Справа № 812/10061/13-а
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 лютого 2014 рокуЛуганськСправа №
812/10061/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді: Шембелян В.С.,

за участю секретаря:
Козловській А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Станично-Луганському районі
Луганської області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по сплаті фінансової
санкції,-

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по сплаті
фінансової санкції.

В обґрунтування уточнених позовних
вимог позивач зазначив, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 є платником
страхових внесків (страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

В порушення п.п.4 п.2 ст.17 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 не подала до УПФУ
Станично-Луганському районі
Луганської області у встановлений
термін звіти за формою «Індивідуальні
відомості про застраховану особу» за
2007 - 2009 звітні роки.

У зв'язку із чим, начальником
управління 31.07.2013 були прийняті рішення
№№241,242, 243 про застосування фінансових
санкцій за неподання звітності у
розмірі 170,00 грн. за кожний рік.

Станом на 26.11.2013 заборгованість
відповідачки по сплаті фінансової
санкції складає 510,00 грн.

07.10.2013 позивачем була винесена вимога №
Ф-060 про сплату боргу, але на теперішній
час заборгованість відповідачкою не
сплачена.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав заяву, в
якій позовні вимоги уточнив та просив
розглянути справу без його участі.

Відповідачка в судове засідання не
прибула, про дату, час і місце
проведення судового засідання
повідомлялася належним чином, надала
суду заяву про визнання уточненої
позовної заяви у повному обсязі та про
розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 зареєстрована
Станично - Луганською районною
державною адміністрацією Луганської
області (а.с.8).

Відповідачка є платником страхових
внесків (страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області.

Згідно із актами УПФУ в
Станично-Луганському Луганської
області від 31.07.2013 відповідачка у
встановлений термін не подавала звіти
за формою «Індивідуальні відомості про
застраховану особу» за 2007 - 2009 звітні
роки (а.с.12,14,16).

01.08.2013 Пенсійним фондом були прийняті
рішення №№241,242,243 про застосування
фінансових санкцій за неподання
звітності у розмірі 170,00 грн. за кожний
рік (а.с.11,13,15).

07.10.2013 позивачем була винесена вимога №
Ф-060 про сплату боргу в сумі 510,00 грн., яка
отримана відповідачкою 19.11.2013 (а.с.9,10).

Під час судового засідання через
відділ діловодства та обліку звернень
громадян за вх..№3235 від позивача
надійшла письмова заява про уточнення
позовних вимог, в якій зазначено, що на
теперішній час сума заборгованості
складає 340 гривень за рішеннями №242, 243,
яку він просить стягнути.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
передбачено, що на період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Згідно із п. 3 ст. 11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (тут і надалі посилання на
норми Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" наводяться в редакції, що
діяла до 01 січня 2011 року)
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності. До
членів сімей фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, належать:
дружина (чоловік), батьки, діти та інші
утриманці, які досягли 15 років, не
перебувають у трудових або
цивільно-правових відносинах з такою
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності, але разом
з ним здійснюють підприємницьку
діяльність і отримують частину доходу
від заняття цією діяльністю.

Відповідно до п. 5 ст. 14 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування"
страхувальниками відповідно до цього
Закону є застраховані особи, зазначені
в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині
першій статті 12 цього Закону.

Згідно із п.п.4 п.2 ст.17 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" страхувальник
зобов'язаний подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом.

Відповідно до ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування":

- суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій;

- територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату;

- протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій;

- страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку;

- у разі якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки;

- строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
позивачем на підставі облікових даних
з картки особового рахунку
страхувальника сформована вимога від
07.10.2013 № Ф-060 про сплату заборгованості,
яка отримана відповідачкою 19.11.2013
(а.с.9,10).

Беручи до уваги те, що уточнену позовну
заяву відповідачка визнала, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 158-163, 183-2, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Уточнений адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по фінансовим санкціям
в сумі 340,00 грн. - задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
суму податкового боргу по фінансовим
санкціям у розмірі 340 грн. (триста сорок
гривень 00 коп.), на користь управління
Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 07 лютого 2014 року.

Суддя
В.С. Шембелян