Справа № 425/4740/13-а
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03.02.2014
Провадження №2-а/425/15/14

Справа №425/4740/13-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської
області, у складі:

головуючого - судді Коваленка Д.С.,

при секретарі - Томко Л.А.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у приміщенні Рубіжанського
міського суду Луганської області,
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора відділу державної
автомобільної інспекції
Первомайського міського відділу
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України у Луганській
області Глуштарьова Олега Вікторовича
про скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення та
закриття провадження у зв'язку з
відсутністю в діях складу
адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського
міського суду Луганської області з
адміністративним позовом до
інспектора відділу державної
автомобільної інспекції
Первомайського міського відділу
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України у Луганській
області Глуштарьова Олега Вікторовича,
яким просив скасувати постанову в
справі про адміністративне
правопорушення (серія АА2 №977826) від 20
грудня 2013 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності,
а також закрити справу про
адміністративне правопорушення за
частиною другою статті 122 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_1 за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

У призначений день та час судового
засідання, для розгляду справи по суті
прибув позивач. Відповідач не з'явився,
причини неявки не повідомив, правом на
надання письмових заперечень, не
скористався.

У судовому засіданні, безпосередньо
під час надання пояснень суду, позивач
визнав, що 20 грудня 2013 року, приблизно о
13 годині 48 хвилин, він, з вимкненим
ближнім світлом фар, рухався на своєму
автомобілі марки "ЗИЛ-ММЗ 554", державний
номерний знак НОМЕР_1, по автомобільній
дорозі Т-13-16, на ділянці якої, зокрема: 8
км та 800 метрів, його зупинив відповідач
та повідомив про порушення ним пункту
9.8. Правил дорожнього руху, оскільки з 1
жовтня по 1 травня на всіх механічних
транспортних засобах поза населеними
пунктами повинні бути ввімкнені денні
ходові вогні, а в разі їх відсутності в
конструкції транспортного засобу -
ближнє світло фар. Також, підтвердив, що
визнає відсутність в конструкції його
автомобіля денних ходових вогнів, та
те, що зазначене порушення було ним
негайно усунуто на місці шляхом
ввімкнення ближнього світла фар. Але
позивач зазначив, що не визнає
правильність складання відповідачем
постанови про накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу (серія АА2 №977826, від 20 грудня 2013
року) на підставі частини другої статті
122 Кодексу

України про адміністративне
правопорушення, оскільки диспозиція
цієї статті передбачає
відповідальність за порушення водіями
правил користування попереджувальними
сигналами (до яких відноситься ближнє
світло фар) тільки при початку руху чи
зміні його напрямку, що не мало місце в
його діях. На думку позивача, його
діяння охоплюються диспозицією
частини першої статті 125 цього ж
кодексу, яка передбачає
відповідальність виключно у вигляді
попередження, а не штрафу, як
передбачено ч.2ст.122.

Позиція відповідача, яка вказана у
протоколі про адміністративне
правопорушення від 20 грудня 2013 року
(серія АБ2 №347358) та постанові в справі
про адміністративне правопорушення
від 20 грудня 2013 року (серія АА2 №977826), що
складені відносно позивача, полягає у
тому, що 20 грудня 2013 року позивачем було
вчинено адміністративне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачене саме частиною другою
статті 122 Кодексу України про
адміністративне правопорушення, за що
на нього було накладеного
адміністративне стягнення у вигляду
штрафу.

Суд, на основі всебічного, повного,
об'єктивного та безпосереднього
дослідження, кожного наявного у
матеріалах справи доказу окремо, а
також у їх сукупності, встановив
наступні обставини:

Двадцятого грудня 2013 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи автомобілем марки
"ЗИЛ-ММЗ 554", державний номерний знак
НОМЕР_1, конструкція якої не передбачає
наявність денних ходових вогнів,
рухався по автомобільній дорозі Т-13-16,
без ввімкненого ближнього світла фар
(а.с.3,6,7).

На ділянці дороги Т-13-16, зокрема 8 км та
800 метрів, ОСОБА_1 зупинився на вимогу
інспектора відділу державної
автомобільної інспекції
Первомайського міського відділу
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України у Луганській
області Глуштарьова Олега Вікторовича,
який повідомив, що причиною зупинки є
порушення ОСОБА_1, як водієм
транспортного засобу вимог пункту 9.8.
Правил дорожнього руху (а.с.3).

Двадцятого грудня 2013 року у
присутності ОСОБА_1, Глуштарьовим
Олегом Вікторовичем, як майором
міліції та інспектором відділу
державної автомобільної інспекції
Первомайського міського відділу
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України у Луганській
області було складено протокол (серія
АБ2 №347358) про вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною другою статті
122 Кодексу України про адміністративне
правопорушення у зв'язку з тим, що він 20
грудня рухався на транспортному
засобі, конструкцією якого не
передбачено денних ходових вогнів,
поза населеним пунктом без ввімкненого
ближнього світла фар (а.с.7).

Цього ж дня, двадцятого грудня 2013 року,
у присутності ОСОБА_1, Глуштарьовим
Олегом Вікторовичем, була розглянута
адміністративна справа відносно
ОСОБА_1, про що складено постанову
(серія АА2 №977826), якою ОСОБА_1 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною другою статті 122 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення та накладено штраф у
розмірі 442 (чотириста сорок дві) гривні
(а.с.6).

ОСОБА_1 оскаржив вказану постанову
шляхом подання адміністративного
позову до Рубіжанського міського суду
Луганської області (а.с.2-3).

Наведені обставини не оспорювались та
були визнані позивачем.

Із встановлених обставин вбачається,
що між позивачем та відповідачем
виникли публічні правовідносини, в
межах яких виник спір, у якому позивач
як учасник дорожнього руху не
погодився із рішенням суб'єкта владних
повноважень в особі майора міліції,
інспектора відділу державної
автомобільної інспекції
Первомайського міського відділу
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України у Луганській
області Глуштарьова Олега Вікторовича,

який притягнув позивача до
адміністративної відповідальності за
порушення правил дорожнього руху, з
кваліфікацією вчиненого діяння за
частиною другою статті 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Для вирішення спору, враховуючи
визначені судом правовідносини, суд
застосовує такі норми матеріального та
процесуального права, виходячи при
цьому з наступних мотивів:

Відповідно до положень частини другої
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частинами другою і третьою
статті 7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
(надалі за текстом - КУпАП), провадження
в справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те
органами і посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

У справах щодо оскарження рішень
суб'єкта владних повноважень,
адміністративні суди перевіряють чи
прийняті вони з дотриманням умов, що
передбачені частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Зважаючи на письмові докази, які є в
матеріалах справи, суд вважає
доведеним факт того, що інспектором
відділу державної автомобільної
інспекції Первомайського міського
відділу Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
у Луганській області Глуштарьовим
Олегом Вікторовичем при прийнятті
постанови (серія АА2 №977826), якою ОСОБА_1
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною другою статті
122 Кодексу України про адміністративне
правопорушення та накладено штраф у
розмірі 442 (чотириста сорок дві) гривні,
умови, що передбачені частиною третьою
статі 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, були дотримані у
повному обсязі.

Зокрема, зазначена постанова прийнята
відповідачем на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, як це
передбачено частиною другою статті 6,
статтею 19, частиною другою статті 120
Конституції України, частиною першою
статті 2, пунктами 5 і 5-1 частини першої
статті 10 Закону України "Про міліцію"
від 20 грудня 1990 року №565-XII, частиною
другою статті 122, пунктом п'ятим частини
першої статті 213, статтями 217, 222,
положеннями статей глави 18 та 19, 21-23
розділу IV КУпАП; використовуючи
повноваження з метою припинення
адміністративного правопорушення
ОСОБА_1, тобто з метою для якої
повноваження надані; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мали значення для правильного розгляду
справи про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 та
прийняття постанови за наслідками її
розгляду, які передбачені статтями
9,23,33-35,247,251,278-280 КУпАП; неупереджено;
добросовісно; розсудливо; своєчасно; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи дискримінації; з
дотриманням необхідного балансу між
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів ОСОБА_1 і цілями, на
досягнення яких спрямована прийнята
постанова; з врахуванням права ОСОБА_1
на участь у процесі прийняття
постанови.

Оцінюючи доводи позивача про
неправильну кваліфікацію відповідачем
вчиненого ним діяння, суд виходить з
наступного.

З огляду на положення частини другої
статті 122 КУпАП, порушення водіями
транспортних засобів правил
користування зовнішніми
освітлювальними приладами або
попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку -
тягне за собою накладення штрафу від 25
до 30 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до положень абзацу восьмого
пункту 9.8. Правил дорожнього руху,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001
року, з 01 жовтня по 01 травня на всіх
механічних транспортних засобах поза
населеними пунктами повинні бути
ввімкнені денні ходові вогні, а в разі
їх відсутності в конструкції
транспортного засобу - ближнє світло
фар.

Згідно з положеннями пункту 1.10. цих же
правил, "денні ходові вогні" - це
зовнішні світлові прилади білого
кольору, передбачені конструкцією
транспортного засобу, установлені
спереду транспортного засобу і
призначені для покращення видимості
транспортного засобу під час його руху
у світлий час доби.

Визначення поняття "ближнє світло фар"
вказані правила не містять, проте з
огляду на положення пункту 9.8. правил,
ввімкнення ближнього світла фар у
світлу пору доби здійснюється під час
руху механічних транспортних засобів,
з метою позначення транспортного
засобу, що рухається.

Отже, використовуючи при застосуванні
наведених норм права метод системного
тлумачення, суд дійшов висновку, що
ближнє світло фар при необхідності
його застосування замість денних
ходових вогнів, буде виконувати ту саму
функцію, що і денні ходові вогні, тобто
покращувати видимість механічного
транспортного засобу під час його руху
у світлий час доби, виступаючи при
цьому зовнішнім освітлювальним
приладом білого кольору.

Тому, не ввімкнення водієм механічного
транспортного засобу з 01 жовтня по 01
травня поза населеними пунктами денних
ходових вогнів, а в разі їх відсутності
в конструкції транспортного засобу -
ближнього світла фар, рівно як і рух
водіїв на механічних транспортних
засобах поза населеними пунктами без
ввімкнених денних ходових вогнів чи
ближнього світла фар є порушенням
водіями механічних транспортних
засобів правил користування
зовнішніми освітлювальними приладами,
що є окремим та самостійним складом
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною другою статті
122 КУпАП.

При цьому, суд вважає, що використання
диспозиції частини другої статті 122
КУпАП, зокрема словосполучення
"порушення правил користування
зовнішніми освітлювальними приладами",
у зв'язці із словосполученням "при
початку руху", - застосовуватись не
може, оскільки таке застосування
призводило б до того, що водії, які
порушують вказані правила при початку
руху поза населеними пунктами, несли б
відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП у
вигляді штрафу, а водії, що продовжують
свій рух поза населеними пунктами
порушуючи ті самі правила користування
зовнішніми освітлювальними приладами,
несли б відповідальність за ч.1 ст.125
КУпАП у вигляді попередження, тобто за
одне й те саме порушення правил
користування зовнішніми
освітлювальними приладами, водії
притягувались би до адміністративної
відповідальності, з накладенням різних
видів адміністративних стягнень.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення, серія
АА2 №977826 від 20 грудня 2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності, а
також про закриття справи про
адміністративне правопорушення за
частиною другою статті 122 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_1 за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення, -
задоволенню не підлягає.

Керуючись положеннями статей
1,2,7,9,12,14-1,23,33,122,217,222,245-252,254-256,268,276-280,283,284,28
7-289 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
положеннями статей
1,2,5-7,17-20,23,69-72,122-154,158-163,167,171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
інспектора відділу державної
автомобільної інспекції
Первомайського міського відділу
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України у Луганській
області Глуштарьова Олега Вікторовича
про скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення (серія
АА2 №977826) від 20 грудня 2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності, а
також про закриття справи про
адміністративне правопорушення за
частиною другою статті 122 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_1 за

відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення, -
відмовити у повному обсязі.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Постанова набирає законної сили з
моменту її оголошення.

Повний текст постанови складено у
повному обсязі 07 лютого 2014 року.

Суддя
Д.С.
Коваленко