Справа № 805/16870/13-а
Суддя: Стиран В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 р.
Справа № 805/16870/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Стиран В.В.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецька область до
Державного підприємства
«Селидіввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Виробниче
управління теплофікації» про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Державного підприємства
«Селидіввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Виробниче
управління теплофікації» про
стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що на підприємстві ВП
«Виробниче управління теплофікації»
Державного підприємства
«Селидіввугілля» налічується чотири
особи, які мають право на пенсії на
пільгових умовах відповідно до п. «Б-З»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». За ВП ВУ Теплофікація
налічується заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату і
доставку виплаченої пенсії,
призначеної на пільгових умовах,
пред'явленої за червень 2013р. - серпень
2013р. загальною сумою 9 452,53 грн.
Управлінням ПФУ надавались
відповідачу розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, однак зазначена сума
сплачена не була та за підприємством
виникла заборгованість загальною
сумою 9 452,53 грн.

Просив суд стягнути з відповідача на
користь УПФУ в м. Селидове Донецької
області заборгованість з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах в сумі 9 452,53 грн.

29.01.2014 року представник позивача
звернувся до суду через канцелярію із
заявою про уточнення позовних вимог. В
своїй заяві зазначив, що за
результатами перевірки пільгових
довідок, що були надані для призначення
пенсії ОСОБА_1 управлінням ПФУ в м.
Селидове Донецької області було
встановлено, що пенсіонерка працювала
на КП «Селидівська міська тепломережа»
ДХК Селидіввугілля. Суми пенсії, які
виплачені ОСОБА_1 були помилково
пред'явлені до відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
пенсійну справу було приведено у
відповідність.

Та враховуючи зазначене, просив суд
стягнути з відповідача заборгованість
з відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах в сумі 6 334,68 грн.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги аналогічно викладеному
у заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, звернувся на
адресу суду через канцелярію із
запереченням, в якому просив
розглядати справу за його відсутності.
Крім того зазначив, що до розрахунку
суми боргу до ВП «Виробниче управління
теплофікації» ДП «Селидіввугілля» за
період з червня по серпень 2013р. по
списку 2, включена пенсіонерка ОСОБА_1,
яка не працювала і не працює на даному
підприємстві. Сума, яка пред'явлена до
відшкодування підприємству, без
законних підстав, складає 3 117,85 грн.
Тому просив суд, в задоволенні позовних
вимог позивача відмовити частково, в
сумі 3 117,85 грн.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України
суд розглядає справу у порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що уточнені позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Позивач - управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
є суб'єктом владних повноважень -
органом виконавчої влади, що у даних
правовідносинах здійснює свою
діяльність згідно норм Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Ддержавне підприємство
«Селидіввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Виробниче
управління теплофікації» відповідно
до п. 2.1.1 Інструкції № 21-1 є платником
єдиного внеску.

Управліннями Пенсійного фонду України
в м. Селидове Донецької області за
період з червня по серпень 2013 року були
здійснені витрати на виплату і
доставку працівникам Державного
підприємства «Селидіввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Виробниче
управління теплофікації» пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком № 2, на загальну суму 6 334,68 грн.

На виконання приписів діючого
законодавства позивачем на адресу
відповідача для відшкодування, були
направлені лист та розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
за списком № 2 за період з червня по
серпень 2013 року, по працівникам
підприємства.

Відповідач вказані у розрахунках
витрати УПФУ у встановлені строки не
вносив, в результаті чого має
заборгованість за період червня по
серпень 2013 року в розмірі 6 334,68
грн.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступних мотивів та положень діючого
законодавства.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003
останній визначає принципи, засади і
механізми функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального Пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Отже, спірні правовідносини, що виникли
між сторонами регулюються нормами
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
№ 1058-IV пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону
України № 1058-IV у разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону
України № 1058-IV. При цьому, зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до 01.01.2004,
тобто до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пільгових пенсій.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином, відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій до
досягнення працівником пенсійного
віку, призначених за списком № 2, має
здійснюватися відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та п. «б» - «з» ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно п. 6 Інструкції № 21-1,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Розділу 15 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції 21-1
встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно положень п. 6.5 Інструкції 21-1
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.

Згідно з п. 6.8 розділу 6 Інструкції 21-1,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.10 Інструкції 21-1,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Оскільки судом встановлено, що позивач
з червня по серпень 2013 року поніс
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій працівникам
відповідача у розмірі 6 334,68 грн.,
враховуючи, що обов'язок з
відшкодування позивачу цих витрат
законодавством покладено на
відповідача, приймаючи до уваги
невідшкодування відповідачем цих
витрат та наявність на день розгляду
справи заборгованості у зазначеному
розмірі, суд дійшов висновку, що
уточнені позовні вимоги УПФУ є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122- 154, 158-163, 167, 185,
186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецька область до Державного
підприємства «Селидіввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Виробниче
управління теплофікації» про
стягнення заборгованості -
задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства
«Селидіввугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Виробниче
управління теплофікації»
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, за період з червня 2013
року по серпень 2013 року в розмірі 6 334
(шість тисяч триста тридцять чотири)
гривні 68 копійок.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Стиран В.В.