
позивачем та підтверджені
вищенаведеними належними доказами
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача у
розмірі 4588,00 грн.

Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Концерну
«СоюзЕнерго» до Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Дніпропетровській області
форми «Р» від 30.07.2013р. № та від 01
серпня 2013 року №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Концерну «СоюзЕнерго» () судові витрати із сплати
судового збору у розмірі 4588 грн. 00 коп.
(чотири тисячі п'ятсот вісімдесят вісім
гривень 00 копійок).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова