Справа № 466/420/14-а
Суддя: Донченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/420/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді
Донченко Ю.В.

при секретарі
Плечій Л.З.

з участю позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача Перхач С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова про
визнання протиправними дії та
зобов"язання до вчинення дій, суд -

встановив:

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, в якому просить визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова щодо
відмови у проведенні розрахунку
надбавки до пенсії та невиплати їй
надбавки до пенсії, як особі, що зазнала
необґрунтованих політичних репресій у
розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та зобов"язати
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
здійснити розрахунок надбавки до її
пенсії і проводити відповідні виплати
як особі, що зазнала необґрунтованих
політичних репресій і згодом
реабілітованій, у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком згідно п.
«г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» починаючи з 04.12.2013 року.

В позовній заяві позивач мотивує
вказані вимоги покликаючись на те, що
згідно рішення № 27 комісії з питань
поновлення прав реабілітованих та
соціального захисту жертв політичних
репресій від 27.09.2013р. вона являється
особою, що зазнала необґрунтованих
політичних репресій - примусово
поміщена у 1948 р. в сталінські табори
разом з матір"ю і реабілітована за ст. 3
Закону України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні». Отже
належить до категорії громадян, які
необґрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані, і
які мають право на підвищення до пенсії
у розмірі 50 % мінімальної пенсії за
віком, що дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленому для осіб, які
втратили працездатність. Двічі позивач
зверталась до Управлінням Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Львова із заявою про призначення їй
надбавки до пенсії відповідно до ст. 77
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», проте їй було
відмовлено. Оскільки, їй як
реабілітованому українському
громадянину не виплачується 50%
надбавка від мінімальної пенсії за
віком, згідно з п. «г» ст.77 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», а
тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали та
просили його задовольнити,
покликаючись на викладені в позовній
заяві мотиви та письмові заперечення
на заперечення відповідача.

В судовому засіданні представник
відповідача позов заперечила та дала
аналогічні пояснення тим, які
викладені у скерованих на адресу суду
письмових запереченнях, вважає їх
безпідставними. Свою позицію
обґрунтовує тим, що позивачкою не
представлено підтверджуючого
документу про її примусове
переселення, такими документами може
бути завірена в установленому порядку
копія посвідчення реабілітованого, а
для осіб, реабілітованих згідно із
статтею 3 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні» - довідки органів
внутрішніх справ, видані на підставі
наявних відповідних документів, за
відсутності таких документів - довідки
районних комісій з поновлення прав
реабілітованих, видані на підставі
встановленого факту переселення і тому
підстав для встановлення підвищення
до пенсії відповідно до статті 77 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
немає. Просить в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
представлені докази суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
набули правового статусу
реабілітованих, основи їх соціального
захисту та гарантії їх соціальної
захищеності шляхом надання пільг і
державної соціальної підтримки
визначені та закріплені в Законі
України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні».

Згідно ст. 3 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні» реабілітованими є
особи, які заслані і вислані з
постійного місця проживання та
позбавлені майна за рішенням органів
державної влади і управління з
політичних, соціальних, національних,
релігійних та інших мотивів під
приводом боротьби з куркульством,
противниками колективізації, так
званими бандпособниками та їх сім'ями.

Згідно рішення № 27 комісії з питань
поновлення прав реабілітованих та
соціального захисту жертв політичних
репресій від 27.09.2013р. позивачка
являється особою, що зазнала
необґрунтованих політичних репресій -
примусово поміщена у 1948 р. в сталінські
табори разом з матір"ю і реабілітована
за ст. 3 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні».

Позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова як
одержувач пенсії відповідно до Закону
України «Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування».

Згідно п. «г» ст. 77 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» призначені
пенсії підвищуються громадянам, які
необгрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані,
призначені пенсії - на 50%, а членам їх
сімей, яких було примусово переселено, -
на 25% мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що позивачка двічі
зверталась до Управління Пенсійного
фонду України у Шевченківському районі
м. Львова із заявами щодо підвищення
пенсії на підставі п. «г» ст. 77 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Листами від 14.11.2013 р., 18.12.2013 р. їй було
відмовлено.

На думку суду, звернення позивача до
відповідача в частині здійснення
розрахунку надбавки до пенсії, як
реабілітованій особі є вірним. До
такого висновку суд прийшов, виходячи з
положень п. «г» ст. 77 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», де
передбачено, що право на отримання
підвищення мають особи, які
необгрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані.

Крім наявності статусу
реабілітованого відповідно до статті 3
Закону України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні»,
положеннями згаданих вище Законів не
передбачено інших умов, за яких є
можливою реалізація відповідних прав.

Тому, на думку суду, позивачка не
повинна додатково доводити довідками
те, що вона зазнала необґрунтованих
політичних репресій і згодом
реабілітована, та підтверджувати факт
заслання, на що покликається
відповідач, заперечуючи проти позовних
вимог.

З урахуванням наведеного та виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд вважає, що при
визначенні розміру підвищення до
пенсії позивачу, як особі, що
необґрунтовано зазнала політичних
репресій і згодом була реабілітована,
підлягає застосуванню п. «г» ст.77
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 15 травня 1992 року, з
наступними змінами і доповненнями.

Таким чином, оскільки відповідач без
законних підстав відмовив позивачці у
проведенні розрахунку надбавки до
пенсії та невиплати їй надбавки до
пенсії як особі, що зазнала
необґрунтованих політичних репресій,
чим порушив законні права позивача,
тому слід визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова щодо
відмови у проведенні розрахунку
надбавки до пенсії позивачу ОСОБА_1 та
невиплати їй надбавки до пенсії як
особі, що зазнала необґрунтованих
політичних репресій у розмірі
передбаченому п. «г» ст. 77 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» із
розрахунку 50 % мінімальної пенсії за
віком і зобов"язати управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
здійснити розрахунок надбавки до
пенсії ОСОБА_1 та проводити відповідні
виплати як особі, що зазнала
необґрунтованих політичних репресій і
згодом реабілітованій, у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком згідно п.
«г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» починаючи з 04.12.2013 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 17-19, 161-163 КАС
України, ст. ст. 8, 22 Конституції України,
ст. 77 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», суд -

постановив:

Адміністративний позов задоволити
повністю.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова щодо
відмови у проведенні розрахунку
надбавки до пенсії позивачу ОСОБА_1 та
невиплати їй надбавки до пенсії як
особі, що зазнала необґрунтованих
політичних репресій у розмірі
передбаченому п. «г» ст. 77 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» із
розрахунку 50 % мінімальної пенсії за
віком.

Зобов"язати управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Львова здійснити розрахунок
надбавки до пенсії ОСОБА_1 і проводити
відповідні виплати як особі, що зазнала
необґрунтованих політичних репресій і
згодом реабілітованій, у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком згідно п.
«г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» починаючи з 04.12.2013 року.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Ю. В. Донченко