Справа № 809/1285/13-а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.
Справа № 12823/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання
Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Калуської об»єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 04.09.2013 року
у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Калушстальбуд" до Калуської об'єднаної
державної податкової інспекції про
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н
О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальність "Калушстальбуд"
(надалі-позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до Калуської
ОДПІ (надалі-відповідач) про
скасування податкового
повідомлення-рішення №000015220 від 05.02.2013
року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
04.09.2013 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції №000015220 від 05.02.2013
року.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд
першої інстанції дійшов до висновку
про відсутність в діях сторін угоди
умислу на її укладання з метою, що
завідомо суперечить інтересам держави
та суспільства, а тому відсутні
підстави для висновку податкових
органів про недійсність (нікчемність)
договорів, укладених між позивачем та
його контрагентом.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, її в апеляційному порядку
оскаржив відповідач - Калуська
об»єднана державна податкова
інспекція, яка покликаючись на неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до безпідставного
задоволення позовних вимог, просить
оскаржувану постанову суду скасувати
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Як на доводи апеляційної скарги
апелянт посилається на те, що
перевіркою не підтверджено реальність
здійснення господарських операцій
ТзОВ «Калушстальбуд» щодо придбання
металопрокату від ТОВ «Флорена-Плюс» у
жовтні 2011 року. Перевіркою встановлено
те, що ТзОВ «Калушстальбуд» прийнято до
виконання від ТОВ «Флорена-Плюс»
податкові накладні за операціями, які
фактично не відбулися, а лише
відображені у первинних документах, та
безпідставно відобразило ПДВ в сумі 36
883 грн. в складі податкового кредиту за
жовтень 2011 року.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено те,
що Калуською ОДПІ проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку ТзОВ "Калушстальбуд" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з ПДВ при здійсненні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
"Флорена-Плюс", за
жовтень 2011 року. Перевірка проводилась
з 10.01.2013 року на підставі наказу
Калуської ОДПІ від 10.01.2013 року №3.

За результатами перевірки складено акт
№103/22-0/16403176 від 23.01.2013 року, яким
встановлено порушення позивачем п. 198.1.,
п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет за жовтень 2011 року в
сумі 36833,00 грн.

На підставі акту перевірки № 103/22-0/16403176
від 23.01.2013 року, начальником Калуської
ОДПІ 05.02.2013 року винесено податкове
повідомлення-рішення № 000015220, яким за
порушення позивачем п. 198.1., п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI, із змінами збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) в сумі 46041,00 грн., з яких за
основним платежем 36833,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями 9208,00
грн. (а.с.38).

Підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення
стали висновки податкового органу про
неправомірність включення до складу
податкового кредиту коштів по оплаті
придбаних позивачем товарів/послуг у
ТОВ «Флорена-Плюс», витрати по яких
здійснено без їх фактичного придбання
у зв'язку з нікчемністю правочинів,
укладених з вказаним контрагентом.

Апеляційний суд погоджується з
висновками суду першої інстанції, які
знайшли своє підтвердження у
матеріалах справи, виходячи з
наступного.

У відповідності до п. 198.1. ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Згідно з п. 201.4. ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Згідно з п. 201.6. ст. 201 ПК України
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Органи державної податкової служби за
даними реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, наданих в
електронному вигляді, повідомляють
платника податку про наявність у
такому реєстрі розбіжностей з даними
контрагентів. При цьому платник
податку протягом 10 днів після
отримання такого повідомлення має
право уточнити податкові зобов'язання
без застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7. ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10. ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 1.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 року, господарські
операції відображаються у
бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Згідно з п. 2 цього ж Положення первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені
положення, колегія суддів приходить до
висновку про те, що надання податковому
органу всіх належним чином оформлених
документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання бюджетного
відшкодування є підставою для його
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних яких установлена
судом.

Судом першої інстанції встановлено те,
що ТзОВ "Калушстальбуд" перебувало у
правовідносинах з придбання
товаро-матеріальних цінностей у ТОВ
«Флорена-Плюс» протягом жовтня 2011 року.

Позивачем на підтвердження
обгрунтованості віднесення до складу
податкового кредиту сум податку на
додану вартість за перевірений період
було надано договір оренди складських
приміщень №27/1 від 04.10.2011 року, договір
поставки товаро-матеріальних
цінностей № 25/10-14 від 25.10.2011 року,
видаткові накладні, податкові
накладні, платіжні доручення, які
свідчать про підставність виникнення
цивільних прав та обов'язків, а також
про фактичне здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентом ТОВ «Флорена-Плюс», та є
достатніми доказами на підтвердження
здійснення останніх.

Колегією суддів встановлено, що
відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, станом на
25.10.2011 року ТОВ "Флорена-Плюс" було
зареєстровано Печерською районною у
місті Києві державною адміністрацією,
свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи серія А01 № 263102 від
21.04.2008 року, номер запису в Єдиному
державному реєстрі юридичних та
фізичних осіб-підприємців 1 032950,
види діяльності: організація
перевезення вантажів, оптова торгівля
зерном, насінням та кормами для тварин,
посередництво в торгівлі широкого
асортименту, рекламна діяльність, інші
види оптової торгівлі, здавання в
оренду власного нерухомого майна,
місцезнаходження юридичної особи: 01011,
м. Київ, вул. Панаса Мирного, будинок 16,
квартира 13, ідентифікаційний номер ТОВ
"Флорена-Плюс" - 35851839, код ЄДРПОУ - 35851839,
зареєстроване платником податку на
додану вартість з 06.06.2008 року.

Згідно з довідкою № 2790 від 27.05.2011 року
державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва, ТОВ
"Флорена-Плюс" перебуває на обліку в
державній податковій інспекції,
оподатковується по загальній системі
та сплачує податки згідно з чинним
законодавством (а.с.82).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що наявні в матеріалах справи
податкові накладні (а.с.61,62), видаткова
накладна (а.с.63), акти здачі-прийняття
робіт (а.с.59-60-155), платіжні доручення
(а.с.139,140) оформлені у відповідності до
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні".

Відповідачем, належними та допустимими
доказами не спростовано мету та
реальність здійснення господарських
операцій з придбання
товаро-матеріальних цінностей, оренди
приміщень, а також факту використання
позивачем вищевказаних товарів/послуг
у власній господарській діяльності.

Надані позивачем докази дають колегії
суддів достатні підстави для висновку
про сплату позивачем сум ПДВ у ціні
придбаних товарів (робіт, послуг) у
контрагента, який мав статус платника
податку на додану вартість.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, що відповідачем зроблено
не було.

Таким чином, відповідачем не наведено
достатньо переконливих доводів про
наявність обставин, які б свідчили про
недобросовісність позивача як
платника податків. З урахуванням
наведеного, на думку апеляційного суду,
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення не ґрунтується на нормах права,
внаслідок чого його слід визнати
протиправним та скасувати.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до переконання про те, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, постанова
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 04.09.2013 року
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу Калуської
об»єднаної державної податкової
інспекції залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
04.09.2013 року по справі № 809/1285/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

Р.П. Сеник