Справа № П/805/257/14
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 р.
Справа № П/805/257/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 година 27
хвилин

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Бабіча
С.І., розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя до закритого акціонерного
підприємства «Перемога» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№2, за період з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року,
в розмірі 1 786,48 гривень,

В С Т А Н О В
И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя звернулось до суду з
позовною заявою до закритого
акціонерного підприємства «Перемога»
про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком №2, за період з 01.11.2013 року по
31.12.2013 року, в розмірі 1 786,48 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року №1058-IV (надалі Закон №1058-IV)
та пунктом 6.1 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року №21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за №64/8663( надалі Інструкція
№21-1) передбачено порядок
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. У зв'язку з несплатою
суми боргу в добровільному порядку
позивач просив стягнути
заборгованість з відповідача у
судовому порядку.

28 січня 2014 року, через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду, позивач надав
клопотання про розгляд справи без
участі представників позивача, в якому
зазначив, що підтримує позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, уповноваженого
представника до суду не направив,
клопотань про відкладення розгляду
справи або про розгляд справи без його
участі до суду не надав, хоча був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи належним чином.

Відповідно до вимог частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність потреби
заслухати, свідка чи експерта, суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження на
підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, що мають значення
для вирішення спору та перевіривши їх
доказами, наданими сторонами,
визначившись із правовими нормами, які
слід застосувати до спірних відносин,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно відомостей з реєстру
страхувальників, закрите акціонерне
товариство «Перемога» ()
зареєстроване в якості юридичної особи
виконавчим комітетом Маріупольської
міської ради Донецької області 8 жовтня
1997 року.

Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області у спірних
правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього
статтею 12 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
Положенням про Пенсійний фонд України,
затвердженим Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року №384/2011.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у період до перетворення
Пенсійного фонду України в
неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу)
та Положення про Пенсійний фонд
України, яке затверджує Президент
України. Бюджет Пенсійного фонду
України в зазначений період затверджує
Кабінет Міністрів України.

Згідно пункту 1 Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
№384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України (далі - Міністр). Пенсійний фонд
України входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
пенсійного забезпечення та збору,
ведення обліку надходжень від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок).

Відповідно до підпунктів 3, 7 пункту 3
цього Положення, основними завданнями
Пенсійного фонду України є:
керівництво та управління солідарною
системою загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування;
забезпечення збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску,
інших коштів відповідно до
законодавства та здійснення контролю
за їх сплатою.

Питання стягнення заборгованості зі
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (далі -
страхові внески), сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій та інших
платежів до бюджету Пенсійного фонду
України, нарахування і сплати
фінансових санкцій та пені, а також
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах визначаються
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за №64/8663.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області за період
з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року здійснені
витрати на виплату і доставку
працівнику закритого акціонерного
товариства «Перемога» ОСОБА_1, пенсії
призначеної на пільгових умовах на
підставі пунктів "б"-"з" статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
на загальну суму 1 786,48 гривень.

Як підтверджується матеріалами справи,
на підприємстві відповідача працювала
ОСОБА_1, яка була зайнята на роботах, що
дає їй право на призначення пенсії на
пільгових умовах, згідно з пунктом
"б"-"з" статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» №1931-XII від
06.12.1991 року.

На підтвердження цього позивачем
надано особовий рахунок, протокол про
призначення пенсії та довідку про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній щодо ОСОБА_1

На виконання приписів чинного
законодавства позивачем на адресу
відповідача за вказані періоди були
направлені для відшкодування
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгової пенсії,
призначеної за списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах (далі - список
№2), щодо ОСОБА_1.

Проте відповідач вказані у розрахунках
фактичні витрати позивача на виплату
та доставку пільгової пенсії у
встановлені законодавством строки не
відшкодував, в результаті чого має
заборгованість перед позивачем за
період з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року, в
розмірі 1 786,48 гривень, що, зокрема,
підтверджується розрахунками суми
позовних вимог.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року
№1058-IV, останній визначає принципи,
засади і механізми функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій, надання соціальних послуг з
коштів Пенсійного фонду, що формуються
за рахунок страхових внесків
роботодавців, бюджетних та інших
джерел, передбачених цим Законом, а
також регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Отже, спірні правовідносини, що виникли
між сторонами регулюються нормами
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV та
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
№1058-IV, пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком №1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону
України №1058-IV, у разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» (надалі - Закон України
«Про пенсійне забезпечення»).

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону
України №1058-IV. При цьому, зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до 01.01.2004
року, тобто до набрання чинності цим
Законом.

Таким чином, відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій до
досягнення працівником пенсійного
віку, призначених за списком №2, має
здійснюватися відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та пунктів "б"-"з"
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно пункту 6 Інструкції №21-1,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
зокрема, в таких розмірах:

для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції 21-1,
встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону №1058-IV, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Відповідно до положень пункту 6.5
Інструкції 21-1, розрахунки складаються
на підставі відомостей відділів з
призначення пенсій органів Пенсійного
фонду України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.

Згідно з пунктом 6.8 розділу 6 Інструкції
21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.10 Інструкції 21-1,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Станом на момент розгляду справи
заборгованість відповідачем у
добровільному порядку не сплачена, що
підтверджується карткою особового
рахунку, що наявна в матеріалах справи.

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи
до уваги той факт, що позивач за період
з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року поніс
витрати на виплату і доставку
пільгової пенсії призначеної за
списком №2 працівнику відповідача в
розмірі 1 786,48 гривень, враховуючи, що
обов'язок з відшкодування позивачу цих
витрат законодавством покладено на
відповідача, приймаючи до уваги
невідшкодування відповідачем цих
витрат та наявність на день розгляду
справи заборгованості в зазначеному
розмірі, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя Донецької
області є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 27-28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», п. 2, 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, ст.ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122- 154,
158-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя до закритого акціонерного
підприємства «Перемога» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№2, за період з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року,
в розмірі 1 786,48 гривень, задовольнити
повністю.

Стягнути з закритого акціонерного
підприємства «Перемога» (адреса: вул.
Азовстальська, 126, м. Маріуполь,
Донецька область, 87529, )
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
міста Маріуполя Донецької області
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№2, за період з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року,
в розмірі 1 786 (одна тисяча вісімдесят
шість) гривень 48 (сорок вісім) копійок.

Постанова прийнята, складена і
підписана в нарадчій кімнаті 10 лютого
2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
(проголошення вступної та резолютивної
частин постанови), а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Бабіч С.І.