Справа № 807/2816/13-а
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2013-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2013 рокум. Ужгород№ 807/2816/13-а

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Гринюка І.В.,

сторони у судове засідання не
з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Державної податкової
інспекції у Виноградівському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 2011, 72 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державна податкова інспекція
у Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області звернулася у Закарпатський
окружний адміністративний суд з
позовною заявою до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, якою просить
стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 суму заборгованості по єдиному
податку з фізичних осіб в розмірі 2 011, 72
грн. на користь держави.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, проте з
матеріалів позовної заяви вбачається,
що позивач просить про розгляд справи
за відсутності його представника за
наявними матеріалами у справі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився заперечень на
адміністративний позов не подав, не
забезпечив явку свого уповноваженого
представника, про причини такої неявки
суд не повідомив, хоча про дату і час
судового засідання був належним чином
повідомлений, відповідно до вимог
глави 3 розділу II Кодексу
адміністративного судочинства України
за адресою, вказаною у Свідоцтві про
державну реєстрацію фізичних
осіб-підприємців (а.с.4). Доказом про
належне повідомлення якого слугують
наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.20-а,20-б,28-29). Оскільки
суд не має відомостей про причину
неявки представника відповідача, то
розглядає справу на підставі наявних у
ній даних та доказів.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи та
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що 22 травня 2008 року
ОСОБА_1 була зареєстрована
Виноградівською
райдержадміністрацією Закарпатської
області, як фізична особа-підприємець
за місцем проживання, про що зроблено
запис в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за № 2 310 000 0000 004728, що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, місем проживання
якого є: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно вимог пп.291.3 ст.291 Податкового
кодексу України юридична особа чи
фізична особа - підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачка зареєструвалася
платником єдиного податку, тобто з 01
січня 2012 року перейшла на спрощену
систему оподаткування, що
підтверджується її особистою заявою
про застосування спрощеної системи
оподаткування (а.с.5).

У відповідності до вимог пп.291.4 ст.291
Податкового кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень;

2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

У відповідності до вищезазначеної
заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює
роздрібну торгівлю в
неспеціалізованих магазинах з
перевагою продовольчого характеру, які
згідно з вимогами пп.295.1 ст.295
Податкового кодексу України
відносяться до 2 групи. Згідно
категорії послуг, які вона надає,
ставка податку для відповідача
становить 16 відсотків до розміру
мінімальної заробітної плати (станом
на 01.01.2012 р. - 1073,00 грн.х16%=171,68 грн., а
станом на 01.01.2013 р. - 1147,00 грн.х16%=183,52 грн.).

Згідно вимог передбачених пп.295.1 ст.295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач, в порушення вищезазначених
вимог Податкового кодексу України, не
сплачувала зобов'язання до бюджету по
єдиному податку з фізичних осіб в
результаті чого, станом на 07.08.2013 року в
неї виникла перед бюджетом
заборгованість у сумі 2011,72 грн.

Згідно пп.59.3 ст.59 Податкового кодексу
України встановлено, що податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу, який забезпечується
податковою заставою, обов'язок
погасити податковий борг та можливі
наслідки його непогашення в
установлений строк, попередження про
опис активів, які відповідно до
законодавства можуть бути предметом
податкової застави, а також про можливі
дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу.

Матеріалами справи встановлено, що
позивачем на адресу відповідача
настилався корінець податкової вимоги
форми «Ф» від 22 березня 2012 року № 69,
який вона отримала особисто 22.03.2012 року.

Однак жодних дій по погашенню
вищезгаданої заборгованості
відповідачем проведено не було.

У відповідності до вимог пп.87.11 ст.87
Податкового кодексу України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи.

Згідно вимог передбачених пп.20.1.28 ст.20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
нарахування та сплати податкових
зобов'язань, коригування від'ємного
значення об'єкта оподаткування або
інших показників податкової звітності
у результаті застосування звичайних
цін.

Частиною 1 статті 67 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний

сплачувати податки, збори в порядку і
розмірах, встановлених законом. Згідно
ст.16 Податкового кодексу України №755-VI
від 02.12.2010 року, якою передбачені
обов'язки платника податків, одним із
обов'язків є обов'язок сплачувати
податки і збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового
кодексу України передбачено, що
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючого
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами і підлягають до задоволення
повністю.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94
Кодексу адміністративного судочинства
України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 17, 70, 71, 86, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у
Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатської
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
- задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1;
АДРЕСА_1) в дохід Державного (місцевого)
бюджету України суму заборгованості по
єдиному податку в розмірі 2011 (дві
тисячі одинадцять) гривень 72 (сімдесят
дві) копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.В. Іванчулинець