Справа № 2а-1657/10/2470
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 р.
Справа № 33255/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва
М.В.,

суддів Шавеля Р.М.,
Савицької Н.В.,

за участю секретаря Губач
Х.І.

представника позивача
Тарновецький В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Ліга-прім» на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2010
року у справі № 2а-1657/10/2470 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Ліга-прім» до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України в Чернівецькій
області про визнання нечинним і
скасування рішення №240429 від 28.04.2009
року,

встановив:

В квітні 2010 року Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма «Ліга-прім»
звернулося до суду з позовом до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігу
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України в Чернівецькій
області (відповідача) про визнання
нечинним і скасування рішення №240429 від
28.04.09р.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26.08.2010 року
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
постанову скасувати та задовольнити
позов. Апеляційна скарга мотивована
тим, що суд першої інстанції
безпідставно не звернув належної уваги
на доводи позивача, що ним не
здійснювалося заниження бази
оподаткування шляхом реалізації
товару з порушенням вимог Постанови
КМУ №957 від 30.10.2008 року «Про
встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв
вітчизняного виробництва», а
відхилення цін від
мінімально-встановлених, що в
загальному за весь період порушення
склало 1 грн. 10 коп., сталося внаслідок
відсутності у касовому апараті
технічної можливості здійснювати
попереднє програмування товару на
декілька одиниць товару. Крім того, із
системного аналізу норм Закону України
«Про державне регулювання виробництва
спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» вбачається, що
накладення фінансових санкцій
спрямовано на попередження навмисних
дій суб'єктів господарювання щодо
заниження отриманої виручки від
реалізації алкогольних напоїв, і як
наслідок, заниження об'єкту
оподаткування. Натомість, матеріалами
справи підтверджується добровільна
переплата позивачем перед бюджетом за
авансовими платежами у розмірі більше
ніж 340 000 грн. Тому позивач не мав та не
міг мати на меті ухиляння від заниження
бази оподаткування. Апелянт заперечив
також розмір нарахованих санкцій.
Вважає рішення таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального права, а
тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу з
наведених у ній мотивів.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про дату, місце та час
проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та апеляційну скаргу
в межах наведених у ній доводів,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджується, що посадовими особами
РУ Департаменту САТ ДПА України в
Чернівецькій області 14 квітня 2009 року
було проведено перевірку магазину ТОВ
«Ліга-прім» за адресою: вул. І.Франка, 13
м. Чернівці, в ході якої встановлені
порушення вимог Постанови КМУ №957 від
30.10.2008 року, на підставі чого було
складено акт №240210/0045/32-215 від 14.04.09р., в
якому зафіксовано, що відповідач
реалізовував горілку «Медов класик» 0,5
за ціною, нижчою мінімально
встановленої.

Відповідачем 28 квітня 2009 року за
вказані порушення було винесено
рішення про застосування фінансових
санкцій № 240429, яким відповідно до ст.11
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі -
Закон №481/95-ВР) застосовано до
відповідача штрафні санкції в сумі
14280,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем в період з 17.12.2008 року по
10.01.2009 року був порушений порядок
визначення роздрібної ціни, що
призвело до заниження мінімальної
роздрібної ціни на відповідний вид
алкогольної продукції, встановленої
чинним законодавством. Відтак,
відповідачем підставно застосовано
санкції, передбачені Законом №481/95-ВР,
за вказаний вид порушення.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції та вважає їх вірними з огляду
на наступне.

Так, суд першої інстанції при
вирішенні даного спору вірно керувався
положеннями Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12.1995р. №
481/95-ВР, Постановою Кабінету Міністрів
України №957 від 30.10.08р. «Про
встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв
вітчизняного виробництва» (далі -
Постанова №957), у редакції що діяла до 23
вересня 2009 року та Порядком
застосування фінансових санкцій,
передбачених ст.17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» затвердженого
Постановою КМУ від 02.06.03р. №790.

Відповідно до Додатку до
Постанови № 957 в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин, визначено, що
мінімальні роздрібні ціни під час
реалізації (продажу) горілки та
лікеро-горілчаних виробів, коньяку три
зірочки, коньяку чотири зірочки,
коньяку п'ять зірочок та інших
спиртових дистилятів та спиртних
напоїв, одержаних шляхом перегонки
виноградного вина або вичавок
винограду, різного вмісту спирту в тарі
різної місткості визначаються як
добуток відповідних затверджених
мінімальних цін, міцності за об'ємом (у
відсотках) та місткості тари (у літрах),
розділений на 100 відсотків.

Відтак, судом першої інстанції
вірно визначено, що мінімальна
роздрібна ціна горілки «Медов
класична», місткістю 0,5 л, міцністю 40%
об'ємних одиниць в період з 17.12.08 р. по
10.01.09 р. становила 14,00 грн.

Матеріалами справи
підтверджується, зокрема, копіями
фіскальних чеків, та сторонами не
заперечувалося, що позивач
реалізовував горілку за цінами нижчими
від мінімальної роздрібної ціни. Отже,
позивач порушив порядок визначення
мінімальної роздрібної ціни, що
призвело до заниження мінімальної
роздрібної ціни на даний вид
алкогольної продукції, встановленої
чинним законодавством.

Суд першої інстанції також вірно не
взяв до уваги твердження позивача про
формальність порушення, а також те, що
по авансових платежах рахувалася
переплата перед бюджетом у розмірі
більше, ніж 300 000 грн. Адже порушення
вимог Постанови №957 тягне за собою
відповідальність, передбачену Законом
№481, яким не встановлено, що у випадках,
коли різниця між законодавчо
встановленою мінімальною роздрібною
ціною та фактично встановленою
роздрібною ціною є мінімальною,
відповідальність не наступає.

Доводи апелянта щодо невірного
визначення розміру штрафних санкцій
також не знайшли свого підтвердження в
матеріалах справи. Так, абз. 11 ч.2 ст.17
Закону №481/95-ВР передбачено, що до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі оптової або
роздрібної торгівлі коньяком,
алкогольними напоями, виготовленими
за коньячною технологією, горілкою та
лікеро-горілчаними виробами за цінами,
нижчими від встановлених мінімальних
оптово-відпускних або роздрібних цін
на коньяк, алкогольні напої,
виготовлені за коньячною технологією,
горілку та лікеро-горілчані вироби - 100
відсотків вартості отриманої партії
товару, розрахованої виходячи з
мінімальних оптово-відпускних або
роздрібних цін, але не менше 1000 гривень.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що
фінансові санкції складають 100%
вартості отриманої партії товару, але
розмір фінансової санкції не повинен
бути меншим ніж 1000,00 грн., що було вірно
застосовано відповідачем і
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, накладними на внутрішнє
переміщення.

За змістом статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Згідно з положенням
частини 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В розумінні ст. 3 КАС України рішення
суб'єктів владних повноважень повинні
прийматися (вчинятися) на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.
Згідно зі ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є: 1) неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; 2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Апелянт у встановленому законом
порядку не довів наявність
передбачених законом підстав для
скасування постанови суду. Враховуючи
наведене, судове рішення відповідає
закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ліга-прім» - залишити без задоволення,
а постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2010
року у справі № 2а-1657/10/2470 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а у разі складення такої
в порядку частини 3 статті 160 КАС
України, протягом того ж строку з часу
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя:
Костів М.В.

Судді:
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.

Повний текст ухвали складений 03.02.2014
року.