Справа № 0670/1292/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року м. Київ
К/9991/81586/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Калашнікової О.В.,

Заяць В.С.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
19.07.2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 14.11.2012 року у справі за позовом
Ємільчинського районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття до Державної фінансової
інспекції в Житомирській області про
скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Ємільчинський районний центр
зайнятості - робочий орган виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття звернувся до суду з
позовом, у якому просив скасувати
вимогу Олевської міжрайонної
державної фінансової інспекції в
Житомирській області від 30.01.2012 року №
66-17/124 в частині пунктів 2, 4, а саме: щодо
стягнення з особи, винної у зайвих
грошових виплатах, коштів у сумі 491,28
грн.; щодо повернення коштів Фонду,
виплачених безробітним одноразово для
організації ними підприємницької
діяльності, на загальну суму 41703,75 грн.
При цьому зазначив, що до зайвого
перерахування Фондом страхового
платежу у сумі 491,28 грн. призвело, на
думку відповідача, віднесення до опису
застрахованого за договором
добровільного страхування № 200-11.10.00
від 16.02.2011 року майна вартості
програмно-апаратного комплексу
"Мотиваційний термінал розвитку
зацікавленості до професійного
самовизначення", розташованого не за
адресою розміщення Ємільчинського
районного центру зайнятості.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 19.07.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 14.11.2012 року,
позов задоволено, скасовано пункти 2 і 4
вимоги Олевської міжрайонної
державної фінансової інспекції в
Житомирській області від 30.01.2012 року №
66-17/124.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Державна фінансова інспекція в
Житомирській області подала до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
постановити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за наслідками
проведеної Олевською міжрайонною
державною фінансовою інспекцією в
Житомирській області ревізії
фінансово-господарської діяльності
Ємільчинського районного центру
зайнятості за період з 01.01.2009 року по
01.10.2011 року виявлено порушення:

- вимог статті 988 Цивільного кодексу
України, статті 9 Закону України "Про
страхування", пунктів 3, 6 статті 8,
пунктів 1, 8 статті 9, пункту 1 статті 11
Закону України "Про бухгалтерський
облік", а саме: віднесення до опису
застрахованого за договором
добровільного страхування № 200-11.10.00
від 16.02.2011 року майна вартості
програмно-апаратного комплексу
"Мотиваційний термінал розвитку
зацікавленості до професійного
самовизначення", розташованого не за
адресою розміщення Ємільчинського
районного центру зайнятості, що
призвело до зайвого перерахування
Фондом страхового платежу у сумі 491,28
грн.;

- вимог пункту 6.14 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України № 307 від 20.11.2000 року та
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 14.12.2000 року за № 915/5136,
що призвело до зайвої виплати Фондом
коштів у сумі 41703,75 грн. як одноразової
допомоги по безробіттю для зайняття
підприємницькою діяльністю 8
безробітним, які після відкриття
підприємницької діяльності у термін
від 1 до 9 місяців з моменту її отримання
свою діяльність припинили.

За результатами ревізії складено акт №
05-09/077 від 22.12.2011 року та винесено вимогу
№ 66-17/124 про усунення порушень, у пункті
2 якої міститься вимога відшкодувати
Фонду зайво перераховані кошти у сумі
491,28 грн., у пункті 4 - повернути кошти у
сумі 41703,75 грн.

Колегія суддів погоджується із
висновками судів попередніх інстанцій,
що вимога контролюючим органом в
частині пунктів 2, 4 була сформовано
неправомірно.

Щодо вимоги відшкодування коштів у
сумі 491,28 грн. судами попередніх
інстанцій обґрунтовано враховано таке.

Згідно вимог Закону України "Про
страхування" та глави 67 Цивільного
кодексу України між Ємільчинським РЦЗ
та страховою компанією ТДВ "Страхова
компанія "Фінекс" 16.02.2011 року було
укладено Договір добровільного
страхування майна, належного
Ємільчинському РЦЗ, зокрема
програмно-апаратного комплексу
"Мотиваційний термінал розвитку
зацікавленості до професійного
самовизначення". Згідно попередньо
укладеного договору Термінал було
передано на відповідальне зберігання
та безоплатне користування до
Ємільчинської гімназії (смт. Ємільчине,
вул. Блюхера, 40).

Укладення вказаних вище договорів та
передання майна на відповідальне
зберігання та безоплатне користування
до Ємільчинської гімназії не
суперечить законодавству.

Факт знаходження Терміналу за іншою
адресою (а саме: смт. Ємільчине, по вул.
Блюхера, 40) не свідчить про завищення
оціночної вартості предмета
страхування та зайвого нарахування і
перерахування страхового платежу в
сумі 491,28 грн., оскільки вказаний
термінал є власністю Ємільчинського
РЦЗ, відповідно, власник несе витрати
по страхуванню майна.

Отже, твердження відповідача про
завищення оціночної вартості предмета
страхування та зайвого нарахування і
перерахування страхових платежів в
частині включення первісної вартості
Терміналу є необґрунтованим і
безпідставним.

Щодо одноразової виплати допомоги по
безробіттю (ОВДБ) судами попередніх
інстанцій обґрунтовано враховано таке.

Ревізією призначення та виплати
одноразової допомоги по безробіттю для
зайняття підприємницькою діяльністю
встановлено надання такої допомоги 24
особам на суму 152272,00 грн. Відповідно до
інформації державного реєстратора
Ємільчинської РДА, отриманої на запити
КРВ у Ємільчинському районі, з 24 осіб,
які отримали одноразову допомогу, 8
осіб після відкриття підприємницької
діяльності у термін від 1 до 9 місяців з
моменту її отримання свою діяльність
припинили, що призвело до зайвої
виплати одноразової допомоги для
організації безробітними
підприємницької діяльності у розмірі
41703,75 грн.

Вказані особи за своїми заявами набули
статусів безробітних, були взяті
відповідачем на облік, пройшли
профнавчання та за результатами
засідання комісії Центру з питань
надання одноразової допомоги по
безробіттю для організації
підприємницької діяльності на
підставі наказів директора
Ємільчинського районного центру
зайнятості отримали одноразові
допомоги у загальній сумі 41703, 75 грн.

Частиною 1 статті 7, частиною 7 статті 22
та частиною 5 статті 23 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" визначено підстави та
порядок виплати безробітним
призначеної допомоги по безробіттю
одноразово для організації
підприємницької діяльності.

Механізм виплати одноразової допомоги
по безробіттю встановлено Порядком
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженим наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
307 від 20.11.2000 року та зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 14.12.2000
року за № 915/5136 (далі - Порядок).

Так, відповідно до пункту 7.1 Порядку,
безробітним, яким виповнилося 18 років
та які не можуть бути працевлаштовані
за сприяння служби зайнятості протягом
одного місяця у зв'язку з відсутністю
на ринку праці підходящої роботи, за їх
бажанням допомога по безробіттю може
виплачуватися одноразово для
організації безробітними
підприємницької діяльності.

Пунктом 7.4 Порядку передбачено, що
після прийняття рішення про одноразову
виплату допомоги по безробіттю для
організації безробітним
підприємницької діяльності, особа
протягом 10 робочих днів подає до
центру зайнятості копію виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, а у
разі створення юридичної особи - також
копії установчих документів з
відміткою держаного реєстратора про
проведення державної реєстрації
юридичної особи.

Такі безробітні, відповідно до пункту 20
Порядку реєстрації, перереєстрації та
ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 14 лютого 2007 року № 219, знімаються з
обліку у державній службі зайнятості з
дня реєстрації своєї підприємницької
діяльності та у подальшому вже не є
безробітними, а зайнятими особами, тому
не несуть перед службою зайнятості
зобов'язань як безробітні особи.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
№ 107-VІ від 28 грудня 2007 року внесено
зміни до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", якими передбачено
повернення отриманої суми допомоги по
безробіттю одноразово в разі, якщо
застрахована особа не здійснювала
підприємницьку діяльність протягом
шести календарних місяців з дня
отримання одноразової допомоги для
організації безробітними
підприємницької діяльності (за
винятком обставин, що унеможливлювали
провадження підприємницької
діяльності). Відповідно до внесених
змін, виплачена сума коштів вважалась
використаною безробітним не за
призначенням та підлягала поверненню в
установленому порядку.

Конституційний Суд України від 22.05.2008
року рішенням № 10-рп/2008 визнав такими,
що не відповідають Конституції
України(є неконституційними) положення
пункту 26 розділу II Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік і
про внесення змін у деякі законодавчі
акти України", тобто, норма щодо
повернення одноразової допомоги по
безробіттю була визнана
неконституційною.

Законодавством України не передбачено
можливості здійснення контролю
органами державної служби зайнятості
щодо використання коштів Фонду, які
виплачені одноразово для організації
безробітними підприємницької
діяльності.

Також законодавство України не містить
будь-яких вимог та обмежень щодо
тривалості здійснення підприємницької
діяльності фізичними особами, які
отримали ОВДБ.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, іншими словами закладено
правовий принцип "дозволено лише те, що
прямо передбачене законом".

Таким чином, підстави для повернення
одноразової допомоги по безробіттю в
сумі 41703,75 грн. відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Житомирській області
відхилити, постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
19.07.2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 14.11.2012 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: