Справа № 826/19802/13-а
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2014 року 11 год. 55 хв.
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса»до 1.
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України,
2. Головного управління Державної
казначейської служби у місті Києві про
визнання протиправними та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів від 14 червня 2013 року №
100270000/2013/700065/2 і картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 14 червня
2013 року № 100270000/2013/40542, зобов'язання
визначити митну вартість за ціною
договору (контракту) та стягнення суми
надміру сплачених коштів у розмірі 60
480, 91 грн., -В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса»
(далі - позивач) з позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України (далі -
відповідач 1) та Головного управління
Державної казначейської служби у місті
Києві (далі - відповідач 2) про визнання
протиправними та скасування рішень про
коригування митної вартості товарів
від 14 червня 2013 року № 100270000/2013/700065/2 і
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від 14
червня 2013 року № 100270000/2013/40542,
зобов'язання визначити митну вартість
за ціною договору (контракту) товарів,
які імпортувались (вартість операції),
щодо товарів відповідно до декларації
митної вартості № 100270000/2013/201552,
стягнення суми надміру сплачених
коштів у розмірі 60 480, 91 грн., в тому
числі 41 580, 63 грн. податку на додану
вартість та 18 900, 28 грн. мита.

Позовні вимоги ТОВ «Дієса» мотивовані
тим, що, на думку позивача, митна
вартість товару (чайники електричні
марки ELENBERG для кип'ятіння води),
визначена митним органом за резервним
методом у розмірі 7,3600 доларів США за
одиницю товару є документально
необґрунтованою митними органами, а
рішення про коригування митної
вартості товару від 14.06.2013р. №
100270000/2013/700065/2 (відповідно до якого
вартість одиниці товару була
збільшена), а також суперечить вимогам
ст. 273 Митного кодексу України та п. 2 ст.
VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі (ГАТТ 1947 року), оскільки
позивачем під час митного оформлення
товару були надані всі необхідні та
належні документи на підтвердження
його митної вартості, в тому числі були
подані додаткові документи, які окремо
вимагалися митним органом, в яких були
вказані всі достовірні відомості, що
підтверджують вартість товару
визначену відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57
Митного кодексу України (тобто за ціною
договору).

В судових засіданнях представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Представники обох відповідачів у
судові засідання, призначені по даній
справі, не з'явилися, належним чином
повідомлені про дати, час і місце
судових засідань, та подали до
канцелярії суду письмові заперечення
проти позову.

Так, відповідач 1 проти позову
заперечував, надавши до суду письмові
заперечення від 13.01.2014р. б/н та
додаткові документи. В обґрунтування
своїх заперечень Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів
посилається на те, що документи, на
підставі яких позивач здійснював
розрахунок, не містили всіх даних
відповідно до обраного методу
(основного методу - за ціною договору
(контракту) визначення митної вартості)
, а також містили розбіжності.
Внаслідок чого митний орган у
відповідності до своїх повноважень,
керуючись положеннями ст. 55 Митного
кодексу України, здійснив коригування
заявленої ТОВ «Дієса» в своїй
вантажній митній декларації від
14.06.2013р. № 100270000/2013/201552 митної вартості
товару. Визначена митним органом
вартість товару (за «резервним
методом») ґрунтується на митній
вартості товару, подібного за якісними
характеристиками, митне оформлення
якого вже здійснено за вантажною
митною декларацією від 13.02.2013р. №
100250000/2013/47170.

Відповідач 2 проти позову також
заперечував, надавши до суду письмові
заперечення від 11.01.2014р. № 05-12/51-289. В
своїх запереченнях від 11.01.2014р. орган
казначейства вказує на те, що у
відповідності до норм чинного
законодавства України повернення
надмірно сплачених платежів можливе за
наявності наступних обставин:
наявність факту надмірної сплати
коштів і звернення платника до
відповідного органу, який здійснює
контроль за справлянням відповідних
надходжень до бюджету, - в даному
випадку митного органу, з питання
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджету. З огляду на це
відповідачем 2 інтереси позивача
наразі порушені не були.

22 січня 2014 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження на підставі ч. 6
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з огляду на
таке.

Спірні правовідносини щодо
правомірності рішення відповідача 1
стосуються порядку визначення митної
вартості товарів під час їх ввезення на
митну територію України.

Як свідчать наявні матеріали справи, на
виконання умов зовнішньоекономічного
контракту на поставку товарів за №
10052012 від 10.05.2012р., укладеного між
підприємством-нерезидентом Неіnег Electric
Manufacture Co., Ltd (Китай)(Продавець) і ТОВ
«Дієса» (Покупець), проформи інвойсу
від 15.03.2013р. № НК130315 та комерційного
інвойсу від 23.04.2013р. № НК130315,
декларантом позивача (ТОВ «Трініті
Кастомс») до Київської міжрегіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України була подана вантажна митна
декларація № 100270000/2013/201552 від 14.06.2013р.
(форми МД-2) і пакет документів з метою
здійснення митного контролю та митного
оформлення товарів (чайник електричний
марки ELENBERG для кип'ятіння води, нові,
моделі: (1) НК-8710 у кількості 3 384 шт.,
об'єм 1,7 л, відключення без води,
нагрівальний елемент відкритий,
потужність 2,2 кВт, індикація рівня води
за ціною 3,70 доларів США за 1 шт.; (2) НК-8750
у кількості 5 040 шт., об'єм 1,7 л,
відключення без води, нагрівальний
елемент відкритий, потужність 2,2 кВт,
індикація рівня води за ціною 4,75
доларів США за 1 шт. (далі - Товар)).

Зокрема, для підтвердження заявлених
відомостей декларант ТОВ «Дієса» подав
митному органу наступні документи:
картка обліку особи, яка здійснює
операції з товарами, наряд від 30.05.2013р.
№ 921 з питання здійснення
відвантаження вантажу
автотранспортом, платіжне доручення в
іноземній валюті від 27.03.2013р. № 267 на
здійснення банком переказу коштів у
сумі 10 938, 24 доларів США з валютного
рахунку ТОВ «Дієса» на рахунок
контрагента-нерезидента (Неіnег Electric
Manufacture Co., Ltd), платіжне доручення в
іноземній валюті від 26.04.2013р. № 284 на
здійснення банком переказу коштів у
сумі 25 522, 26 доларів США з валютного
рахунку ТОВ «Дієса» на рахунок
контрагента-нерезидента (Неіnег Electric
Manufacture Co., Ltd), міжнародну
товарно-транспортну накладну (CMR) А №
016052, коносамент (Bill of Lading) від 03.05.2013р. №
SZNLEG1305033, копію довідки менеджера ТОВ
«Ламан Шиппінг Ейдженсі» з перевезень
про транспортні витрати від 07.06.2013р.
№ 99167, копія платіжного доручення ТОВ
«Дієса» від 10.06.2013р. № 00011801 щодо
перерахування на користь ТОВ «Ламан
Шиппінг Ейдженсі» коштів в сумі 15 137, 12
грн. (без ПДВ) за морське перевезення
вантажу, копію рахунку-фактури від
07.06.2013р. № LS-3747573, виставленого позивачу
ТОВ «Ламан Шиппінг Ейдженсі», копію
листа ТОВ «Дієса» від 10.06.2013р. № 931 з
відомостями про непроведення
страхування певних імпортованих
товарів, копію заявки ТОВ «Дієса» від
26.04.2013р. № 9-99167 до ТОВ «Ламан Шиппінг
Ейдженсі» на транспортування та
експедирування вантажу, копію
експертного висновку Київської
торгово-промислової палати від 31.05.2013 №
Ц-1199, оформленого за заявкою позивача
від 24.05.2013р. № 865, з питання визначення
контрактної (ринкової) вартості
чайників електричних, ввезених з Китаю,
копію проформи інвойсу від 15.03.2013р. №
НК130315, копію комерційного інвойсу від
23.04.2013р. № НК130315 з перекладом на
українську мову, копію пакувального
листа від 24.04.2013р., копію сертифікату
про походження товару від 03.05.2013р.
№ ССРІТ122662369 загальної форми, копію
екологічної декларації № 16273,
заповненої 30 травня 2013 року, та з
відміткою радіологічного контролю 01
червня 2013 року, копію висновку
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 20.12.2012р. № 05.03.02-03/127348, копію
прайс-листа від 01.03.2013р. з перекладом на
українську мову, копію акта від 31.05.2013р.
про зважування вантажів на вантажній
площі ПП «Контейнерний термінал
Іллічевськ», копію
зовнішньоекономічного контракту на
поставку товарів від 10.05.2012р. № 10052012,
копію доповнення № 2 від 15.03.2013р. до
зовнішньоекономічного договору
(контракту), та ін.

Митна вартість товарів була визначена
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції).

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення документів, 14
червня 2013 року Київська регіональна
митниця, правонаступником якої є
Київська міжрегіональна митниця
Міндоходів, прийняла рішення про
коригування митної вартості від
14.06.2013р. № 100270000/2013/700065/2 за шостим
(резервним) методом (далі - Рішення), та
за наслідками цього, - оформила картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів комерційного
призначення, від 14.06.2013р. № 100270000/2013/40542
(далі - Картка відмови).

Згідно з вказаного Рішення заявлену
позивачем митну вартість Товару
(чайник електричний марки ELENBERG для
кип'ятіння води, нові, моделі: НК-8710 у
кількості 3 384 шт., об'єм 1,7 л, відключення
без води, нагрівальний елемент
відкритий, потужність 2,2 кВт, індикація
рівня води за ціною 3,70 доларів США за 1
шт.; НК-8750 у кількості 5 040 шт., об'єм 1,7 л,
відключення без води, нагрівальний
елемент відкритий, потужність 2,2 кВт,
індикація рівня води за ціною 4,75
доларів США за 1 шт.) було скориговано у
бік її збільшення, а саме: з 3,70 доларів
США за одиницю продукції до 7,3600
доларів США за одиницю продукції.

В тексті свого Рішення Київська
регіональна митниця, посилаючись на п. 2
ст. 58 Митного кодексу України, зазначає
про неможливість прийняття за належний
метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, оскільки
«використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально».

Також в цьому Рішенні вказано наступне:
«Коригування митної вартості товару
здійснено відповідно до положень
статті 55 МКУ у зв'язку з тим, що надані
документи містять неповні відомості (у
наданих документах містяться
розбіжності, а саме: згідно п. 2.3
контракту «ціни на товар включають в
себе вартість: упаковки, маркування,
вартість завантаження, вартість
експортних митних процедур», але в
інвойсі та специфікації такі складові
митної вартості товарів відсутні - тому
неможливо перевірити правильність
визначення митної вартості самого
товару.

…Відповідно до п. 4.1 ст. 54 МКУ здійснено
контроль наявності в підтверджуючих
документах усіх відомостей в
кількісному виразі, використаних при
обчисленні митної вартості. В
результаті такого контролю
встановлено, що документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, не містять всіх даних
відповідно до обраного методу
визначення митної вартості.

Проведено консультації з декларантом з
метою обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в декларанта та
в митному органі…Наявна у митного
органу інформація щодо митної вартості
імпортованих товарів призвела до
виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості. Під час
консультацій, декларанта відповідно до
вимог ст. 53 МКУ, зобов'язано протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи, а саме:
каталоги, специфікації, прейскуранти,
прайс-листи виробника товарів,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціальними експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини, виписку з
бухгалтерської документації та інші
(за наявності) платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

…Митну вартість товару, що
імпортується, скориговано із
застосуванням резервного методу
відповідно до ст. 64 Митного кодексу
України. Визначена митна вартість
товару ґрунтується на митній вартості
товару, подібного за якісними
характеристиками, митне оформлення
якого уже здійснено за митними
деклараціями від 13.02.2013 № 100250000/2013/47170.».

Як наслідок, ТОВ «Дієса» після
здійснення Київською регіональною
митницею коригування митної вартості,
скористалось своїм правом та здійснило
випуск товарів, що були ввезені на його
адресу, у вільний обіг шляхом надання
гарантій відповідно до розділу Х
Митного кодексу України та подало
митному органу вантажну митну
декларацію № 100270000/2013/201809 (форми МД-2).
Разом із новою митною декларацією №
100270000/2013/201809 декларант окрім описаного
вище пакету документів подав митному
органу ще й додатково витребовувані
документи: бухгалтерську довідку від
12.06.2013р. № 040000951, копії експортної
митної декларації країни відправлення
з перекладом на українську мову та
банківських виписок.

Імпортований товар був задекларований
з урахуванням спірного Рішення про
коригування митної вартості товарів.

Оцінюючи правовідносини, які є
предметом спору, суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами статті 52 Митного кодексу
України заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Відповідно до частин 1-3 статті 53
Митного кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право: 1)
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
митних органів інших країн із запитами
щодо надання відомостей, необхідних
для підтвердження достовірності
заявленої митної вартості; 6)
застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Викладене свідчить про те, що право
митного органу на витребування від
декларанта додаткових документів
виникає лише у разі наявності
обґрунтованого сумніву у повноті
та/або достовірності відомостей про
митну вартість товарів, зокрема у разі
відсутності у документах всіх
відомостей, які підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
передбачені такі методи визначення
митної вартості товарів: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58
Митного кодексу України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Як свідчить графа 33 «Обставини
прийняття рішення та джерела, що
використовувались митним органом для
коригування митної вартості» митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
оскільки подані документи містять
неповні відомості (у наданих
документах містяться розбіжності, а
саме: згідно п. 2.3 контракту «ціни на
товар включають в себе вартість:
упаковки, маркування, вартість
завантаження, вартість експортних
митних процедур», але в інвойсі та
специфікації такі складові митної
вартості товарів відсутні - тому
неможливо перевірити правильність
визначення митної вартості самого
товару).

Відповідно до умов п. 2.3 Контракту на
поставку товарів від 10.05.2012р. ціна
товару включає в себе вартість
упаковки, маркування, вартість
завантаження, вартість експортних
митних процедур та інші витрати,
узгоджених Сторонами для кожного
конкретного базису поставки у
відповідності до Інкотермс 2010.

Відповідачем 1 не було надано до суду
будь-яких належних документальних
доказів та нормативно обґрунтованих
письмових пояснень на підтвердження
того, що відсутність інформації щодо
окремих складових вартості товару, яка
в загальній сумі зазначена в інвойсах
та специфікаціях продавця-нерезидента,
якимось чином безпосередньо впливає на
визначення самої митної вартості
товару позивачем.

Згідно письмових пояснень ТОВ «Дієса»
від 22.01.2014р. б/н, наданих представником
позивача в судовому засіданні по даній
справі, суми вартості упаковки,
маркування, завантаження та експортних
митних процедур Продавцем (позивачем)
окремо не сплачувалися, а тому
необхідності у визначенні таких
складових вартості товару за кожним
окремим пунктом в інвойсі,
специфікації та вантажній митній
декларації не виникало.

Також, позивач вказує на те, що поставка
товарів від продавця-нерезидента до
ТОВ «Дієса» здійснювалась на умовах FOB
(Free on Board - «Вільно на борту», а це
означає, що продавець вважається тим,
хто виконав своє зобов'язання по
поставці з моменту переходу товару
через поручні судна в порту
відвантаження). Окрім вартості товару,
яка була сплачена позивачем до
визначення митної вартості товару, ТОВ
«Дієса» у відповідності до п. 10 ст. 58
Митного кодексу України включило до
такої митної вартості товару ще й
вартість морського перевезення у
розмірі 15 137, 12 грн. (понесення
зазначених витрат ТОВ «Дієса»
підтверджуються наявними в матеріалах
даної справи первинними і
розрахунковими документами). Натомість
будь-які інші платежі на користь
Продавця та/або на користь інших осіб
за Товар, поставлений
контрагентом-нерезидентом Покупцем
додатково не здійснювалися.

В силу приписів норм ст.ст. 49, 50 Митного
кодексу України митною вартістю
товарів, які перемішуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Додатково, у зв'язку з виникненням
сумнівів у правильності визначення
декларантом позивача митної вартості
імпортованого Товару за першим методом
(без наведення при цьому в спірному
Рішенні найменувань джерел та суті
конкретної інформації, згідно якої
виникли підстави для таких сумнівів),
митний орган зобов'язав позивача
надати (за наявності) протягом 10
календарних днів такі документи, а
саме: каталоги, специфікації,
прейскуранти, прайс-листи виробника
товарів, висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціальними експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини, виписку з
бухгалтерської документації та інші
(за наявності) платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

При цьому зі змісту первинної
вантажної митної декларації від
14.06.2013р. №
100270000/2013/201552 вбачається, що частина із
витребовуваних митним органом
документів (а саме: прайс-листа,
висновку експертної організації щодо
якісних та кількісних характеристик
товару для визначення його контрактної
вартості) та платіжні документи)
надавалися декларантом позивача під
час митного оформлення імпортованого
Товару ще до прийняття спірних Рішення
про коригування митної вартості
товарів і Картки відмови. А це, в свою
чергу, на думку суду, свідчить про
формальний підхід працівників митного
органу під час перевірки правильності
митного оформлення товарів за
вантажною митною декларацією ТОВ
«Дієса» від 14.06.2013р. № 100270000/2013/201552.

Після подання позивачем нової
декларації з виправленими показниками
та надання додаткових документів,
витребуваних митним органом,
відповідачем 1 будь-яких відомостей за
результатами розгляду та аналізу
додатково поданих документів, позивачу
не надав.

На переконання суду, всі без виключення
доводи, наведені митним органом є
такими, що не впливають на визначення
митної вартості імпортованих
позивачем товарів.

Крім того, як вбачається з поданого
позивачем експертного висновку
Київської торгово-промислової палати
від 31.05.2013 № Ц-1199 вартість імпортованих
позивачем товарів відповідає ринковій
вартості цих товарів.

У зв'язку з цим, на думку суду,
скоригована митна вартість не може
бути визнана такою, що найбільшою мірою
ґрунтується на раніше визначених
(визнаних) митними органами митних
вартостях.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач
1 як суб'єкт владних повноважень під час
розгляду справи не довів, що документи,
надані позивачем на підтвердження
заявленої ціни товару є недостатніми
чи такими, що у своїй сукупності
викликають сумнів у достовірності
наданої інформації.

Оскільки за результатами розгляду
справи судом не встановлено обставин,
які унеможливлюють визнання
задекларованої митної вартості
товарів за першим методом, це вказує на
протиправність прийняття відповідачем
1 рішення про коригування митної
вартості товарів від 14.06.2013р.
№ 100270000/2013/700065/2 і картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 14.06.2013р.
№ 100270000/2013/40542, та відповідно має
наслідком їх скасування.

В задоволенні решти заявлених позовних
вимог суд вважає за необхідне
відмовити з огляду на наступне.

Під час розгляду даної справи судом
позивачем не був документально
доведений факт дотримання ним
процедури, передбаченої розділом ІІІ
Порядку повернення платникам податків
митних та інших платежів, помилково
та/або надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затвердженого наказом Державної
митної служби України від 20 липня 2007
року № 618, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
2007 року за № 1097/14364, зокрема в частині
подання відповідної заяви до митного
органу з наданням підтверджуючих
документів, а тому суд не вбачає
порушеного права позивача в даній
частині позовних вимог.

Також, на думку суду, враховуючи
чинність поданої позивачем вантажної
митної декларації № 100270000/2013/201809,
скасування незаконно винесених
спірних Рішення про коригування митної
вартості товарів і Картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, в даному
випадку є належним способом захисту
порушеного права позивача, та не
потребує вжиття додаткових заходів, як
то зобов'язання відповідача вчинити
дії по визначенню митної вартості
товару, які імпортувалися згідно
вантажної митної декларації від
14.06.2013р. № 100270000/2013/201552, за першим
методом (ціною договору (контракту)).

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про необхідність визнання
протиправними та скасування спірних по
справі рішень та відмови в задоволенні
решти позовних вимог.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. 11, ст.ст. 69 - 71, ст.
94, ст.ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса»
задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів від 14 червня 2013 року №
100270000/2013/700065/2 та картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 14 червня
2013 року № 100270000/2013/40542, прийнятих
Київською регіональною митницею,
правонаступником якої є Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В. Дегтярьова