Справа № В/9991/3624/12
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2012-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

05 листопада 2012 року м.
Київ В/9991/3624/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої Г.К.,
Пилипчук Н.Г., Рибченка А.О., Федорова
М.О.,

перевіривши заяву Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області ДПС про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
05.09.2012 № К-10892/08 у справі № 9/98 (22-а-1095/08) за
позовом Спільного
українсько-французького підприємства
"Фрасмо" до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції у
Полтавській області про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

До Вищого адміністративного суду
України надійшла заява Державної
податкової інспекції про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 05.09.2012 № К-10892/08.

Відповідно до ст. 2391 КАС України (із
змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 07.07.2010 № 2453-VІ "Про
судоустрій і статус суддів"), заява про
перегляд судових рішень подається до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України, який за
змістом статей 2392 та 240 КАС України
перевіряє відповідність заяви вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 237 КАС України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за тотожних
предмета спору, підстав позову та за
аналогічних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
05.09.2012 № К-10892/08 заявник послався на
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції однієї й тієї
самої норми права.

На підтвердження зазначеного
відповідач надав постанову Вищого
адміністративного суду України від
07.07.2011 К-25801/08, в якій, на його думку,
інакше застосовано одні й ті самі норми
права. Однак, зміст даної постанови
містить інші обставини, зокрема, у
справі К-25801/08 вирішуючи спір,
касаційний суд виходив із того, що
первинні документи (акти приймання
-передачі послуг у сфері
управлінського консультування), які
стали підставою для формування валових
витрат позивача, позбавленні юридичної
сили і доказовості, оскільки мають
узагальнений характер, містять
формулювання, що повторюються з акту в
акт, а відтак, на їх підставі неможливо
встановити чи мають вони відношення до
господарської діяльності платника
податку. При цьому будь -яких інших
документів, зокрема платіжних доручень
щодо сплати таких послуг чи документів
щодо використання результатів таких
послуг платником податку в ході
судового процесу надано не було. Тобто
у цій справі суть спірних
правовідносин полягала у
документальному підтверджені
понесених витрат та реальності
отриманих послуг господарюючим
суб'єктом.

В ухвалі, про перегляд якої поставлено
питання, судами встановлено, що
висновки податкового органу, викладені
в акті перевірки, про безпідставність
віднесення платником податку до
валових витрат операцій з отриманих
юридичних послуг та понесені витрати з
оплати державного мита за подачу
апеляційної скарги до суду про
стягнення заборгованості, є
безпідставними, оскільки підприємство
позивача прагнуло повернути грошові
кошти, передані на підставі
цивільно-правового договору у строкове
користування, а заходи щодо їх
повернення слід розглядати як заходи,
спрямовані на захист порушеного права
платника податку. У цьому випадку суть
спірних правовідносин полягала у
наявності зв'язку понесених витрат на
юридичні послуги та витрат на сплату
державного мита з господарською
діяльністю підприємства.

Аналіз наведених рішень суду
касаційної інстанції дає підстави
вважати, що обставини, які стали
підставою для заяви про перегляд
справи, не підтвердилися, оскільки
правовідносини, які були предметом
судових розглядів, не є подібними.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для допуску справи до
провадження у Верховному Суді України.

Керуючись ст. ст. 235-240 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області ДПС про
допуск справи до провадження
Верховного Суду України для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 05.09.2012 № К-10892/08 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

Н.Г. Пилипчук

А.О. Рибченко

М.О. Федоров