Справа № 113/24/14-а
Суддя: Михайлова Л. О.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 113/24/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р.

Первомайський районний суд Автономної
Республіки Крим

у складі: головуючого судді -
Михайлової Л.О.

за участю секретаря Коткас А.І.,

позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Джиджора Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Первомайське

справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Первомайському районі АР
Крим про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Первомайському районі АР Крим про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії, мотивуючи
свої вимоги тим, що з 07.09.2012 року
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Первомайському районі АР Крим та
отримує пенсію за віком згідно з
Законом України «Про службу в органах
місцевого самоврядування у
відповідності до основних положень
Закону України "Про державну службу".
При розрахунку розміру пенсії не були
враховані «інши види виплат» -
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на
соціально-побутові потреби, на які
нараховані та з яких утримані страхові
внески до Пенсійного фонду України, та
які відображені у виданій їй
виконавчим комітетом Войківської
сільської ради за № 15 від 06.09.2012 року
довідці про складові заробітної плати.
Звернувшись до Управління Пенсійного
фонду України в Первомайському районі
АР Крим з приводу врахування «інших
видів виплат» при розрахунку розміру
призначеної їй пенсії, отримала
відмову, з посиланням на те, що при
розрахунку пенсії державним
службовцям допомога на оздоровлення та
матеріальна допомога на
соціально-побутові потреби не
зараховуються, оскільки відповідно до
вимог ст. 33 Закону України «Про
державну службу», данні виплати не
входять до складу заробітної плати
держслужбовця. Вважає таке рішення
відповідача протиправним, просить суд
визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Первомайському районі АР Крим щодо
невключення при розрахунку розміру її
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги на
соціально-побутові потреби, на які
нараховані та з яких утримані страхові
внески до Пенсійного фонду, згідно
довідки від 06.09.2012 року № 15 про
складові заробітної плати та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Первомайському районі
АР Крим здійснити їй з 12.03.2013 року
розрахунок та виплату пенсії з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, допомоги на
соціально-побутові потреби, які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески, з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України «Про
державну службу» в редакції, яка діяла
на час призначення пенсії.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги та просила
суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача - УПФУ в
Первомайському районі АР Крим в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та пояснив, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
на вирішення соціально-побутових
питань носять разовий характер та не є
складовою частиною заробітної плати у
розумінні ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу», а сам факт утримання
з цих сум збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування не є підставою
для включення їх до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
представлені докази, прийшов до
наступного.

Судом встановлено, що з 07.09.2012 року
ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за віком
згідно з Законом України «Про державну
службу». Порядок та умови пенсійного
забезпечення державних службовців
передбачений ст. 37 Закону України «Про
державну службу». Пенсія нарахована в
розмірі 80 відсотків від суми
заробітної плати державного службовця,
на яку нараховувалися страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. При розрахунку
розміру пенсії не були враховані дані
графи «інші виплати» - матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на соціально-побутові
потреби, оскільки вказані виплати не
передбачені нормами ст. 33 Закону
України «Про державну службу» як
складові заробітної плати державного
службовця.

Позивач звернулася до УПФУ в
Первомайському районі АР Крим з заявою
про перерахунок пенсії, однак, отримала
відмову, яка викладена в листі від
16.12.2013 року № 56/Х-2.

Суд визнає дії відповідача
неправомірними з таких підстав.

За змістом статті 37 Закону України
«Про державну службу» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статі 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошову виразі,
яку за трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень
дає підстави для висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення,
допомога для вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
від 05 листопада 1991 року № 1788 - XII «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09 липня
2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, доводи відповідача про
те, що матеріальна допомога на
оздоровлення, допомога для вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак
які не включаються до складу
заробітної плати державного службовця,
не враховуються при обчисленні розміру
його пенсії, є помилковими.

Для вирішення спірних правовідносин
підлягають застосуванню спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії зокрема, стаття 41
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
натомість положення Закону України
«Про державну службу» та Закону
України «Про оплату праці» є
загальними.

Така позиція висловлена Верховним
Судом України в постанові від 20 лютого
2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті
244-2 КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Статтею 99 КАС України визначено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Судом встановлено, що право позивача
порушено з 07.09.2012 року.

Позивач звернувся до суду з позовом
14.01.2014 року, доказів на підтвердження
поважності пропуску строку звернення
до суду не надав, у зв'язку з чим суд
вважає, що підстави для поновлення
зазначеного строку відсутні.

Відповідач просить суд у задоволенні
позову відмовити, посилаючись також на
вимоги ст..ст. 99,100 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
пропущення сроку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи, що вимоги позивача про
перерахунок пенсії є обґрунтованими,
однак позивачем без поважних причин
пропущений встановлений ст. 99 КАС
України строк звернення до суду за
захистом зазначеного порушеного права,
суд вважає, що позов у даної частині
задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги підлягають
задоволенню з 14.07.2013 року, відносно
яких строк звернення до суду позивачем
не пропущений.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» Пенсійний фонд
України та його органи звільнені від
сплати судового збору. Відповідно до
ст. 94 КАС України сплачений позивачем
судовий збір в сумі 73,08 грн.
компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8-11, 69-72, 86, 99, 100, 158-163, 167, 185, 186, 254, 255
Кодексу адміністративного судочинства
України, Законом України «Про оплату
праці», Законом України «Про державну
службу», Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Первомайському районі АРК про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Первомайському районі АР Крим щодо не
включення при розрахунку розміру
пенсії ОСОБА_1 матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховані та з яких утримані страхові
внески до Пенсійного фонду, згідно
довідки від 06.09.2012 року № 15 про
складові заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Первомайському районі
АРК здійснити ОСОБА_1 з 14.07.2013 року
розрахунок та виплату пенсії з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески, з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України «Про
державну службу» в редакції, яка діяла
на час призначення ОСОБА_1 пенсії.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 понесені нею
витрати на сплату судового збору у
розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через
Первомайський районний суд АР Крим
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Головуючий