Справа № 136/2470/13-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 136/2470/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мочульська
Л. Т.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

11 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Білої Л.М. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Липовецької
районної державної адміністрації
Вінницької області на постанову
Липовецького районного суду
Вінницької області від 03 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Липовецької районної державної
адміністрації Вінницької області про
визнання неправомірними дій,
зобов'язання провести перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку , -

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2013 році ОСОБА_2 звернулась до
Липовецького районного суду
Вінницької області з позовом про
стягнення заборгованості допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та зобов`язання
вчинити певні дії.

Постановою Липовецького районного
суду Вінницької області від 03 грудня 2013
року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій просить оскаржувану постанову
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_2

Сторони в судове засідання не
з'явились. Про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Відповідно до чпстини 4 статті 196 КАС
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
в порядку письмового провадження у
відповідності до пункту 2 частини 1
статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частини 1
статті 41 КАС України у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін, з
наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_2, являючись працюючою
особою, перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" встановлено, що громадяни
України, в сім'ях яких виховуються та
проживають неповнолітні діти, мають
право на державну допомогу у випадках
та на умовах, передбачених цим Законом
та іншими законами України.

Згідно з статтею 5 цього Закону всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, зазначеним у частині 2
статті 4 цього Закону, призначають і
виплачують органи соціального захисту
населення за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Статтею 3 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Відповідно до статті 45 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010 рік"
допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми"та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Пунктами 23, 25 розділу 2 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України "Про держвану допомогу сім`ям з
дітьми" та Закону Українии" Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у з`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
в тому числі й пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей 40-44
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Пунктом 2 розділу 3 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України було
передбачено, що розділ 2 цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином , з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію вище
зазаначені положення Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року- статті
13, 15 Закону України "Про державну домогу
сім`ям з дітьми".

Водночас частиною 3 статті 45 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2010 рік" від 27 квітня 2010 року № 2154-VI
було визначено, що допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім`ям з дітьми
(далі - Порядок) був затверджений
постановою Кабінетом Міністрів
України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме
на виконання Закону України "Про
державну домогу сім`ям з дітьми" (пункт 1
Порядку). Новий акт Уряду на виконання
статті 45 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" не приймався.

За змістом пункту 17 цього Порядку право
на виплату допомоги мають особи,
зазначені в статті Закону України "Про
державну домогу сім`ям з дітьми", яка на
час виникнення спірних відносин
поширювала свою дію щодо виплати
допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
на виконання статті 45 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010 рік"
Кабінет Міністрів України не визначав.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
25.12.2012 року по адміністративній справі
№ 21-410а12.

На підставі вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно визначився з тим, що
для вирішення спору стосовно виплати
допомоги особі, яка застрахована у
системі соціального
загальнообов`язкового державного
соціального страхування, в даному
випадку такою особою є позивач, повинні
застосовуватися норми спеціального
закону (яким є Закон України Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у з`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням"), а тому, позовні вимоги
ОСОБА_2 про стягнення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення ним
трирічного віку, підлягають
задоволенню, що і було вірно вирішено
судом першої інстанції.

Доводи апелянта викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції та є
необгрунтованими , у зв`язку з чим, суд
апеляційної інстанції дійшов до
висновку про відмову в задоволенні
апеляційної скарги, відтак постанову
суду першої інстанції залишити без
змін.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Липовецької районної державної
адміністрації Вінницької області, -
залишити без задоволення, а постанову
Липовецького районного суду
Вінницької області від 03 грудня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Біла Л.М.

Сушко О.О.