Справа № 801/8953/13-а
Суддя: Омельченко В'ячеслав Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/8953/13-а

29.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Омельченка В. А.,

суддів Дудкіної Т.М. ,

Дадінської Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи №
801/8953/13-а за апеляційною скаргою
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Ольшанська Т.С. ) від 27.11.13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримспецпроект" (вул.
Гайдара, буд. 14, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим,95026)

до Державна податкова інспекція у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим (вул. М. Залки,
1/9,Сімферополь,Автономна Республіка
Крим,95053)

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 19.02.2013 № та
від 20.05.2013 №,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 27.11.13
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кримспецпроект" до Державної
податкової інспекції у м.Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 19.02.2013 № та
від 20.05.2013 № задоволено.

Визнані протиправними та скасовані
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим від 19.02.2013 №
та від 20.05.2013 №.

Стягнуто на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кримспецпроект" судовий збір у розмірі
904,87 грн. з Державного бюджету України.

Не погодившись з даною постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
27.11.13 та прийняти нове рішення по
справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права. А саме, апелянт
посилається на те, що за результатами
перевірки позивача складений акт від
06.02.2013 №538/15.2/34058561, в якому зафіксоване
порушення Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримспецпроект" :
пункту 44.1 статті 44, пункту 138.1, пункту
138.2, пункту 138.6, пункту 138.8, підпункту
138.8.1 пункту 138.8 статті 138, підпункту
139.1.19 пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 43358,00
грн., у тому числі по періодах:4 квартал
2011 року у сумі 43358,00 грн.; пункту 185.1
статті 185, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту
198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200
Податкового кодексу України,
встановлено заниження ПДВ до сплати в
бюджет у сумі 37703,00 грн., в тому числі
листопад 2011 року- 22468,00 грн., грудень 2011
року- 15235,00 грн.

На думку апелянта, висновки є
обґрунтованими, а тому не має
обґрунтованих підстав для скасування
податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 14.01.2014 відкрито апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим.

У судове засідання сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Згідно з частиною четвертою статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі наказу ДПІ в м. Сімферополі
від 23.01.2013 №229 "Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Кримспецпроект"
проведена позапланова невиїзна
документальна перевірка ТОВ
"Кримспецпроект" з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
визначенні податку на прибуток та
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ПП "Сіті Буд", ПП
"Комманд" за листопад , грудень 2011 року.

За результатами перевірки складений
акт від 06.02.2013 №538/15.2/34058561, в якому
зафіксоване порушення Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кримспецпроект" :

-пункту 44.1 статті 44, пункту 138.1, пункту
138.2, пункту 138.6, пункту 138.8, підпункту
138.8.1 пункту 138.8 статті 138, підпункту
139.1.19 пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 43358,00
грн., у тому числі по періодах:4 квартал
2011 року у сумі 43358,00 грн.;

-пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, пункту
198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1
статті 200 Податкового кодексу України,
встановлено заниження ПДВ до сплати в
бюджет у сумі 37703,00 грн., в тому числі
листопад 2011 року- 22468,00 грн., грудень 2011
року- 15235,00 грн..

По результатам акту перевірки 19.02.2013
винесені податкові
повідомлення-рішення:

-податкове повідомлення-рішення №
, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кримспецпроект"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 47133,25
грн., у тому числі 37703,00 грн. за основним
платежем та 9430,25 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами);

-податкове повідомлення-рішення №
, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кримспецпроект"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток на 43358,00 грн., у
тому числі 43358,00 грн. за основним
платежем.

Не погодившись із зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач звернувся до Державної
податкової служби в АР Крим зі скаргою
на вказані рішення Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
АР Крим прийняті за наслідками
перевірки, оформленої актом №
538/15-2/34058561 від 06.02.2013 року.

Рішенням Державної податкової служби в
Автономній Республіці Крим №1078/10/10.2-14
від 26.04.2013 року про результати розгляду
первинної скарги податкове
повідомлення-рішення № від 19.02.2013
року залишено без змін, скасовано
податкове повідомлення-рішення №
в частині застосування штрафних
санкцій в сумі 4,50 грн..

На підставі вказаного рішення про
результати розгляду первинної скарги
Державною податковою інспекцією у м.
Сімферополі АР Крим 20.05.2013 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кримспецпроект"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 47128,75
грн., у тому числі 37703,00 грн. за основним
платежем та 9425,75 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач 29 травня 2013 року звернувся до
Міністерства доходів і зборів України
з повторною скаргою на рішення ДПС в АР
Крим та податкове повідомлення-рішення
ДШ у м. Сімферополі АР Крим ДПС, за
наслідками розгляду якої рішенням №
8056/6/99-99-10-01-15 залишені без змін
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим, з урахуванням
рішення, прийнятого за розглядом
первинної скарги, а скарга - без
задоволення.

Судова колегія, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 134 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування є: прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135 - 137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу;
дохід (прибуток) нерезидента, що
підлягає оподаткуванню згідно зі
статтею 160 цього Кодексу, з джерелом
походження з України.

Пунктами 138.1, 138.2 статті 138 Податкового
кодексу України встановлено, що
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Пунктом 138.8 статті 138 Податкового
кодексу України встановлено, що
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Статтею 198 Податкового кодексу України
передбачено право платників податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту, яким є сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду
(підпункт 14.1.181 пункт 14.1 стаття 14
Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (пункт 198.3 стаття 198
Податкового кодексу України).

Відповідно до пункт 198.6 стаття 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України встановлено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
обов'язкові реквізити.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (пункт 201.6 стаття 201
Податкового кодексу України).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Не дає права на віднесення сум податку
до податкового кредиту податкова
накладна, виписана платником,
звільненим від сплати податку за
рішенням суду, після набрання чинності
таким рішенням суду (підпункт 201.8-201.9
статті 201 Податкового кодексу України).

Вищевикладені положення свідчать, що
до податкового кредиту відносяться
суми податку на додану вартість,
сплачені за наслідками господарської
операції з придбанням товарів, що
фактично мала місце, в результаті якої
платник податку використовує придбані
товари у власній господарській
діяльності.

13.02.2006 виконавчим комітетом
Сімферопольської міської ради АР Крим
було проведено державну реєстрацію
юридичної особи- Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кримспецпроект", що підтверджується
довідкою АА№686483 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій.

Місцезнаходження суб'єкта
господарювання відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію: 95026,
АР Крим, м. Сімферополь. вул. Гайдара,
буд. 14.

У листопаді, грудні 2011 року Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Кримспецпроект" мало господарським
стосунки з ПП "сіті Буд" (), ПП
"Комманд" ().

Відповідно до статті 837 Цивільного
кодексу України, за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові. Для виконання окремих
видів робіт, встановлених законом,
підрядник (субпідрядник) зобов'язаний
одержати спеціальний дозвіл. До
окремих видів договорів підряду,
встановлених параграфами 2 - 4 цієї
глави, положення цього параграфа
застосовуються, якщо інше не
встановлено положеннями цього Кодексу
про ці види договорів.

Згідно статті 838 Цивільного кодексу
України, підрядник має право, якщо інше
не встановлено договором, залучити до
виконання роботи інших осіб
(субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи. У цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.
Генеральний підрядник відповідає
перед субпідрядником за невиконання
або неналежне виконання замовником
своїх обов'язків за договором підряду,
а перед замовником - за порушення
субпідрядником свого
обов'язку.Замовник і субпідрядник не
мають права пред'являти один одному
вимоги, пов'язані з порушенням
договорів, укладених кожним з них з
генеральним підрядником, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кримспецпроект"
(замовник) та ПП "Сіті Буд" (підрядник)
укладені договори підряду:

від 03.11.2011 №25/11/580 відповідно до якого,
замовник доручає, а підрядник
зобов'язується виконати
інженерно-вишукувальні роботи по
об'єкту: "Інженерні комунікації до
середній освітній школі 1-Ш ступеня на
640 учнів по вул. Миру в м. Бахчисарай "
(Водопостачання та електропостачання).
Вартість усіх робіт складає 28952,40 грн., в
тому числі ПДВ 20% 4825,40 грн.;

від 04.11.2011 №26/11/581 відповідно до якого,
замовник доручає, а підрядник
зобов'язується виконати
інженерно-вишукувальні роботи по
об'єкту: "Електропостачання кварталу
житлової забудови "Долина Троянд" м.
Судак". Вартість усіх робіт складає
65300,40 грн., в тому числі ПДВ 20% 10883,40 грн.;

від 04.11.2011 №27/11/582 відповідно до якого,
замовник доручає, а підрядник
зобов'язується виконати
інженерно-вишукувальні роботи по
об'єкту: "Житлові будинки
південно-західної та північно-західної
частин п. Зуя Білогірського району
"Водопостачання. Вартість усіх робіт
складає 27189,60 грн., в тому числі ПДВ 20%
4531,60 грн.;

від 08.12.2011 №30/663 відповідно до якого,
замовник доручає, а підрядник
зобов'язується виконати
інженерно-вишукувальні роботи по
об'єкту: "Електропостачання кварталу
житлової забудови Ана-Юрт в с. Урожайне
Сімферопольського району". Вартість
усіх робіт складає 80229,60 грн. , в тому
числі ПДВ 20% 13371,60 грн..

На виконання умов вказаного договору
сторонами підписані кошториси на
провадження інженерно-вишукувальних
робот, рахунки-фактури.

Судом першої інстанції встановлено
виконання підрядних робіт з боку ПП
"Сіті Буд" на підставі:

-акту здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 25.11.2011;

-акту здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 25.11.2011;

-акту здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 25.11.2011;

-акту здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 19.12.2011.

На підтвердження проведення
господарських операцій платнику
податків видані:

-видаткова накладна від 15.11.2011 №б/н на
загальну суму 28952,40 грн., у тому числі
ПДВ- 4825,40 грн.;

-видаткова накладна від 15.11.2011 №б/н на
загальну суму 65300,40 грн., у тому числі
ПДВ- 10833,40 грн.;

-видаткова накладна від 18.11.2011 №б/н на
загальну суму 27189,60 грн., у тому числі
ПДВ- 4531,60 грн.;

-видаткова накладна від 22.11.2011 №б/н на
загальну суму 80229,60 грн., у тому числі
ПДВ- 13371,60 грн.;

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
надані позивачем на підтвердження
здійснення відповідних господарських
операцій накладні, оформлені належним
чином, містять усі необхідні реквізити,
відтиски мокрих печаток, підписи
уповноважених осіб, тобто, оформлені у
відповідності до норм Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV,
зокрема, містять відомості про
господарські операції та
підтверджують їх здійснення.

Згідно відомостей офіційного сайту
Державної податкової служби України
(http://minrd.gov.ua/anulir) свідоцтво платника ПДВ,
а саме ПП "Сіті Буд" анульоване 11.04.2012
(причина анулювання - до ЄДР внесено
запис про вiдсутнiсть за
мiсцезнаходженням).

Тобто на момент здійснення відповідних
операцій мало повноваження виписувати
податкові накладні.

25.11.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №87 на суму 28952,40
грн., у тому числі ПДВ у сумі 4825,40 грн.;

25.11.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №88 на суму 65300,40
грн., у тому числі ПДВ у сумі 10833,40 грн.;

25.11.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №86 на суму 27189,60
грн., у тому числі ПДВ у сумі 4531,60 грн.;

19.12.2011 на адресу позивача виписана
податкова накладна №84 на суму 80229,60
грн., у тому числі ПДВ у сумі 13371,60 грн..

Надані позивачем на підтвердження
здійснення відповідних господарських
операцій податкова накладна, видаткова
накладна, платіжне доручення, які
оформлені належним чином, містять усі
необхідні реквізити, відтиски мокрих
печаток, підписи уповноважених осіб,
тобто, оформлені у відповідності до
норм Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV,
зокрема, містять відомості про
господарські операції та
підтверджують їх здійснення.

Податкові накладні відповідають
вимогам пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України та наказу
Державної податкової адміністрації
України від 21.12.2010 №969 "Про затвердження
форми Податкової накладної та Порядку
її заповнення", і в ході проведення
перевірки та в судовому засіданні
даний факт відповідач не спростував.

Оплата була проведена позивачем
безготівковим шляхом - через
розрахунковий рахунок відкритий у
банку АТ "УкрСиббанк", що
підтверджується виписками за особовим
рахунком від 25.11.2011, від 19.12.2011.

З огляду на приписи Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" від 05.04.2001 №2346-Ш та Закону
України "Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом" від 28.11.2002
№249-ІУ суд надходить висновку про те, що
операції суб'єктів права з
перерахування саме безготівкових
грошових коштів є прозорими для
контролю з боку Держави, так як
здійснюються виключно у встановлений
самою ж Державою спосіб - через
банківські установи. Наявні у справі
документи засвідчують, що безготівкові
кошти були списані з рахунків позивача,
тобто вибули з його власності. Доказів
повернення цих коштів до позивача,
наявності у позивача та вказаних в акті
перевірки контрагентів позивача
спільного інтересу щодо їх отримання
(що могло б мати місце в разі
пов'язаності цих осіб), в матеріалах
справи немає. За правилами Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
операція по списанню коштів з
банківських рахунків платника податку
призводить до зміни стану та структури
активів і зобов'язань такого платника.
Отже, приєднані до справи документи про
рух безготівкових коштів є належними
та допустимими доказами реальності
вчинених між позивачем та контрагентом
позивача господарських операцій.

Зазначене свідчить про реальність
проведених господарських операцій та
їх безпосередній зв'язок з
господарською діяльністю позивача.

В подальшому позивачем були укладені
договори підряду з КРУ "Управління
капітального будівництва
Республіканського комітету АР Крим у
справах міжнаціональних відносин і
депортованих громадян" від 01.11.2011 №38/11,
від 11.11.2011 №45/11, від 08.12.2011 №53/11, від
01.11.2011 №40/11 про виконання
інженерно-вишукувальних робот, на
підставі яких були укладені між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кримспецпроект" та
ПП "Сіті Буд" укладені договори підряду
від 03.11.2011 №25/11/580, від 04.11.2011 №26/11/581, від
04.11.2011 №27/11/582, від 08.12.2011 №30/663.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кримспецпроект" та
ПП "Комманд" договори купівлі-продажу
не укладалися, стосунки постачання
товарно-матеріальних цінностей
оформлювалися виписаними рахунками.

Так, з боку ПП "Комманд" позивачу був
виписані рахунки від 08.12.2011 №2320, від
21.11.2011 №787, від 30.11.2011 №б/н на загальну
суму 24545,60 грн. з ремонту автомобілів.

На підтвердження проведення
господарських операцій платнику
податків ПП "Команд" видані:

видаткова накладна від 15.12.2011 №РН-0000081
на загальну суму 8882,40 грн., у тому числі
ПДВ 1480,40 грн.;

видаткова накладна від 22.11.2011 №РН-000071
на загальну суму 7830,00 грн., у тому числі
ПДВ 1305,00 грн.

Згідно відомостей офіційного сайту
Державної податкової служби України
(http://minrd.gov.ua/anulir) свідоцтво платника ПДВ
Приватного підприємства "Комманд"
анульоване 11.04.2012 (причина анулювання-
до ЄДР внесено запис про вiдсутнiсть за
мiсцезнаходженням).

Тобто на момент здійснення відповідних
операцій мало повноваження виписувати
податкові накладні.

ПП "Команд" 15.12.2011 на адресу позивача
виписана податкова накладна №157 на
загальну суму 2300,00 грн., у тому числі ПДВ
383,33 грн.; 15.12.2011 податкова накладна №157
на загальну суму 8882,40 грн., у тому числі
ПДВ 1480,40 грн.; 22.12.2011 податкова накладна
№213 на загальну суму 13363,20 грн., у тому
числі ПДВ 2227,20 грн..

На виконання вимог законодавства про
спростування реальності вказаних
операцій відповідачем не надано
належних доказів, яки б свідчили
протилежне.

Перевезення товару відбувалося
автотранспортом, який на підставі
договору оренди транспортного засобу
від 25.12.2008 знаходився у користуванні
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримспецпроект"
(автомобіль марки ОРЕL, моделі OMEGA, 1995
року виписку, який має реєстраційний
номер №АК7092АН.

Відповідно до розділу 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні затверджених
Наказом Міністерства транспорту
України №363 від 14.10.1997
товарно-транспортна документація -
комплект юридичних документів, на
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу,
а товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Згідно із пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7
вказаних правил основними документами
на перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.
Дорожній лист вантажного автомобіля є
документом, без якого перевезення
вантажів не допускається. Оформлення
перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Після прийняття вантажу
згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби з
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні не встановлюють правил
податкового обліку валових витрат
платників податку, а лише встановлюють
права, обов'язки та відповідальність
власників автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна
та подорожній лист, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Крім того, відсутність дорожніх листів
та/або товарно-транспортних накладних
не може бути підставою вважати, що
відсутні докази придбання та
використання товарів у господарській
діяльності.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку про
безпідставність доводів апеляційної
скарги з підстав їх спростування
матеріалами справи та встановленими
обставинами, оскільки несплата
продавцем чи його контрагентом податку
на додану вартість до бюджету, у разі
фактичного здійснення господарської
операції, не впливає на формування
податкового кредиту покупцем та не є
підставою для позбавлення останнього
права на відшкодування цього податку,
якщо він виконав усі передбачені
законом умови отримання такого
відшкодування і має всі документальні
підтвердження розміру заявленого
податкового кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, рішення
суду ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. 195; ст. 196; ст. 197; п.1 ч.1 ст. 198;
ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
27.11.13 у справі № 801/8953/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
В.А.Омельченко

Судді підпис Т.М.
Дудкіна

підпис Т.В. Дадінська

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
В.А.Омельченко