Справа № 454/1791/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
Справа № 876/14198/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Сапіги В.П., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання:
Луки Х.М.,

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Сокальського
районного суду Львівської області від
25 жовтня 2013 року про відмову у
відкритті провадження за позовом
ОСОБА_2 до Белзької міської ради, треті
особи відділ Держземагенства у
Сокальському районі, ОСОБА_3 про
скасування рішення та зняття з
державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

20.06.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом, яким просив
скасувати рішення Белзької міської
ради №181 від 13.03.2007 року «Про надання у
приватну власність земельної ділянки
для будівництва і обслуговування
житлового будинку ОСОБА_3» та
зобов'язати відділ Держземагенства у
Сокальському районі зняти з державної
реєстрації Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЗ
№227284, зареєстрований за №48, та
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ №227285,
зареєстрований за №49.

Ухвалою Сокальського районного суду
Львівської області від 25 жовтня 2013 року
у відкритті провадження по справі за
позовом ОСОБА_2 до Белзької міської
ради, треті особи відділ
Держземагенства у Сокальському районі,
ОСОБА_3 про скасування рішення та
зняття з державної реєстрації -
відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС
України.

Позивач не погодившись із зазначеним
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
ухвала винесена з порушенням норм
процесуального права, неповністю
досліджені обставини справи, просить
зазначену ухвалу скасувати, а справу
направити до суду для продовження
розгляду.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що відповідно до Рішення
Конституційного Суду України від 01
квітня 2010 року №10-рп/2010, органи
місцевого самоврядування в таких
спорах виступають як суб'єктом владних
повноважень. Тому даний позов
підсудний адміністративному суду.

В судовому засіданні представник
апелянта надав пояснення та підтримав
доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196
КАС України.

Суд перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, суд
апеляційної інстанції скасовує її і
направляє справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду,
якщо визнає, що судом порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи суд
першої інстанції своєю ухвалою від 25
жовтня 2013 року відмовив у відкритті
провадження у справі, у зв'язку з
неналежністю розгляду даної справи в
порядку адміністративного судочинства
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з
твердженням суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.

Частиною 1 статті 17 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Позиція суду першої інстанції
ґрунтується на положеннях Постанови №3
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» згідно з якою позови
про визнання недійсними рішень органів
місцевого самоврядування про передачу
земельних ділянок у власність належить
до цивільної юрисдикції.

Одночасно положення вказаної
постанови не узгоджується з Рішенням
Конституційного Суду України від 01
квітня 2010 року №10-рп/2010, який за
результатами розгляду справи за
конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень
частини 1 статті 143 Конституції України,
пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12
Земельного кодексу України, пункту 1
частини 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
вирішив:

1) положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті
12 Земельного кодексу України у частині
повноважень сільських, селищних,
міських рад відповідно до цього
кодексу вирішувати питання
розпорядження землями територіальних
громад, передачі земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності,
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності треба розуміти
так, що при вирішенні таких питань ці
ради діють як суб'єкти владних
повноважень;

2) положення пункту 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України стосовно
поширення компетенції
адміністративних судів на "спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження

його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності" слід розуміти
так, що до публічно-правових спорів, на
які поширюється юрисдикція
адміністративних судів, належать і
земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 150 Конституції
України з питань передбаченими до їх
повноважень, Конституційний Суд
України ухвалює рішення, які є
обов'язковими до виконання на
території України, остаточним і не
можуть бути оскаржені.

З аналізу вказаних вище норм можна
зробити висновок про те, що до
цивільної юрисдикції належить справи у
сфері земельних відносин, окрім тих
справ, в яких відповідачем виступає
суб'єкт владних повноважень, що
здійснює в цій сфері владні
управлінські функції та які
розглядаються адміністративними
судами. Белзька міська рада приймаючи
оскаржуване рішення як суб'єкт владних
повноважень здійснювала владні
управлінські функції. Отже дана справа
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене суд не
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відмови у відкритті
провадження у зв'язку з не належністю
розгляду справи в порядку
адміністративного судочинства, а тому
дану ухвалу слід скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що допущені судом першої
інстанції порушення норм
процесуального права є такими, що
призвели до неправильного вирішення
питання, та є підставою для скасування
оскаржуваної ухвали суду та
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями ч. 3 ст. 160, 195, 196, 199, п.
3, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 25 жовтня 2013 року
про відмову у відкритті провадження -
скасувати, а справу №454/1791/13-а направити
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді В.П. Сапіга

Т.В. Онишкевич