Справа № 2а-1313/12
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 р.
Справа № 153465/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання
Луки Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 21.02.2012 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
про зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О
В И В:

26.01.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача про
зобов»язання нарахувати наукову
пенсію з подальшим її перерахунком.
Листом №7981/378/Б-1/01-10 від 27.12.2005 року
позивачу було відмовлено у призначенні
наукової пенсії, у зв»язку із
відсутністю наукового стажу.

Позивач зазначає, що постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.04.2009 року
визнано науковий стаж позивача з 10.01.2002
року по 28.04.2009 року. Позивач просить
зупинити дію рішення від 04.05.2011 року,
зобов»язати УПФУ у м.Луцьку нарахувати
наукову пенсію з дня подання заяви від
10.08.2004 року з подальшим її перерахунком
згідно з п. 3 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування". Зобов»язати УПФ у
м.Луцьку виплатити недоотриману пенсію
за 2005-2011 роки.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 21.02.2012 року
в задоволенні позову відмовлено.
Приймаючи постанову у справі суд
першої інстанції прийшов до висновку
про те, що позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до
адміністративного суду.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, її в апеляційному порядку
оскаржив позивач - ОСОБА_1, який
покликаючись на неповне з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до безпідставної відмови у
задоволенні позовних вимог, просить
оскаржувану постанову суду скасувати
та прийняти нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1, як
на підставу для задоволення позовних
вимог, покликається на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.04.2009 року,
якою його апеляційну скаргу було
задоволено частково, постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21.05.2008 було
скасовано. Визнано неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку та визнано науковий стажем
період роботи ОСОБА_1 на посаді
директора Центру професійної
орієнтації з 10.01.2002 року по 28.04.2009 рік.

Позивач зазначає, що управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку не
виконало постанову апеляційного
адміністративного суду та не
нарахувало наукову пенсію позивачу з
дня подання заяви, тобто з 01.01.2005 року.
Позивачу наукову пенсію призначено
лише з 18.06.2010 року.

Однак, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити те, що ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 15.11.2012 року у справі № К/9991/7967/11
касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
було задоволено. Постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28.04.2009 - скасовано, а постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 21.05.2008 у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
про визнання науковим стажем період
роботи позивача на посаді директора
Центру професійної орієнтації, якою
відмовлено позивачу в задоволенні
позовних вимог, - залишено в силі.

Суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про те, що статут Центру
професійної орієнтації не містив
інформації, що дана організація
займається науковою діяльністю. Із
записів у трудовій книжці ОСОБА_1 не
можна зробити висновок про те, що Центр
професійної орієнтації, в якому працює
позивач, є науковим. Відповідно до
довідки управління праці освіти і
науки Волинської обласної державної
адміністрації, Центр професійної
роботи здійснює лише профорієнтаційну
діяльність, тому не є науковою
установою і на нього не
розповсюджується дія Закону України
«Про наукову та науково-технічну
діяльність».

Згідно із ст.255 КАС України, постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов»язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Згідно з ч.2 ст.14 КАС України, постанови
та ухвали суду в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов»язковими до виконання на всій
території України.

Згідно з ч.3 ст.14 КАС України,
невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що на момент подання
ОСОБА_1 заяви від 10.08.2004 року про
призначення наукової пенсії, у нього
був відсутній необхідний науковий
стаж, а тому підстав для задоволення
позовних вимог у даній справі про
зобов»язання відповідача нарахувати
наукову пенсію з дня подання заяви від
10.08.2004 року та виплатити недоотриману
пенсію за 2005-2011 роки немає.

Колегія суддів також зазначає, що судом
першої інстанції неправильно
застосовано наслідки пропущення
позивачем строку звернення до
адміністративного суду, оскільки
згідно з ст.100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення цього
строку, про що постановляється ухвала.

Водночас, із змісту норм ст. 99 та ст. 100
КАС України випливає, що застосування
строку звернення до суду за захистом
прав свобод та інтересів особи можливе
лише при порушенні вказаних прав,
свобод та інтересів особи суб'єктом
владних повноважень. Отже, передумовою
застосування судом положень ст. 100 КАС
України щодо вирішення питання чи був
пропущений строк звернення до суду
повинно бути встановлення чи було
допущено із сторони суб'єкта владних
повноважень фактичне порушення прав,
свобод чи інтересів особи, яка подала
позов.

Лише при встановленні таких порушень
суд може залишити без розгляду позовну
заяву із підстав та в порядку
передбаченому ст. 99, 100 КАС України.

Вказаний висновок підтверджується
окрім наведеного і п.п. 1-2 ч. 1 ст. 161 КАС
України, в силу яких, під час прийняття
постанови суд вирішує: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються; 2) чи є
інші фактичні дані (пропущення строку
звернення до суду тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження.

Тобто, перед вирішенням питання про
дотримання строку звернення до суду
необхідно з'ясувати чи мали місце
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги.

Таким чином, при відсутності факту
порушення прав, свобод чи інтересів
особи, яка подала адміністративний
позов, суду слід перш за все за
наявності підстав відмовляти у
задоволенні позову по суті спору, а не
залишати без розгляду позовні вимоги.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав
для скасування постанови суду першої
інстанції з одних лише формальних
міркувань, а вважає за необхідне
відмовити у задоволенні позову по суті
заявлених позовних вимог, не залишаючи
їх без розгляду.

Колегія суддів приходить до
переконання, що доводи апеляційної
скарги є безпідставними, висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 21.02.2012 року у справі №
0308/1313/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. На ухвалу може бути
подано касаційну скаргу безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

Р.П. Сеник