Справа № 821/4713/13-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 р. Справа № 821/4713/13-а
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Дубровної В.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транс-Національна
Металургійна Компанія" до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про скасування
податкової вимоги та рішення про опис
майна у податкову заставу,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Транс-Національна
Металургійна Компанія" (далі - позивач,
ТОВ "Транс-Національна Металургійна
Компанія") звернулось до Херсонського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - відповідач, ДПІ), у якому
просить скасувати податкову вимогу від
04.10.2013 року №799-15 та рішення від 04.10.2013
року про опис майна у податкову
заставу.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
зазначив, що оскаржувана податкова
вимога від 04.10.2013 року № 799-15 щодо сплати
податкового боргу на суму 27 269,00 грн. є
протиправною, оскільки податковий борг
з податку на прибуток у сумі 1677,90 грн. та
з ПДВ у сумі 513,10 грн. сплачений
підприємством у повному обсязі, а
податковий борг з авансових внесків по
податку на прибуток у сумі 25 078,00 грн. є
необґрунтованим, оскільки у І кв. 2013 р.
TOB "Транс-Національна Металургійна
Компанія" не отримало прибуток, а тому
відсутність обов'язок по сплаті
авансових внесків з податку на
прибуток. Крім цього, позивач вважає, що
оскаржуване рішення про опис майна у
податкову заставу приймається після
надіслання (вручення) такому платнику
податків податкової вимоги, проте
позивач отримав вказане рішення
одночасно з податковою вимогою, що є
порушенням Податкового кодексу
України. З вищенаведених підстав
позивач вважає, що податкова вимога та
рішення про опис майна у податкову
заставу підлягають скасуванню.

Відповідач надав письмові заперечення,
в яких зазначив, що на момент складання
та прийняття оскаржуваних податкової
вимоги та рішення про опис майна у
податкову заставу за TOB "Транс -
Національна Металургійна Компанія"
обліковувався податковий борг за
самостійно узгодженими грошовими
зобов'язаннями з податку на додану
вартість у сумі 513,10 грн., податку на
прибуток у сумі 1677,90 грн., авансових
внесків з податку на прибуток у сумі
25078,00 грн., а тому відповідач вважає
правомірними оскаржувані податкову
вимогу від 04.10.2013 року №799-15 та рішення
про опис майна у податкову заставу від
04.10.2013 року. Відповідач підтверджує
факт сплати грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 513,10
грн. та по податку на прибуток у сумі
1677,90 грн., проте оскільки погашення
позивачем вказаної заборгованості
відбулося вже після формування
податкової вимоги, тому вимога щодо
сплати вказаної суми є правомірною.
Враховуючи вищевикладене, відповідач
просить відмовити у задоволенні
позовних вимог.

В судове засідання, призначене на 31
січня 2014 року, представники сторін не
з'явилися.

31.01.2014 року представник позивача надав
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Частиною 4 ст.128 КАС України
передбачено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
за можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог з
наступних підстав.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Товариство з
обмеженою відповідальністю "Транс -
Національна Металургійна Компанія"
зареєстроване 31.08.2001 року виконавчим
комітетом Херсонської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.10.2013 року позивач отримав від ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві -

- податкову вимогу від 04.10.2013 року №799-15
про сплату податкового боргу за
узгодженими грошовими зобов'язаннями у
загальному розмірі 27 269,00 грн., в тому
числі по податку на додану вартість у
сумі 513,10 грн., по податку на прибуток
приватних підприємств у сумі 1 677,90 грн.,
з авансових внесків з податку на
прибуток приватних підприємств у сумі
25 078,00 грн.;

- рішення від 04.10.2013 року про опис майна
TOB "Транс - Національна Металургійна
Компанія" у податкову заставу.

Оцінюючи правомірність прийняття
оскаржуваних податкової вимоги та
рішення про опис майна у податкову
заставу, суд виходить з встановлених в
ході розгляду справи фактичних
обставин та їх узгодженості з діючими,
на момент виникнення спірних
правовідносин, нормами податкового
законодавства.

Підстави та порядок прийняття
податкової вимоги та рішення про опис
майна у податкову заставу врегульовані
положеннями Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. за № 2755-VІ (далі - ПК
України).

Положенням п.14.1.175 ст. 14 ПК України
визначено, що податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 цього Кодексу
передбачено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 57.1. ст. 57 ПК України визначено,
що платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, контролюючий орган надсилає
(вручає) податкову вимогу такому
платнику податків.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання (абз.1 п. 59.3
ст. 59 ПК України).

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу (абз.2 п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Відповідно до п. 59.4 ст. 59 ПК України
податкова вимога надсилається
(вручається) також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається) (абз.2 п. 59.5 ст. 59 ПК України).

Судом встановлено, що підставою для
складання податкової вимоги від 04.10.2013
року №799-15 стало наявність у ТОВ
"Транс-Національна Металургійна
Компанія" суми податкового боргу
станом на 04.10.2013 року.

З дослідженого зворотного боку
облікових карток платника податків по
податку на додану вартість та податку
на прибуток, судом встановлено, що
станом на 04.10.2013 року, за підприємством
обліковувалась недоїмка в загальній
сумі 27 269,00 грн., в тому числі:

- по податку на додану вартість у сумі
513,10 грн., яка виникла згідно поданої
декларації № від 20.09.2013 року,
термін сплати 30.09.2013 року;

- по податку на прибуток приватних
підприємств у сумі 1677,90 грн., яка
виникла згідно поданої декларації №
від 06.02.2013 року, термін сплати
19.02.2013 року;

- по авансовим внескам з податку на
прибуток приватних підприємств у
загальній сумі 25078,00 грн., яка виникла
згідно поданої декларації № від
31.10.2012 року та № від 06.02.2013 року.

Таким чином, суд зазначає, що
матеріалами справи підтверджується
несплата узгодженого грошового
зобов'язання, визначеного згідно
поданих декларацій станом на дату
прийняття податкової вимоги, яка була
прийнята не раніше першого робочого
дня після закінчення граничного строку
сплати суми грошового зобов'язання, а
тому суд приходить до висновку про
наявність законних підстав для
формування податковим органом
податкової вимоги.

Щодо доводу позивача про сплату
грошового зобов'язання у сумі 513,10 грн.
та 1677,90 грн., та як наслідок підстава для
визнання протиправними оскаржуваних
податкової вимоги та рішення, то суд
зазначає, що згідно даних облікової
картки з ПДВ борг у сумі 513,10 грн.
сплачено позивачем 28.11.2013 р., а докази
щодо сплати позивачем боргу з податку
на прибуток у сумі 1677,90 грн. у
матеріалах справи відсутні.

Щодо доводу позивача про відсутність
обов'язку сплачувати авансові внески
згідно поданих декларацій у зв'язку з
не отриманням прибутку за результатами
господарської діяльності у 1 кварталі
2013 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 4 п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України платники
податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

У разі якщо платник податку, який
сплачує авансовий внесок, за
підсумками першого кварталу звітного
(податкового) року не отримав прибуток
або отримав збиток, він має право
подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал.
Такий платник податку авансових
внесків у другому - четвертому
кварталах звітного (податкового) року
не здійснює, а податкові зобов'язання
визначає на підставі податкової
декларації за підсумками першого
півріччя, трьох кварталів та за рік, яка
подається до контролюючого органу в
порядку, передбаченому цим Кодексом
(абз. 9 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України).

Платник податку, який за підсумками
минулого звітного (податкового) року не
отримав прибутку або отримав збиток,
податкові зобов'язання не нараховував
і не мав базового показника для
визначення авансових внесків у
наступному році, а за підсумками
першого кварталу отримує прибуток, має
подати податкову декларацію за перше
півріччя, три квартали звітного
(податкового) року та за звітний
(податковий) рік для нарахування та
сплати податкових зобов'язань (абз. 10 п.
57.1 ст. 57 Податкового кодексу України).

У складі річної податкової декларації
платником податку подається
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають сплачуватися у
наступні дванадцять місяців. Визначена
в розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
зобов'язань (абз. 11 п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України).

При цьому, дванадцятимісячний період
для сплати авансових внесків
визначається починаючи з березня
поточного звітного (податкового) року
по лютий наступного звітного
(податкового) року включно (абз. 12 п. 57.1
ст. 57 Податкового кодексу України).

Згідно з абзацу 2 пункту 2 підрозділу 4
розділу XX Податкового кодексу України
зазначено, платники податку на
прибуток підприємств, які починаючи з
2013 року подають річну податкову
декларацію відповідно до пункту 57.1
статті 57 цього Кодексу, сплачують у
січні - лютому 2013 року авансовий внесок
з цього податку у розмірі 1/9 податку на
прибуток, нарахованого у податковій
звітності за дев'ять місяців 2012 року,
протягом 20 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця. Для
розрахунку з декларації за 9 місяців 2012
року беруть показник рядка 14 і 20
"Податок на прибуток за звітний
(податковий) період" і ділять на 9.

Базовим показником для нарахування та
сплати авансових внесків у 2013 році
будуть дані за 2012 рік. Місячна сума
авансових внесків становить 1/12 частину
податку на прибуток, визначеного
платником у декларації за 2012 рік.
Початок сплати авансових внесків
згідно із змінами, внесеними Законом
України №5083, - березень 2013 року. Отже,
починаючи з березня 2013 року авансові
внески сплачують не пізніше 30 числа
звітного місяця.

У складі річної податкової декларації
платник податку подає розрахунок
щомісячних авансових внесків, які
потрібно сплачувати у наступні
дванадцять місяців. Розрахунок
авансових внесків має вигляд двох
нових рядків, включених до форми
податкової декларації:

- рядка 33 "Загальна сума нарахованого до
сплати податку на прибуток за звітний
(податковий) рік (рядок 14 + рядок 20)";

- рядка 34 "Авансовий внесок (1/12
нарахованої до сплати загальної суми
податку на прибуток за звітний
(податковий) рік), що підлягатиме сплаті
щомісяця у березні - грудні 20___ року та
січні - лютому 20 ____ року (рядок 33/12)".

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"Транс - Національна Металургійна
Компанія" було подано до ДПІ у
Печерському районі м. Києва податкові
декларації з податку на прибуток
підприємств -

- 31.10.2012 року №, згідно якої
значення рядка 14 "податок на прибуток
за звітний (податковий період)" складає
30876,00 грн., при цьому сума яку позивач
повинен сплатити за січень-лютий 2013
року складає 3431,00 грн. (30876,00 грн./9);

- 06.02.2013 року № за 2012 рік, згідно
якої значення рядка 34 "Авансовий внесок
(1/12 нарахованої до сплати загальної
суми податку на прибуток за звітний
(податковий) рік), що підлягатиме сплаті
щомісяця у березні - грудні 2013 року та
січні - лютому 2014 року (рядок 33/12)"
складає 2888,00 грн.

Крім цього, з матеріалів справи судом
встановлено, що 24.04.2013 р. позивачем було
подано до ДПІ у Печерському районі м.
Києва декларацію з податку на прибуток
за 1 квартал 2013 року, згідно з якою у
позивача чистий дохід за 1 квартал 2013 р.
складає 225,00 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що
вищевказаними показниками звітності
спростовуються довід позивача щодо
відсутності у підприємства доходу у І
кВ. 2013 р., а тому у зв'язку з отриманням
доходу за підсумками 1 кварталу 2013 р.
позивач повинен сплачувати авансові
внески з податку на прибуток.

Отже, згідно зворотного боку облікової
картки платника податків станом на
04.10.2013 р. у позивача правомірно
обліковувалась недоїмка по сплаті
авансових платежів в загальній сумі 25
078,00 грн. у зв'язку з їх несплатою.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку щодо
правомірності прийнятої податкової
вимоги у зв'язку з доведеністю факту
наявності суми податкового боргу
станом на дату її прийняття.

Щодо правомірності прийняття рішення
про опис майна у податкову заставу, то
суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89
Податкового кодексу України право
податкової застави виникає у разі,
зокрема, несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
платником податків у податковій
декларації, - з дня, що настає за
останнім днем зазначеного строку.

Опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення
керівника контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг (абз. 3 п. 89.3 ст. 89
Податкового кодексу України).

Відповідно до п.1.12 розділу І Порядку
застосування податкової застави
органами державної податкової служби,
затвердженого Наказом Мінфіну від
11.10.2011 року №1273, чинного на момент
прийняття оскаржуваного рішення,
повідомлення про виникнення права
податкової застави міститься у
податковій вимозі, яка надсилається
платнику податків відповідно до вимог
статті 59 розділу II Кодексу.

Згідно п.2.1 розділу 2 Порядку, опис майна
у податкову заставу здійснюється на
підставі рішення про опис майна у
податкову заставу (додаток 1). Таке
рішення приймається керівником органу
державної податкової служби і
надається платнику податків, що має
податковий борг.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення про опис майна у податкову
заставу було прийнято першим
заступником начальника інспекції
Синициною Раїсою Вілеонимівною 04.10.2013
року, тобто в день прийняття податкової
вимоги, якою підтверджується наявність
суми податкового боргу у платника
податків. Таким чином, суд приходить до
висновку, що оскаржуване рішення
прийнято у відповідності до вимог ст. 89
Податкового кодексу України.

Суд не приймає довід позивача щодо
одночасного отримання ним податкової
вимоги та рішення про опис майна у
податкову заставу, як підстава
неправомірного прийняття
оскаржуваного рішення, оскільки
податковим законодавством не
врегульовано порядок направлення
платнику податків рішення про опис
майна у податкову заставу.

Оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що оскаржувані податкова
вимога та рішення про опис майна у
податкову заставу прийняті на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано, з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Із врахуванням встановлених обставин,
суд вважає, що податкова вимога від
04.10.2013 року №799-15 та рішення від 04.10.2013
року про опис майна у податкову заставу
відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України, а позовні вимоги позивача є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у
разі ухвалення судового рішення на
користь сторони, яка є суб'єктом
владних повноважень, сплачений судовий
збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 94, 159, 160-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Дубровна В.А.

кат. 8.3.1