Справа № 820/11422/13-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.Справа № 820/11422/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Фрунзенському районі м.
Харкова на ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від
10.12.2013р. по справі № 820/11422/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Фрунзенському районі м.
Харкова

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Фрунзенському районі м. Харкова

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач- Управління Пенсійного фонду
України у Фрунзенському районі міста
Харкова, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Фрунзенському районі
м.Харкова, в якому просив суд:

- визнати дії відповідача щодо внесення
змін до обліку осіб, яким виплачена
пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період: з липня 2009 по
грудень 2009 на загальну суму 174434,50 грн.; з
січня 2010 по грудень 2010 на загальну суму
481594,87 грн.; з січня 2011 по грудень 2011 на
загальну суму 495260,47 грн.; з січня 2012 по
березень 2012 на загальну суму 134069,04 грн.
незаконними;

- зобов'язати відповідача
відкоригувати облік осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період: з липня 2009 по
грудень 2009 на загальну суму 174434,50 грн.; з
січня 2010 по грудень 2010 на загальну суму
481594,87 грн.; з січня 2011 по грудень 2011 на
загальну суму 495260,47 грн.; з січня 2012 по
березень 2012 на загальну суму 134069,04 грн.;

- зобов'язати відповідача включити до
Актів щомісячної звірки витрат за
особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з липня 2009 до
березня 2012 року (включно) з урахуванням
відкоригованого обліку осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що матиме своїм
наслідком відшкодування коштів
Пенсійному фонду України Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України;

- стягнути з відповідача суму
невизнаних витрат на виплату та
доставку пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві у розмірі 1285358,88 грн.

Відповідно до ухвали Вищого
адміністративного суду від 06.11.013 року,
постанова Харківського окружного
адміністративного суду від 11.07.2012 року
та постанова Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11.10.2012 року скасовані, справу
направлено на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
адміністративний позов про
визнання незаконними дій відповідача
щодо внесення змін до обліку осіб, яким
виплачена пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період: з липня 2009 по
грудень 2009 на загальну суму 174434,50 грн.; з
січня 2010 по грудень 2010 на загальну суму
481594,87 грн.; з січня 2011 по вересень 2011 на
загальну суму 366157,29 грн.; зобов'язання
відповідача відкоригувати облік осіб,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період: з липня 2009 по
грудень 2009 на загальну суму 174434,50 грн.; з
січня 2010 по грудень 2010 на загальну суму
481594,87 грн.; з січня 2011 по вересень 2011 на
загальну суму 366157,29 грн.; зобов'язання
відповідача включити до Актів
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з жовтня 2011
року до березня 2012 року (включно) з
урахуванням відкоригованого обліку
осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що матиме своїм
наслідком відшкодування коштів
Пенсійному фонду Україні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України
залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, позивачем подано апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної ухвали норм
процесуального права, просить ухвалу
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким поновити строки звернення до
суду та задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Враховуючи неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, повідомлених належним
чином і про дату, час і місце судового
засідання, колегія суддів на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Приймаючи рішення про залишення
адміністративного позову без розгляду,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до адміністративного
суду, встановлений ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зазначені положення кореспондуються з
нормами ст. 162 КАС України, які
визначають повноваження суду при
вирішенні справи по суті.

Частиною 2 ст. 99 КАС України
встановлено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно приписів частин 2, 3 ст. 99 КАС
України, строк звернення до суду, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем щомісяця
проводиться взаємозвірка витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, про що складаються
відповідні акти, копії яких долучені до
матеріалів справи.

Отже, позивачу було відомо про
порушення його прав, починаючи з
моменту підписання акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за липень 2009 року.

Жодних аргументів, які свідчили б про
поважність причин пропуску строку
звернення до суду Управлінням
Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова в
апеляційній скарзі не наведено.

Отже, враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правомірно залишив позовну заяву без
розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

З огляду на викладене, колегія суддів
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова
залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013р. по
справі № 820/11422/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Ральченко І.М. Рєзнікова С.С.