Справа № 421/4972/13-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Овчаренко О.Л.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
справа №421/4972/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді
Гайдара А.В.

суддів
Ханової Р.Ф.,

Яковенка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
м.Первомайську Луганської області на
постанову Первомайського міського
суду Луганської області від 13 грудня 2013
р. у справі № 421/4972/13-а (головуючий І
інстанції Овчаренко О.Л.) за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду
України в м.Первомайську Луганської
області про визнання незаконними дій
відмови в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
грошового довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В :

До Первомайського міського суду
Луганської області з адміністративним
позовом звернувся ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного Фонду України в
м.Первомайську Луганської області
щодо визнання дій УПФУ у м.Первомайську
Луганської області в відмові
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, як судді у
відставці незаконними і
неправомірними. Зобовязання УПФУ у
м.Первомайську Луганської області
здійснити з 03 червня 2013 року
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання у
розмірі 90% заробітної плати працюючого
судді на відповідній посаді за
довідкою Територіального Управління
Державної судової адміністрації
України в Луганській області від 18.11.2013
року без обмеження розміру щомісячного
довічного грошового утримання. (арк.
справи 2,3).

Постановою суду першої інстанції від
13.12.2013 року позовні вимоги позивача -
ОСОБА_3 - задоволені. Визнано дії
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Первомайську Луганської області щодо
відмови у здійсненні ОСОБА_3
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
неправомірними. Зобов'язано Управління
Пенсійного Фонду України в
м.Первомайську Луганської області з 03
червня 2013 року здійснити перерахунок
та виплату ОСОБА_3 щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці у розмірі 90 відсотків
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді за довідкою
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Луганській області від 18.11.2013 року без
обмеження розміру щомісячного
довічного грошового утримання.
(арк.справи 20-22)

Не погодившись з таким рішенням,
відповідач - Управління пенсійного
фонду України в м.Первомайську
Луганської області подав апеляційну
скаргу, в якій зазначив, що постанова
суду першої інстанції є
необґрунтованою, винесеною з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню та просив прийняти
нове рішення, яким скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог в
повному обсязі. (арк.справи 26-30)

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю.

За правилами частини першої статті 195
КАС України перегляд судового рішення
суду першої інстанції здійснюється в
межах апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач ОСОБА_3 займав посаду судді з
09.02.1981 року по 31.03.2010 року та був
звільнений у зв'язку з відставкою у
відповідності до Постанови ВРУ від
18.02.2010 року № 1912-VI.

Позивачу призначено відповідачем
довічне грошове утримання в розмірі 4709
грн., обраховане як 90% його заробітної
плати.

На підставі ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
позивач має право на перерахунок
довічного грошового утримання
виходячи з розміру заробітної плати
судді, працюючого на відповідній
посаді, але з урахуванням внесених до
законодавства змін (Закон України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року № 3668-У1, набрав
законної сили з 01.10.2011 року) до 01 жовтня
2011 року виходячи з 90 % заробітної плати
судді без обмежень граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, а з 01 жовтня 2011 року виходячи
з 80 % грошового утримання судді, з якого
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, але не більше
десяти прожиткових мінімумів для осіб,
які втратили працездатність.

При цьому, протягом 2011 року діяла
норма ст. 43 Закону України «Про статус
суддів» (втратила чинність з 01.01.2012
року), за приписами частин 1,2,4 якої,
заробітна плата судів складається з
посадового окладу, премій, доплат за
кваліфікаційні класи, надбавок за
вислугу років та інших надбавок.
Розміри посадових окладів суддів
встановлюються Кабінетом Міністрів
України. Суддям виплачується щомісячна
надбавка за вислугу років у розмірах
залежно від стажу роботи судді та у
відсотках - 10%, 15 %, 20%, 25%, 30%, 40% від
посадового окладу з рахуванням доплати
за кваліфікаційні класи.

Відповідно до приписів статті 142
частина 2 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» визначені
засади фінансування судів, та, зокрема,
встановлено, що функції головного
розпорядника коштів Державного
бюджету України щодо фінансового
забезпечення діяльності судів
загальної юрисдикції здійснює
Державна судова адміністрація України.

Згідно із довідкою ТУ ДСА в Луганській
області від 18.11.2013 року № 130 заробітна
плата за посадою судді Первомайського
міського суду луганської області,
працюючого на відповідній посаді,
станом на 01.11.2013 року становить:
посадовий оклад - 11470 грн., щомісячна
оплата за вислугу років (60%) (за стаж
роботи 29 р.01 м. 22 дн.) - 6882 грн., а всього
18352,00 грн., для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання - 18352,00
грн. (арк..справи 10)

З 1 січня 2011 року діє частина 3 статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» № 2453-VI від 7 липня 2010
року (далі - Закон № 2453), за якою
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Згідно з частиною 4 статті 138 Закону №
2453 у разі зміни розміру грошового
утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок.

Відповідно до частини 5 статті 138 Закону
№ 2453 виплата щомісячного довічного
грошового утримання, призначеного
відповідно до цієї статті, на період
роботи на посадах, які дають право на
його призначення або право на
призначення пенсії в порядку та на
умовах, передбачених законами України
"Про прокуратуру", "Про наукову і
науково-технічну діяльність", "Про
статус народного депутата України",
"Про державну службу", припиняється. На
цей період призначається і
виплачується пенсія відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Як свідчить пункт 17 розділу ІІ
Прикінцеві та перехідні положення
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» № 3668-VI
від 8 липня 2011 року, який набув чинності
з 1 жовтня 2011 року (далі - Закон № 3668),
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
змінено шляхом викладення пункту 13
розділу XV Прикінцеві положення в такій
редакції: «13. У разі якщо особа має
право на отримання пенсії, щомісячного
довічного грошового утримання
відповідно до законів України "Про
Кабінет Міністрів України", "Про
державну службу", "Про Національний
банк України", "Про дипломатичну
службу", "Про службу в органах місцевого
самоврядування", "Про прокуратуру", "Про
статус народного депутата України",
"Про судоустрій і статус суддів", "Про
судову експертизу", "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", "Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів",
Митного кодексу України, Положення про
помічника-консультанта народного
депутата України та цього Закону,
призначається одна пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання за її
вибором. При цьому різниця між розміром
пенсії, на який має право особа
відповідно до зазначених законодавчих
актів, та розміром пенсії із солідарної
системи відповідно до цього Закону
фінансується за рахунок коштів
Державного бюджету України». Абзацом 1
пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та
перехідні положення Закону № 3668
передбачено, що обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом.

Як вказано Конституційним Судом
України в рішенні від 20 березня 2002 року
N 5-рп/2002, статті 127, 128 Конституції
України безпосередньо не пов'язані з
наданням, скасуванням, збереженням чи
зупиненням пільг, компенсацій і
гарантій, що гарантування
незалежності суддів і заборона у
будь-який спосіб впливу на суддів,
передбачені статтею 126, мають
забезпечуватися при виконанні ними
своїх функцій, тобто, як встановлює
стаття 129, "при здійсненні
правосуддя". В рішенні Конституційного
Суду України від 11 жовтня 2005 року №
8-рп/2005 для окремих категорій осіб
передбачено особливий порядок
пенсійного забезпечення з урахуванням
їх правового статусу, професійних
обов'язків, підвищених вимог до
дисципліни, обмежень та інших
особливостей, пов'язаних з ризиком для
життя та здоров'я, що й зумовило
встановлення додаткових гарантій
соціального забезпечення таких осіб.
Обмеження цих гарантій не відповідає
статтям 3, 22, 48 Конституції України.
Згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані.

Стаття 130 Конституції України
закріплює обов'язок держави
забезпечувати фінансування та належні
умови для функціонування судів і
діяльності суддів через визначення у
Державному бюджеті України окремо
видатків на утримання судів.
Відповідно до статті 6.1 Європейської
хартії про статус суддів рівень
оплати професійного виконання
суддею своїх повноважень
встановлюється таким чином, щоб ніщо не
могло вплинути на його незалежність і
неупередженість.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року
встановлено, що частина 3 статті 138
Закону № 2453 не узгоджується з
конституційним положенням про
недопустимість звуження змісту чи
обсягу гарантій незалежності суддів, а
тому суперечить статті 126 Основного
Закону України. Крім того, зазначеним
рішення Конституційного Суду України
вказано порядок його виконання, а саме:
підлягають застосуванню частини 1, 2
статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону
№ 3668 як такі, що не суперечать
Конституції України; частина 3 статті
138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668,
яка суперечить Конституції України‚
не підлягає застосуванню як така, що
втратила чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина 3 статті 138 Закону
№ 2453 в редакції до змін, внесених
Законом № 3668, а саме: «Щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Перше, друге, трете речення
частини 5 статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668, що суперечать
Конституції України, не підлягають
застосуванню як такі, що втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення частини 5 статті 138 Закону
№ 2453 в редакції до змін, внесених
Законом № 3668, а саме: „Пенсія або
щомісячне довічне грошове утримання
судді виплачується незалежно від
заробітку (прибутку), одержуваного
суддею після виходу у відставку"‚ та
четверте речення частини 5 статті 138
Закону № 2453 зі змінами, внесеними
Законом № 3668, а саме: „Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України. Дія статті 2 Закону № 3668 не
поширюється на Закон № 2453. Дія абзацу
другого пункту 2 розділу II „Прикінцеві
та перехідні положення" Закону № 3668 не
поширюється на правовідносини щодо
виплати суддям пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання).

Тобто, як вбачається з рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 3 червня 2013 року позивач має право
на перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання з 03 червня 2013 року,
відповідно до ч.3 ст.138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» у
розмірі 90 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
на підставі довідки ТУ ДСА в
Луганській області від 18.11.2013 року № 130,
що обумовлює залишення без задоволення
апеляційної скарги відповідача та
залишення без змін постанови суду
першої інстанції.

Виходячи з вищевикладеного колегія
суддів погоджує висновок суду першої
інстанції, що вказані дії відповідача
слід визнати такими, що не відповідають
закону, порушують право позивача,
надане йому законом і гарантоване йому
Конституцію України, а тому є
протиправними.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції надана правильна правова
оцінка спірним правовідносинам та
постанова прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195,
195-1, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
м.Первомайську Луганської області на
постанову Первомайського міського
суду Луганської області від 13 грудня 2013
р. у справі № 421/4972/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Первомайського міського
суду Луганської області від 13 грудня 2013
р. у справі № 421/4972/13-а - залишити без
змін.

Направити особам, які беруть участь у
справі протягом трьох днів з моменту
підписання копії даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
А.В. Гайдар

Судді:
Р.Ф.Ханова

М.М. Яковенко