Справа № 826/2149/13-а
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року м. Київ
К/800/34602/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді Муравйов О. В.
Вербицька О. В. Маринчак Н. Є.
розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва Державної податкової
служби на постанову та
ухвалуОкружного адміністративного
суду міста Києва від 08.04.2013 року
Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.06.2013 рокуу
справі№ 826/2149/13-аза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
«МІСТОБУДУВАННЯ ІНВЕСТ ЛДТ»до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва
Державної податкової
службипровизнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.04.2013 року у справі № 826/2149/13-а,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04.06.2013 року, позов задоволено.
Визнано протиправними дії посадових
осіб Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва
Державної податкової служби по
проведенню 18.01.2013 року документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«МІСТОБУДУВАННЯ ІНВЕСТ ЛДТ». Визнано
протиправним та скасоване податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва Державної податкової
служби № 000018/22.02 від 08.02.2013 року. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва Державної податкової
служби № від 08.02.2013 року.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
у справі, відповідач звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, прийняти нове про відмову в
задоволенні позову. Свої вимоги
заявник обґрунтовує порушенням судами
норм матеріального права, зокрема, п. 44.1
ст. 44, п. 198.6 ст. 198, п. п. 201.4, 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України, ст. ст. 1, 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», п. 4 Порядку заповнення
податкової декларації.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили, що не перешкоджає її
розгляду по суті.

Судам першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«МІСТОБУДУВАННЯ ІНВЕСТ ЛДТ» з питань
правомірності дотримання вимог
податкового законодавства при
взаємовідносинах з ТОВ «Емф Плюс» за
період з 01.09.2012 року по 30.09.2012 року
складено акт від 22.01.2013 року №
215/22.2/32731467, яким встановлено порушення
платником:

- п. п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. п. 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, а саме:
занижено податок на додану вартість, що
підлягає сплаті в бюджет, в загальній
сумі 177 854,00 грн., у тому числі по
періодам: за вересень 2012 року в сумі 177
854,00 грн.;

- пп.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України, а саме: занижено податок на
прибуток в загальній сумі 186 747,00 грн., в
тому числі по періодам: за ІІІ квартал
2012 року в сумі 186 747,00 грн.

На підставі акта перевірки 08.02.2013
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення № 000018/22.02, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
222 318,00 грн. (за основним платежем - 177 854,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 44 464,00 грн.), та № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 233 434
грн. (за основним платежем - 186 747,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями - 46
687,00 грн.).

Задовольняючи позов, суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з того,
що відповідачем порушено порядок
проведення документальних
позапланових невиїзних перевірок, а
також тим, що позивачем правомірно
сформовано податковий кредит з податку
на додану вартість та визначено
податкове зобов'язання по податку на
прибуток в частині господарських
відносин за участю ТОВ «Емф Плюс».

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, враховуючи наступне.

Згідно із п. 79.1 ст. 79 Податкового
кодексу України документальна
невиїзна перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом (п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу
України).

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 Податкового
кодексу України документальна
позапланова невиїзна перевірка
проводиться посадовими особами органу
державної податкової служби виключно
на підставі рішення керівника органу
державної податкової служби,
оформленого наказом, та за умови
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам органу державної
податкової служби право розпочати
проведення документальної невиїзної
перевірки.

В акті перевірки вказано, що спірна
документальна позапланова невиїзна
перевірка розпочата 18.01.2013 року, а
посадових осіб платника
проінформовано про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки письмовим повідомленням від
18.01.2013 року № 15/22.2, яке разом з копією
наказу від 18.01.2013 року № 83 направлено на
адресу підприємства рекомендованим
листом 18.01.2013 року.

Позивач стверджує, що не отримував
наказу про проведення невиїзної
документальної перевірки та
письмового повідомлення про дату та
місце проведення перевірки.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем доказів
на підтвердження надіслання на адресу
позивачем копії наказу про проведення
невиїзної документальної перевірки та
письмового повідомлення про дату і
місце проведення перевірки, а також
доказів отримання зазначених
документів платником до справи не
надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком судів про те,
що відповідачем порушено порядок
проведення документальних
позапланових невиїзних перевірок, а
тому позовні вимоги про визнання дій
відповідача по проведенню 18.01.2013 року
документальної позапланової невиїзної
перевірки задоволені правомірно.

Згідно із п. 198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з п. 201.11
ст. 201 Податкового кодексу України) (п.
198.6. ст. 198 цього Кодексу).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Відповідно до п. 199.1 ст.199 Податкового
кодексу України у разі якщо придбані
та/або виготовлені товари/послуги
частково використовуються в
оподатковуваних операціях, а частково -
ні, до сум податку, які платник має
право віднести до податкового кредиту,
включається та частка сплаченого
(нарахованого) податку під час їх
придбання або виготовлення, яка
відповідає частці використання таких
товарів/послуг в оподатковуваних
операціях.

Правові наслідки у вигляді виникнення
права платника податку на формування
витрат та податкового кредиту з ПДВ
наступають лише у разі реального
(фактичного) вчинення господарських
операцій з придбання
товарів/робіт/послуг, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають економічному змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах, а не лише оформлення
відповідних документів або рух
грошових коштів на рахунках платників
податку.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що господарські операції
по виконанню договорів від 01.08.2012 року
№ 11/08-12 та від 06.08.2012 року № 06-1/08/12,
укладених позивачем та ТОВ «ЕМФ Плюс»,
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, відповідними податковими і
видатковими накладними, довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
(та витрати) за формою № КБ-3 та актами
приймання виконаних будівельних робіт
(форма № КБ-2в) по реконструкції
приміщень під розміщення амбулаторії
лікарів сімейної медицини по вул.
Бальзака, 22 у Деснянському районі м.
Києва для влаштування амбулаторії
лікарів сімейної медицини, виписками
по рахунку в Печерському відділенні
Київської філії ПАТ «КБ
«Південкомбанк» та платіжними
дорученнями.

Оскільки в порушення ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідачем не доведено
правомірності проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Містобудування Інвест
ЛТД» та прийняття податкових
повідомлень-рішень № 000018/2202 та №
від 08.02.2013 року, колегія суддів
погоджується з висновком судів про
задоволення позову.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують та підлягають
відхиленню, оскільки зводяться до
переоцінки обставин, встановлених
судами першої та апеляційної
інстанцій, що у відповідності до ст. 220
Кодексу адміністративного судочинства
України не відноситься до повноважень
суду касаційної інстанції.

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва Державної податкової служби
відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08.04.2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.06.2013 року
у справі № 826/2149/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
О. В. Вербицька

Н. Є. Маринчак