Справа № 2а-2692/10/1770
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 р.
Справа № 8058/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання
Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Млинівської міжрайонної
державної податкової інспекції на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2010 року по справі за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Млинівської
міжрайонної державної податкової
інспекції про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 (далі - СПД ОСОБА_1)
звернувся з адміністративним позовом
до Млинівської міжрайонної державної
податкової інспекції (далі - Млинівська
МДПІ) про скасування податкових
повідомлень-рішень №/0 від 21.01.2010
року, №/0 від 01.02.2010 року та рішення
про застосування штрафних санкцій
№ від 21.01.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що податковим
органом невірно зроблено висновки про
завищення позивачем в охоплених
перевіркою податкових періодах
валових витрат, оскільки такі витрати
належним чином підтверджені
документально і формувались
підприємцем у повній відповідності до
вимог п.5.1 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
№334/94-ВР від 28.12.1994 року. Стверджує, що
основною підставою для донарахування
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб та податку на
додану вартість з відповідними
фінансовими санкціями, стали висновки
податкового органу про нікчемність
правочинів позивача з ПП «Метрал» та
ТОВ «Агро-Крафт». Оскільки висновки
зроблені на підставі аналізу звітності
контрагентів позивача, яка на
переконання податкового органу, є
доказом неспроможності здійснення тих
операцій, які відображені в обліку
позивача, тобто на підставі інформації,
одержаної з джерел інших, ніж первина
документація. Також вказує, що висновки
відповідача про безтоварність
відповідних господарських операцій,
спростовуються даними бухгалтерського
та податкового обліку позивача, позаяк
отримані від ПП «Метрал» та ТОВ
«Агро-Крафт» товари та послуги були
використані у власній господарській
діяльності, спрямованій на отримання
прибутку. Заперечує також висновки
податкового органу про порушення
позивачем вимог законодавства, яке
регулює порядок застосування
реєстраторів розрахункових операцій,
доводячи, що жодних готівкових
розрахунків при продажу товарів, робіт,
послуг, позивачем в охопленому
перевіркою періоді не проводилось

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2010 року позовні вимоги задоволено
повністю. Суд виходив з того, що для
зменшення розміру валового доходу на
витрати, пов'язані з його отриманням,
необхідно наявність декількох умов:
1)витрати повинні бути оплачені; 2) товар
повинен бути отриманий (роботи
виконані, послуги надані); 3) витрати
повинні бути документально
підтвердженими та безпосередньо
пов'язаними з отриманням доходу.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням сторона відповідача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Покликання маються на те, що до
податкової декларації включаються
лише прямі валові витрати і суми
амортизаційних відрахувань, що
відповідають фактичній сумі
отриманого в цьому періоді валового
доходу, а включення видатків на пальне,
придбання запчастин та ремонт
транспортних засобів є неправомірним.
Крім того позивач занизив податкове
зобов'язання з ПДВ у листопаді 2008 року
на 9901,00 грн., але завищив на цю ж суму у
грудні 2008 року, занизив податкове
зобов'язання з ПДВ у січні 2009 року на
45859,00 грн., але завищив на цю ж суму у
лютому 2009 року.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасника
розгляду, перевіривши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її
відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що з 10.11.2009 по 14.12.2009
року Млинівською МДПІ проведено
планову документальну перевірку СПД
ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період його
діяльності з 01.10.2008 року по 30.09.2009 року,
її результати оформлені актом
№471/1750/НОМЕР_1 від 17.12.2009 року. Перевірку
було продовжено з 08.12.2009 року по 14.12.2009
року на підставі наказу Млинівської
МДПІ №299 від 07.12.2009 року та направлення
№347 від 07.12.2009 року у зв'язку з тим, що
03.12.2009 року СПД ОСОБА_1 повідомив про
своє перебування на стаціонарному
лікуванні в медичному закладі в період
з 17.11.2009 року по 13.12.2009 року орієнтовно. В
той же час, 02.12.2009 року та 07.12.2009 року,
Млинівською МДПІ направлялись СПД
ОСОБА_1 запити щодо надання інформації
про залишки ТМЦ, дебіторську та
кредиторську заборгованість, умови
транспортування ТМЦ, договорів
складського зберігання та оренди
офісних приміщень, надання ТТН та
шляхових листів, що підтверджують
використання пального та письмові
докази щодо обсягів реалізованої за
готівку продукції. Листки
непрацездатності на підтвердження
перебування на стаціонарному
лікуванні з 17.11.2009 року по 27.11.2009 року та
з 01.12.2009 року по 11.12.2009 року, а також на
амбулаторному з 12.12.2009 року по 14.12.2009
року позивачем для податкового органу
були надані, причому останній без
відмітки про його закриття. Не
дивлячись на письмове прохання
позивача від 14.12.2009 року призупинити
проведення перевірки до його одужання,
підкріплене копією незакритого листка
непрацездатності серії АБХ №842527,
Млинівською МДПІ термін проведення
перевірки продовжено не було, а 15.12.2010
року направлено позивачу лист-виклик
про прибуття на 17.12.2010 року за
місцезнаходженням податкового органу
для підписання акту перевірки і 17.12.2009
року, за відсутності доказів отримання
позивачем листа-виклику, складено акт
неявки платника для підписання акта
перевірки. Акт перевірки направлено
поштою 18.12.2009року і отримано платником
податків 31.12.2009 року. На доказ
перебування на амбулаторному
лікуванні з 15.12.2009 року по 30.12.2009 року
позивачем надано суду листок
непрацездатності серії АБК №287196, що є
продовженням листка непрацездатності
серії АБХ №842527.

Відповідно до податкового
повідомлення-рішення №/0 від
21.01.2010 року Млинівської міжрайонної
державної податкової інспекції, СПД
ОСОБА_1 визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 532619,00 грн., в тому
числі 354826,00 грн. за основним платежем та
177793,00 грн. - за штрафними санкціями.

Покликання відповідача на відсутність
інформації щодо передачі товару, його
транспортування та зберігання, а
відповідно до інформації Ленінської
МДПІ у м.Луганську, де має
місцезнаходження ПП «Метрал», вказаний
платник податків відрахувань не
проводить, у нього в штаті
обліковується одна посадова особа, а
інформація про найманих працівників в
ДПІ відсутня. За наведеного та
враховуючи акт Ленінської МДПІ у
м.Луганську про неможливість
проведення зустрічної перевірки ПП
«Метрал» з огляду на його відсутність
за місцем реєстрації є
необґрунтованими, позаяк зазначені
обставини не можуть бути доказом
неспроможності виконання операцій
поставки, з огляду на відсутність
законодавчого обмеження щодо
використання у господарській
діяльності лише власних основних
засобів, як і найманої праці шляхом
укладення трудових, а не
цивільно-правових договорів.

Що стосується відносин позивача з ТОВ
«Агро Крафт», то останній надавав
транспортні послуги. Сам факт, надання
цих послуг, відповідачем не
заперечується, але в основному
покликання маються на те, що згідно з
відомостями БД ДПА України, ТОВ «Агро
Крафт», відсутній за місцем своєї
реєстрації, амортизаційних
відрахувань не проводить, має лише
трьох найманих працівників. За
наведеного, Млинівською МДПІ зроблено
висновки про відсутність у ТОВ «Агро
Крафт» основних та оборотних засобів,
відсутність умов для господарської
діяльності, а відтак і про фіктивність
господарських операцій, відображених в
обліку СПД ОСОБА_1 Колегія суддів
приходить до висновку про
необґрунтованість зазначених обставин
позаяк не можуть бути доказом
неспроможності виконання операцій з
надання послуг по організації надання
транспортних послуг. Крім того із
матеріалів справи вбачається, що
перевезення ріпаку на експорт
здійснювалось саме тими транспортними
засобами, реквізити яких зазначено в
актах прийому-передачі послуг.
Довідкою Луцької ОДПІ, де має
зареєстроване місцезнаходження такий
платник податку, як ТОВ «Агро Крафт», не
встановлено розбіжностей з
відомостями, отриманими від СПД ОСОБА_1
та встановлено відображення в
податковому обліку результатів
господарських відносин з СПД ОСОБА_1.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
господарські операції позивача з ТОВ
«Агро Крафт» та ПП «Метрал» носили
реальний характер, понесені витрати на
придбання послуг призвели до отримання
прибутку, як наслідок, валові витрати
пов'язані з господарською діяльністю
позивача.

Що стосується неприйняття податковим
органом видатків на пальне, придбання
запчастин та ремонт транспортних
засобів, то такі ґрунтуються та тому, що
під час перевірки Млинівською МДПІ не
було виявлено зареєстрованих за СПД
ОСОБА_1 транспортних засобів, які б
використовувались ним для провадження
власної господарської діяльності,
зокрема, згідно з деклараціями про
доходи, власноручно складеними і
поданими до Демидівського відділення
Млинівської МДПІ позивачем, ним
декларувався лише легковий автомобіль
марки ВАЗ.

Однак з матеріалів справи вбачається ,
що у власності позивача перебувають
певні транспортні засоби, а також в
оренді у позивача знаходиться
транспортний засіб КАМАЗ 55111, НОМЕР_2
причеп НОМЕР_3.

Судом першої інстанції в повній мірі
встановлено той факт, що придбання
позивачем запчастин і
паливно-мастильних матеріалів
здійснено ним для забезпечення роботи
власного і орендованого транспорту,
задіяного у власній господарській
діяльності, на підставі доказів
придбання таких запчастин та їх
встановлення на відповідні
транспортні засоби, а також докази
придбання та використання
паливно-мастильних матеріалів.

Відповідно до «Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
щодо дотримання податкового та
валютного законодавства суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами», затвердженого наказом ДПА
України №326 від 11.06.2004 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30.06.2004 року за №803/9402,
акт документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених у ході перевірки фактів
порушень, зокрема, норм податкового та
валютного законодавства, а також
невиконання платником податків
законних вимог посадової особи
податкових органів, яка проводила
перевірку. За результатами
документальної перевірки в акті
викладаються всі суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта підприємницької діяльності,
які мають відношення до фактів
виявлених порушень податкового та
валютного законодавства. Факти
виявлених порушень податкового та
валютного законодавства викладаються
в акті документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, з
посиланнями на первинні або інші
документи, які зафіксовані за обліком
та підтверджують наявність зазначених
фактів.

Аналізуючи вищенаведені докази в
сукупності, колегія суддів не
знаходить підстав для визнання
правильним висновку відповідача про
невідповідність між включеними СПД
ОСОБА_1 до складу валових витрат
видатками та видатками, визначеними за
результатами перевірки. Як наслідок,
відповідач не довів належними доказами
наявність порушень, які стали
підставою для винесення спірного
повідомлення-рішення №/0 від
01.02.2010 року, що є підставою для
задоволення позовних вимог в цій
частині.

Що стосується податкового
повідомлення-рішення №/0 від
21.01.2010 року, згідно якого позивачу
визначено податкове зобов'язання за
платежем «податок на додану вартість»
в сумі 532619,00 грн., в тому числі 354826,00 грн.
- за основним платежем, 177793,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями, слід
звернути увагу на наступне.

Враховуючи норми пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 року, та
пп.7.2.4. п.7.2 ст.7 вказаного Закону, а також
обставини в частині формування
позивачем податкового кредиту по факту
придбання товарно-матеріальних
цінностей у ПП «Метрал», транспортних
послуг у ТОВ «Агро Крафт», а також щодо
придбання запчастин і пального, тобто
підтвердження відповідних сум ПДВ
податковими накладними не є спірними
між сторонами. Податкові накладні
оформлені у повній відповідності до
«Порядку заповнення податкової
накладної», затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України №165 від 30.05.1997 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23.06.1997 року за №233/2037 і
зауважень до їх форми чи змісту у
Млинівської МДПІ під час перевірки не
виникало, колегія суддів приходить до
висновку про правомірність
сформованого податкового кредиту по
операціям з ПП «Метрал», з ТОВ «Агро
Крафт» та по операціям з придбання
пального та запчастин до автомобілів, а
відтак висновки, покладені в основу
спірного податкового
повідомлення-рішення №/0 від
21.01.2010 року, є такими, що не ґрунтуються
на Законі.

Відповідно до пп.7.3.1. п.7.3 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 року, датою
виникнення податкових зобов'язань з
поставки товарів (робіт, послуг)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: 1) або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а у разі поставки
товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування
в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації
готівкових коштів у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; 2) або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт виконання робіт (послуг) платником
податку.

Згідно з пунктом «б» пп.4.2.2. п.4.2. ст.4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» №2181-III від 21.12.2000 року,
податковому органу надано право
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у тому
випадку, якщо дані документальних
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, заявлених у
податкових деклараціях.

Проаналізувавши вищевикладені норми,
колегія суддів приходить до висновку,
що донарахування податковим органом
податкових зобов'язань допустиме лише
у випадку підтвердження факту
заниження суб'єктом господарювання
суми зобов'язань, який, в свою чергу,
підтверджено документально. Однак
жодних документів, на підставі яких
можна було б зробити висновок про
отримання готівкової виручки у сумі
291790,00 грн. за вчинення операцій на
митній території України, які є
об'єктом оподаткування податку на
додану вартість податковим органом не
надано, що ставить під сумнів визнання
правомірним висновку відповідача про
заниження позивачем суми податкових
зобов'язань з ПДВ. Як наслідок,
відповідачем не доведено належними
доказами наявність порушень, які стали
підставою для винесення спірного
повідомлення-рішення №/0 від
21.01.2010 року.

Що стосується рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №/0
від 21.01.2010 року, згідно якого до
позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції на суму 1458950,00 грн.,
то таке також ґрунтується на
інформації про суми готівкових коштів,
які надійшли на розрахункові рахунки
позивача з призначенням платежу:
«виручка» та «торгівельна виручка».

Як вбачається з матеріалів справи
жодних доказів про реалізацію
позивачем будь-якого товару не
міститься, а відтак відповідачем не
надано належних доказів, які б свідчили
про наявність порушення позивачем п.1,
п.2 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року. Крім
того судом першої інстанції
обґрунтовано звернуто увагу на те, що
дане рішення прийняте з порушенням
строків, встановлених ст. 250 ГК України.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Млинівської
міжрайонної державної податкової
інспекції залишити без задоволення,
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2010 року по справі № 2а-2692/10/1770, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення ухвали в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

суддів
Н.Г.
Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 10.02.2014 року