Справа № 1806/2а-6126/11
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року
м. Київ К/9991/24886/12

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд
касаційної скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми на
постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 09 серпня 2011 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2012 року у справі № 1806/2а-6126/11 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ковпаківському районі м. Суми
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми, в якому
просив зобов'язати відповідача
зарахувати до стажу роботи на посаді
судді та врахувати при розрахунку
щомісячного довічного грошового
утримання період робота на посадах
стажера прокуратури Ковпаківського
району, стажера помічника прокурора
Ковпаківського району, помічника
прокурора Ковпаківського району,
проходження строкової військової
служби, половину строку навчання за
денною формою у вищих юридичних
навчальних закладах, на юридичних
факультетах вищих навчальних закладів
та врахувати їх при розрахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, а також призначити позивачу
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 82% заробітної плати працюючого
судді з 26.10.2010 року, яке виплатити та
проводити виплату в подальшому.

Постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 09 серпня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2012 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми щодо
відмови зарахувати до стажу роботи
ОСОБА_1, що дає право на відставку та
отримання щомісячного довічного
грошового утримання судці час роботи з
03 травня 1984 року по 04 лютого 1987 року
стажистом на посаді помічника
прокурора Ковпаківського району м.
Суми, помічником прокурора
Ковпаківського району м. Суми та
половину строку навчання за денною
формою на юридичному факультеті у
Вороніжському державному університеті
імені Ленінського комсомолу з 23 серпня
1974 року по 01 лютого 1975 року. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми
зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1, що
дає право на відставку судді та
отримання щомісячного довічного
грошового утримання судді час роботи з
03 травня 1984 року по 04 лютого 1987 року
стажистом на посаді помічника
прокурора Ковпаківського району м.
Суми, помічником прокурора
Ковпаківського району м. Суми та
половину строку навчання за денною
формою у Вороніжському державному
університеті імені Ленінського
комсомолу з 23 серпня 1974 року по 01 лютого
1975 року. В задоволенні інших вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, за
змістом якої просить їх скасувати та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позову. Касаційна скарга
мотивована невірним застосуванням
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судом та
обґрунтованість застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не
знаходить підстав до її задоволення, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 з 14.10.1994 року
працював на посаді судді
Господарського суду Сумської області,
а згідно з постановою Верховної Ради
України від 07.10.2010 року № 2596 звільнений
у відставку.

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону України
«Про статус суддів» до стажу роботи, що
дає право на відставку судді та
отримання щомісячного довічного
грошового утримання, крім роботи на
посадах суддів судів України,
державних арбітрів, арбітрів відомчих
арбітражів України, зараховується
також час роботи на посадах суддів і
арбітрів у судах та державному і
відомчому арбітражі колишнього СРСР та
республік, що раніше входили до складу
СРСР, час роботи на посадах,
безпосередньо пов'язаних з
керівництвом та контролем за
діяльністю судів у Верховному Суді
України, в обласних судах, Київському і
Севастопольському міських судах,
Міністерстві юстиції України та
підвідомчих йому органах на місцях, за
діяльністю арбітражів у Державному
арбітражі України, Вищому арбітражному
суді України, а також на посадах
прокурорів і слідчих за умови
наявності у всіх зазначених осіб стажу
роботи на посаді судді не менше 10 років.

Пунктом 3-1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005р. №865 "Про
оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів" передбачено, що до
стажу роботи, що дає судді право на
відставку та одержання щомісячного
грошового утримання, за умови роботи на
посаді судді не менш як 10 років,
зараховується, крім стажу трудової
діяльності, визначеного законом,
половина строку навчання у вищих
юридичних навчальних закладах та
календарний період проходження
строкової військової служби.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» робота
стажистами в органах прокуратури
зараховується до стажу роботи на
прокурорських посадах, перелічених у
статті 56 цього Закону.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку про
наявність підстав для зарахування до
стажу роботи, що дає право на відставку
судді та отримання щомісячного
довічного грошового утримання,
половини строку навчання позивача у
вищому юридичному навчальному закладі,
а також період його роботи позивача
стажистом на посаді помічника
прокурора Ковпаківського району м.
Суми, помічником прокурора
Ковпаківського району м. Суми.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків судів не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми
відхилити.

Постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 09 серпня 2011 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2012 року у справі № 1806/2а-6126/11 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді :