Справа № 813/62/14
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/62/14
об 11 год. 06 хв. м. ЛьвівЛьвівський
окружний адміністративний суд, суддя
Гавдик З.В., секретар судового
засідання Саковець Б.П., розглянувши в
судовому засіданні адміністративну
справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1, до Львівської митниці
Міндоходів, представник - Водолазький
І.Д. (довіреність № 13-70-10/22-485 від 22.01.2014
року), Думинець В.С. (довіреність №
13-70-10/22-864 від 31.01.2014 року)про звільнення
від сплати коштів за перебування
автомобіля на складі митного поста
ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області з адміністративним позовом до
Львівської митниці Міндоходів у якому
- прийняти рішення класифікуючи
транспортний засіб марки Mersedes-Benz Vito як
«вантажний», що відносить його до
товарної позиції 8704 для подальшого
- звільнити позивача від сплати коштів
за перебування вказаного автомобіля на
складі митного поста.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 17.12.2013 року
дану адміністративну справу передано
на розгляд Львівського окружного
адміністративного суду.
Позивач позовні вимоги обґрунтовує
тим, що транспортний засіб марки
Mersedes-Benz Vito, ідентифікаційний номер
кузова НОМЕР_1 в'їхав на територію
України 28.08.2013 року через пункт
пропуску «Мостиська», однак
інспектором митної служби відмовлено у
митному оформленні, у зв'язку з тим, що
він вважав вказаний автомобіль
вантажним, а також відсутності
компетенції щодо класифікації цього ж
транспортного засобу. Висновком
експертно-криміналістичного центру
ГУМВС України у Львівській області
встановлено, що представлений на
дослідження автомобіль марки Mersedes-Benz
Vito, ідентифікаційний номер кузова
НОМЕР_1 являється вантажним
автомобілем, що відповідає коду
товарної позиції 8704. Однак, вказаний
висновок відповідачем не взятий до
уваги, у зв'язку з чим вищевказаний
автомобіль віднесено до товарної
позиції 8703, як не вантажний автомобіль,
виходячи з Методичних рекомендацій
щодо класифікації згідно з вимогами
УКТЗЕД моторних транспортних засобів,
чим порушено вимоги митного
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
надав додаткові пояснення та письмові
докази, просив позов задоволити
Позиція відповідача викладена у
запереченні на позовну заяву у якому
відповідач просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав,
що класифікація товарів для цілей
митного оформлення здійснюється
згідно вимог Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності, що є товарною
номенклатурою Митного тарифу
України, затвердженого Законом України
«Про митний тариф України», з
урахуванням Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД та визначальних
для класифікаційних характеристик
товару. Згідно Основного правила
інтерпретації класифікації товарів,
затвердженого Законом України «Про
митний тариф України», для юридичних
цілей класифікація товарів
проводиться виходячи з найменувань
товарної позиці. Згідно з ОПІ № 6 для
юридичних цілей класифікація товарів у
товарних під позиціях, категоріях і під
категоріях здійснюється відповідно до
назви останніх, а також приміток, які їх
стосуються, з урахуванням певних
застережень, положень вищенаведених
правил за умови, що порівнювати можна
лише назви одного рівня деталізації.
Згідно Пояснень до УКТЗЕД, для того, щоб
транспортний засіб типу фургон
класифікується у товарній позиції 8704
«Моторні транспортні засоби для
перевезення вантажів», повинен містити
такі ознаки, зокрема, відсутність вікон
в двох бокових панелях задньої частини
кузова; наявність дверей без вікон, що
ковзають, відкриваються назовні або
піднімаються вгору для вивантаження
або завантаження вантажів,
розташованих на бокових панелях або у
задній частині кузова (транспортні
засоби типу «фургон»).
Відповідачем також не враховується
висновок експертного дослідження від
17.09.2013 року, оскільки експертом взагалі
не досліджувались ідентифікаційний
номер, копія свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу. Також відповідач
зазначає, що експерт у дослідженні бере
до уваги виключно ДСТУ 2984-95 «Засоби
транспортні дорожні. Типи. Терміни та
визначення», який містить виключно
стислі поняття типів КТЗ та у ньому не
наводяться уточнення, пояснення та
роз'яснення до категорій і самих
понять. Крім цього, експертом не було
витребувано жодного документа, який на
вимогу експерта власник КТЗ повинен
надавати при проведенні експертного
дослідження, не було також витребувано
і не надано жодного документа від
заводу-виробника, який би вказував на
тип та призначення даного КТЗ.
Представники відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги заперечили,
надали суду додаткові пояснення та
письмові докази, просили суд в
задоволені позову відмовити повністю.
Заслухавши пояснення позивача,
представників відповідача,
безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, давши їм оцінку, суд встановив:
28.08.2013 року позивач перетнув державний
кордон України через митний пункт
пропуску «Мостиська», згідно
проставленої відмітки штампу
посадової особи митного органу у
Згідно виданої уніфікованої митної
квитанції форми МД-1 від 30.08.2013 року
автомобіль марки Mersedes-Benz Vito було
передано на склад митниці на
Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Митного кодексу
України, Методичними рекомендаціями
щодо класифікації згідно з вимогами
УКТЗЕД моторних транспортних засобів,
затвердженими наказом Державної
митної служби України № 11.1/2-16.2/2165-ЕП
від 05.03.2013 року, Кодексом
адміністративного судочинства
Згідно ч.1 ст. 246 Митного кодексу
України, метою митного оформлення є
забезпечення дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів.
Згідно ч.1 ст. 247 цього ж Кодексу, митне
оформлення здійснюється в місцях
розташування відповідних підрозділів
органів доходів і зборів протягом
робочого часу, встановленого для цих
Згідно ч.1 ст. 248 цього ж Кодексу, митне
оформлення розпочинається з моменту
подання органу доходів і зборів
декларантом або уповноваженою ним
особою митної декларації або
документа, який відповідно до
законодавства її замінює, та
документів, необхідних для митного
оформлення, а в разі електронного
декларування - з моменту отримання
органом доходів і зборів від
декларанта або уповноваженої ним особи
електронної митної декларації або
електронного документа, який
відповідно до законодавства замінює
Згідно ч. 5 ст. 255 цього ж Кодексу, митне
оформлення вважається завершеним
після виконання всіх митних
формальностей, визначених цим Кодексом
відповідно до заявленого митного
режиму, що засвідчується органом
доходів і зборів шляхом проставлення
відповідних митних забезпечень (у тому
числі за допомогою інформаційних
технологій), інших відміток на митній
декларації або документі, який
відповідно до законодавства її
замінює, а також на товаросупровідних
та товарно-транспортних документах у
разі їх подання на паперовому носії.
Згідно ст. 256 цього ж Кодексу, відмова у
митному оформленні - це письмове
вмотивоване рішення органу доходів і
зборів про неможливість здійснення
митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через невиконання
декларантом або уповноваженою ним
особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному
оформленні повинні бути зазначені
причини відмови та наведені вичерпні
роз'яснення вимог, виконання яких
забезпечує можливість митного
оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення.
Зазначене рішення повинно також
містити інформацію про порядок його
Рішення про відмову у митному
оформленні приймається в межах строку,
відведеного статтею 255 цього Кодексу
для завершення митного оформлення.
Неприйняття такого рішення протягом
зазначеного строку є бездіяльністю,
яка може бути оскаржена в порядку,
встановленому главою 4 цього Кодексу.

Згідно п. 3 Додатку 4 Методичних
рекомендацій щодо класифікації згідно
з вимогами УКТЗЕД моторних
транспортних засобів, зокрема,
багатоцільові моторні транспортні
засоби класифікуються за кодом товару -
8704, а саме, моторні транспортні засоби
типу фургон, з одним переднім рядом
сидінь (кількість місць біля водія не
більше 2-х) з суцільнометалевим кузовом
i єдиним внутрішнім простором, які
зазвичай мають повну масу
транспортного засобу не більш як 5 тонн
класифікуються в товарній позиції
8704згідно з УКТЗЕД за умови одночасного
виконання вимог:

a) внутрішній простір моторного
транспортного засобу не має
стаціонарно встановлених місць для
сидіння пасажирів та пристосувань для
їх кріплення чи встановлення, не має
пристроїв безпеки та місць для їх
встановлення (наприклад, ременів
безпеки або місць для їх кріплення i
пристосувань для встановлення ременів
безпеки), за винятком сидінь типу лавок
уздовж бортів автомобіля, які
складаються, також без пристроїв
безпеки та місць для їх встановлення, в
задній зоні позаду водія i передніх
пасажирів. Під місцями для
встановлення сидінь або ременів
безпеки вважаються місця, в які можуть
бути закріплені пристосування для
встановлення пристроїв безпеки або
встановлені сидіння;

b) відсутність вікон в двох бокових
панелях задньої частини кузова
(відстань від спинки сидіння водія до
задньої стінки автомобіля). Вікнами у
МТЗ вважаються отвори із склом або
отвори, закриті вставками з інших
матеріалів за допомогою болтів, шляхом
заварювання тощо;

с) відсутність в зоні задньої частини
кузова ознак комфорту i внутрішнього
оздоблення (килимове покриття,
вентиляція, внутрішнє освітлення,
попільнички та інше).

Згідно розділу ХVІІ групи 87 «Засоби
наземного транспорту, крім
залізничного або трамвайного рухомого
складу, їх частини та обладнання»
Пояснення до УКТЗЕД, зокрема, Пояснення
до товарної позиції 8704:

Класифікація деяких транспортних
засобів у цій товарній позиції - 8704
визначається певними ознаками, які
вказують на те, що дані транспортні
засоби, головним чином, призначені для
перевезення вантажів, а не для
перевезення людей (товарна позиція 8703).
Ці ознаки застосовуються при
класифікації моторних транспортних
засобів, які, зазвичай, мають повну масу
транспортного засобу менш як 5 тонн і
які мають або окрему закриту задню
зону, або відкриту задню платформу,
звичайно, використовувану для
перевезення вантажів, але можуть мати
задні сидіння вздовж бортів типу лавки,
без ременів безпеки, місць для
кріплення ременів безпеки або
зручностей для пасажирів, і які
складаються, з метою повного
використання задньої платформи для
перевезення вантажів. До цієї групи
моторних транспортних засобів можуть
відноситись транспортні засоби, відомі
як «багатоцільові транспортні засоби»
(наприклад, транспортні засоби типу
фургон, автомобілі з кузовом типу
«пікап», деякі автомобілі для
активного відпочинку (sport utility vehicle - SUV).

Ознаки транспортних засобів, які
включаються до цієї товарної позиції:

(a) наявність сидінь типу лавок, які не
мають пристроїв безпеки (наприклад,
ременів безпеки або місць для
кріплення і пристосувань для
встановлення ременів безпеки) або
зручностей для пасажирів в задній зоні
позаду зони для водія і передніх
пасажирів. Такі сидіння, зазвичай,
бувають складаними або виносними для
можливості повного використання
підлоги задньої зони (транспортні
засоби типу «фургон») або окремої
платформи (транспортні засоби типу
«пікап») для транспортування вантажів;

(b) наявність окремої кабіни для водія і
пасажирів та окремої платформи з
боковими бортами і відкидним заднім
бортом (транспортні засоби типу
«пікап»);

(c) відсутність вікон в двох бокових
панелях задньої частини кузова;
наявність дверей без вікон, що
ковзають, відкриваються назовні або
піднімаються вгору для вивантаження
або завантаження вантажів,
розташованих на бокових панелях або у
задній частині кузова (транспортні
засоби типу «фургон»);

(d) наявність стаціонарної панелі або
бар'єру між зоною для водія і передніх
пасажирів і задньою зоною;

(e) відсутність в зоні вантажного
відділення ознак комфорту і
внутрішнього оздоблення, а також
пристосувань, які притаманні
пасажирським салонам моторних
транспортних засобів (наприклад,
килимове покриття, вентиляція,
внутрішнє освітлення, попільнички).

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього ж Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.

Згідно ст. 19 Конституції України,
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Позивач в судовому засіданні, на
запитання суду, вказав, що 28.08.2013 року
перетнув державний кордон України
через митний пункт пропуску
«Мостиська», згідно проставленої
відмітки штампу посадової особи
митного органу у паспорті позивача.
Одночасно, позивач усно звернувся до
інспектора митної служби щодо
здійснення митного оформлення
транспортного засобу марки Mersedes-Benz Vito
із класифікацією такого згідно
товарної позиції 8704 як автомобіль
«вантажний», у зв'язку з чим йому було
відмовлено через невідповідність
товару такій класифікації. Також
вказаний транспортний засіб було
передано на склад митниці на
зберігання, про що позивачу видано
уніфіковану митну квитанцію форми МД-1
від 30.08.2013 року.

Судом в цілому не враховуються
обґрунтування позивачем позовних
вимог, оскільки митне оформлення
розпочинається з моменту подання
органу доходів і зборів декларантом
митної декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення.

Представники відповідача на запитання
суду зазначили, що позивач не
здійснював митного оформлення, подав
документи лише для пропуску
вищевказаного транспортного засобу
через кордон на територію України.
Жодних інших документів для здійснення
митного оформлення транспортного
засобу у митний пост «Скнилів» не
подавав, жодних документів не
заповнював, відповідно, і рішення про
відмову у митному оформленні не
отримував. Вказане позивачем не
заперечується.

Суд зазначає, що позивач наділений
правом на ефективний судовий захист у
компетентному суді у випадку порушення
прав, наданих Конституцією або законом.
Засіб судового захисту - це такий засіб,
за допомогою якого право здійснюється,
або компенсується його порушення.
Судовий захист - це вид державного
захисту, який є гарантією і конкретним
засобом ефективного поновлення права
через правосуддя. Це право не може бути
обмежено, а зміст його поновлення
полягає у тому, щоб забезпечити особі
гарантію захисту її прав та інтересів.

Судом враховуються заперечення
відповідача та його представників щодо
відсутності порушеного права позивача,
оскільки в матеріалах справи відсутні
будь-які належні та допустимі докази на
підтвердження звернення позивача до
митного органу для митного оформлення
транспортного засобу марки Mersedes-Benz Vito.

Відтак, на думку суду позивач помилився
в обранні способу захисту своїх
інтересів, оскільки його не обмежено
правом на звернення до митного органу
щодо здійснення митного оформлення
транспортного засобу марки Mersedes-Benz Vito
із наданням всіх необхідних для цього
документів, а тому позовні вимоги по
даній справі є передчасними, так як
судовий захист прав є наступним, тобто
передбачає встановлення факту
порушення права.

З цих же підстав судом не враховуються
надані висновок експертного
дослідження Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
ГУМВС України у Львівській області № 9/8
від 17.09.2013 року, інформація яка надана з
веб-сайту СП ТОВ «Автомобільний Дім
Україна - Мерседес Бенц», картки даних
із зазначенням технічних
характеристик транспортного засобу,
оскільки таким має бути надана оцінка
відповідачем при розгляді питання про
митне оформлення згаданого автомобіля
за зверненням позивача.

Жодних інших належних та допустимих
доказів в обґрунтування позовних вимог
позивачем суду не надано.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Докази подані
позивачем не переконують в
обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162
КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 до
Львівської митниці Міндоходів про
звільнення від сплати коштів за
перебування автомобіля на складі
митного поста, не підлягають
задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові
витрати по сплаті судового збору та
витрати на правову допомогу
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному
обсязі 08.02.2014 року.

Суддя
Гавдик З.В.