Справа № 2а-2396/10/2670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 лютого 2014 року м. Київ
В/800/506/14

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії суддів:

судді-доповідача суддів
Ланченко Л.В. Бившевої Л.І. Нечитайла
О.М. Пилипчук Н.Г. Цвіркуна Ю.І

розглянувши заяву Державної
податкової інспекції у Солом?янському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
03.12.2013

у справі № 2а-2396/10/2670 (К/9991/42944/12)

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Банг і Бонсомер»

до Державної податкової інспекції у
Солом?янському районі м.Києва

за участю Прокуратури у Солом?янському
районі м.Києва

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Солом?янському районі ГУ
Міндоходів у м.Києві подано заяву про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 03.12.2013, посилаючись на
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норм
матеріального права: пп.7.3.21, 7.3.3 п.7.3 ст.7,
пп.11.2.3 п.11.2 ст.11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
ст.5 Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів» в
ухвалі щодо якої подана заява про
перегляд, та ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
31.10.2012 у справі №К/9991/56095/12 за позовом ДП
«НАЕК «Енергоатом» до Окружної ДПІ -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників податків ДПС про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, з огляду на
таке.

Відповідно до положень ст.237 КАС
України, заява про перегляд судового
рішення може бути подана за наявності
таких складових: неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права, ухвалення різних
за змістом судових рішень, спірні
питання виникли у подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвала Вищого адміністративного суду
від 03.12.2013, щодо якої подано заяву про
перегляд, мотивована тим, що формування
позивачем валових витрат при
імпортних операціях, виходячи з
балансової вартості іноземної валюти,
яка придбана на міжбанківському
валютному ринку, відповідає вимогам
пп.7.3.4 п.7.3 ст.7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».
Відображення позивачем в рядку 05.1
«Зміна суми компенсації вартості
товарів (робіт, послуг)» декларації з
податку на прибуток підприємств
різниці між вартістю імпортованих
товарів за даними вантажно-митних
декларацій та перерахованою валютою за
офіційним курсом на день придбання
валюти, документально не підтверджено.

У той час як ухвала Вищого
адміністративного суду України від
31.10.2012, наведена заявником як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права, обумовлена
проведенням платником перерахунку
кредиторської заборгованості по
контрагенту-нерезиденту у зв?язку із
зміною обмінного курсу гривні та
віднесення до складу валових витрат
збитку від такого перерахунку без
врахування положень пп.7.3.2 п.7.3 ст.7 та
пп.11.2.3 п.11.2 ст.11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Доказів іншого застосування судом
касаційної інстанції положень ст.5
Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»
заявником не надано.

Таким чином, аналіз наведених судових
рішень суду касаційної інстанції не
дає підстав вважати, що ним було
неоднаково застосовано норми
матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки
правовідносини між сторонами у
справах, за якими ухвалені вказані вище
судові рішення, виникли з різних,
відмінних між собою обставин, яким
надавалася правова оцінка, тобто такі
правовідносини не є подібними, в яких
ухвалено різні судові рішення з
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права.

Неоднакове застосування норм
процесуального права, які визначають
межі повноважень адміністративного
суду при перевірці правильності
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень та встановлення
обставин справи, не може бути підставою
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Солом?янському районі
Головного управління Міндоходів у
м.Києві у допуску справи до провадження
для перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 03.12.2013.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.В. Ланченко
Л.І.Бившева О.М.Нечитайло
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун