Справа № 121/9921/13-а
Суддя: Кучерук Олег Васильович
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 121/9921/13-а

10.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кучерука О.В.,

суддів Єланської О.Е. ,

Кукти М.В.

секретар судового засідання
Карпова І.І.

за участю сторін:

представник позивача, ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
довіреність № 1893 від 03.12.13

представник відповідача, Ялтинської
міської ради - не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином та своєчасно, про
причину неявки суд не повідомив,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Леонов А.А. ) від 04.12.2013 року по справі
№121/9921/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Ялтинської міської ради (пл.
Радянська 1,Ялта,АР Крим,98600)

про визнання протиправними дій
суб`єкта владних повноважень та
зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 04.12.13
року позовні вимоги ОСОБА_2 - залишено
без задоволення.

Не погодившись із зазначеною
постановою суду, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Ялтинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 04.12.13 року та прийняти нове
рішення по справі, яким позов
задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні 10.02.2014 року
представник позивача наполягав на
задоволенні апеляційної скарги та
просив скасувати рішення суду першої
інстанції.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду сповіщений
належним чином та своєчасно, про
причини неявки суд не повідомив.

Чинне законодавство не обмежує коло
представників осіб, які беруть участь у
справі, при апеляційному розгляді
адміністративної справи.

Крім того, згідно з частиною
четвертою статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

На підставі та за правилами статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України, розглянувши справу, судова
колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
26.04.2013 року ОСОБА_2 через свого
представника звернулась до Ялтинської
міської ради із клопотанням в якому
просила в порядку реалізації її
гарантованого права на отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки, визначити без її погодження та
виділити їй земельну ділянку
орієнтовним розміром до 0,10 га в межах м.
Ялта АРК з цільовим призначенням для
індивідуального дачного будівництва.
До вказаного клопотання були додані
копія паспорту та ідентифікаційного
коду позивача, графічні матеріали та
копія договору доручення №316/04/13-зд від
26.04.2013 року.

Рішенням Ялтинської міської ради від 26
червня 2013 року № 184 позивачу було
відмовлено в наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою відносно
відведення у власність земельної
ділянки площею 0,10 га для
індивідуального дачного будівництва в
межах м. Ялта, АР Крим.

Судова колегія, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Земельні відносини регулюються
Конституцією України, Земельним
кодексом України, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Відповідно до статті 81 Земельного
кодексу України громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки серед іншого на підставі
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності.

Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян проводиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, провадиться
один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частини першої статті 118
Земельного кодексу України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу. У
разі якщо земельна ділянка державної
власності розташована за межами
населених пунктів і не входить до
складу певного району, заява подається
до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим.

Відповідно до вимог частини шостої
статті 118 Земельного кодексу України (у
редакції, діючої на час виникнення
спірних правовідносин) громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри.

До клопотання додаються графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
позивач при зверненні до Ялтинської
міської ради були надані графічні
матеріали м. Ялта, без зазначення
бажаного місця розташування
конкретної земельної ділянки

Згідно з Прикінцевими та перехідними
положеннями Закону України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо розмежування земель
державної та комунальної власності"
від 06.09.2012 № 5245-VІ (далі Закон № 5245) з дня
набрання чинності Законом (01.01.2013 р.)
землі державної та комунальної
власності в Україні вважаються
розмежованими (в межах населеного
пункту (за винятком) - землі комунальної
власності, за межами (за винятком) -
державної власності).

Відповідно до пункту 7 Розділу VII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про Державний
земельний кадастр" до державної
реєстрації права державної чи
комунальної власності на земельні
ділянки формування земельних ділянок
за рахунок земель державної та
комунальної власності, визначення їх
угідь, а також віднесення таких
земельних ділянок до певних категорій
може здійснюватися на підставі
матеріалів інвентаризації земель,
проведеної за рішенням: у межах
населених пунктів - сільських,
селищних, міських рад, за їх межами -
районних державних адміністрацій.

На даний час вказана інвентаризація
земель не проведена.

Частиною 1 статті 79 Земельного кодексу
України встановлено, що земельна
ділянка - це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

За чинним законодавством площа
земельної ділянки вираховується як
площа проекції межі земельної ділянки
на площину проекції, в якій встановлена
геодезична система координат (так
звана аналітична площа). Саме вона
фіксується в правовстановлюючих
документах. На противагу аналітичній
може бути також обчислена фізична
площа, що враховує рельєф фізичної
поверхні - пагорби, схили, западини тощо
і може бути більшою.

Статтею 1 Закону України "Про
землеустрій" встановлено, що
документація із землеустрою - це
затверджені в установленому порядку
текстові та графічні матеріали, якими
регулюється використання та охорона
земель державної, комунальної та
приватної власності, а також матеріали
обстеження і розвідування земель,
авторського нагляду за виконанням
проектів тощо.

План земельної ділянки - графічне
зображення, що відображає
місцезнаходження, зовнішні межі
земельної ділянки та межі земель,
обмежених у використанні і обмежених
(обтяжених) правами інших осіб
(земельних сервітутів), а також
розміщення об'єктів нерухомого майна,
природних ресурсів на земельній
ділянці.

Таким чином, графічний матеріал - одна
із тих частин документації, без якої
оформлення чи переоформлення прав на
землю не можливе. Цей документ
характеризує місце розташування
земельної ділянки. Виготовлення
графічного матеріалу - це виготовлення
документації із землеустрою при
оформленні земельної ділянки у
власність (користування), що
регулюється Законом України "Про
землеустрій".

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку про
безпідставність доводів апеляційної
скарги з підстав їх спростуванням
матеріалами справи та встановленими
обставинами, оскільки відповідачем
належними доказами підтверджено
правомірність прийняття рішення
Ялтинської міської ради від 26 червня 2013
року № 184 про відмову ОСОБА_2 в наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою відносно відведення у
власність земельної ділянки площею 0,10
га для індивідуального дачного
будівництва в межах м. Ялта, АР Крим.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, рішення
суду ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.195; ст.196; п.1 ч.1 ст.198;
ст.200; п.1 ч.1 ст.205; ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 04.12.2013
року по справі №121/9921/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 14 лютого 2014 р.

Головуючий суддя підпис
О.В.Кучерук

Судді підпис
О.Е.Єланська

підпис М.В. Кукта

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.В.Кучерук