Справа № 2а-89/10/2608
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/11451/12

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної в місті Києві державної
адміністрації на постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 20 серпня 2010 р. та постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
р. у справі № 2а-89/2010 за позовом ОСОБА_1,
що діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2,
до Управління Пенсійного Фонду України
у Святошинському районі м. Києва та
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної у місті Києві державної
адміністрації про визнання діянь
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2009 року позивач звернулась
до суду з позовом про визнання
неправомірною відмови УПФУ у виплаті
позивачу, як опікуну ОСОБА_2, пенсії за
період з 23 квітня 2008 р. по 18 березня 2009р.,
зобов'язання УПФУ виплатити позивачу
4258,76 грн. пенсії за період з 23 квітня 2008
р. по 18 березня 2009р., визнання
неправомірною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення щодо не нарахування
позивачу надбавок на догляд за дитиною
інвалідом до 18 років, зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення виплатити позивачу
за період з 18 квітня 2005р. по 18 квітня
2008р. надбавку на догляд за
дитиною-інвалідом до 18 років в сумі 6833,
88 грн.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 20 серпня 2010р.
адміністративний позов задоволено.
Визнано неправомірною відмову УПФУ у
виплаті позивачу, як опікуну ОСОБА_2,
пенсії за період з 23 квітня 2008р. по 18
березня 2009р., зобов'язано УПФУ в
Святошинському районі м. Києва
виплатити позивачу 4258,76 грн. пенсії за
період з 23 квітня 2008р. по 18 березня 2009р.,
визнано неправомірною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації щодо не нарахування
позивачу надбавок на догляд за
дитиною-інвалідом до 18 років,
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації виплатити
позивачу за період з 18 квітня 2005р. по 18
квітня 2008р. надбавку на догляд за
дитиною-інвалідом до 18 років в сумі 6833,
88 грн.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
р. постанову суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації про визнання
неправомірною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення щодо не нарахування
позивачу надбавок на догляд за
дитиною-інвалідом до 18 років,
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
виплатити позивачу за період з 18 квітня
2005р. по 18 квітня 2008р. надбавку на догляд
за дитиною інвалідом до 18 років в сумі
6833, 88 грн., скасовано та прийнято в цій
частині нову. Зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
нарахувати ОСОБА_1 надбавку на догляд
за дитиною-інвалідом до 18 років ОСОБА_2
за період з 18 квітня 2005р. по 18 квітня
2008р.

У задоволенні позовних вимог про
визнання неправомірною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення щодо не нарахування
позивачу надбавок на догляд за
дитиною-інвалідом до 18 років судом
апеляційної інстанції відмовлено.

В іншій частині постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 20 серпня 2010р. залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними судовими
рішеннями в частині, що стосується
Управління праці та соціального
захисту населення, другий відповідач
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати та прийняти нове
рішення. Касаційна скарга обґрунтована
невірним застосуванням судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
мала статус дитини-інваліда; з 18
березня 2009р. вона є інвалідом ІІ групи з
дитинства.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
державну соціальну допомогу інвалідам
з дитинства та дітям інвалідам»(в
редакції після прийняття Закону
України від 03.03.2005 р. N 2457-IV) надбавка на
догляд за дитиною-інвалідом
установлюється в розмірі: на
дитину-інваліда віком до 6 років - 50
відсотків прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, на
дитину-інваліда віком від 6 до 18 років -
50 відсотків прожиткового мінімуму для
дітей віком від 6 до 18 років. Надбавка на
догляд за дитиною-інвалідом віком до 18
років призначається одному з батьків,
усиновителів, опікуну, піклувальнику,
які не працюють і фактично здійснюють
догляд за дитиною-інвалідом. Одинокій
матері (одинокому батьку) надбавка на
догляд за дитиною-інвалідом
призначається незалежно від факту
роботи. При призначенні та виплаті
надбавки на догляд застосовуються
відповідно статті 4 - 17 цього Закону.

Відповідно до п.13 та п. 14 ч. 4 Типового
положення про Головне управління праці
та соціального захисту населення
обласної, Київської міської державної
адміністрації, управління праці та
соціального захисту населення
Севастопольської міської державної
адміністрації, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 30 травня 2007 р. N 790, управління
відповідно до покладених на нього
завдань, зокрема, координує і контролює
роботу підрозділів, що здійснюють
нагляд за додержанням вимог
законодавства під час призначення
(перерахунку) та виплати пенсій
органами Пенсійного фонду України;
надає практичну,
консультаційно-правову та
організаційно-методичну допомогу;
сприяє веденню персоніфікованого
обліку в системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
розвитку недержавних систем
пенсійного забезпечення, впровадженню
та розвитку багаторівневої пенсійної
системи; проводить роботу з надання
державної соціальної допомоги і
підтримки малозабезпеченим
громадянам, у тому числі інвалідам;
здійснює контроль за правильністю і
своєчасністю призначення та виплати
допомоги, компенсацій та інших
соціальних виплат, виконанням інших
заходів соціального захисту населення;
координує і контролює роботу
підрозділів з нарахування і виплати
допомоги, компенсацій та інших
соціальних виплат.

На виконання покладених на Управління
завдань та враховуючи внесені зміни до
Закону України «Про державну соціальну
допомогу інвалідам з дитинства та
дітям інвалідам» з урахуванням
набрання чинності Законом України від
03.03.2005 р. N 2457-IV, осіб, які мають право на
отримання соціальних пенсій на дітей
інвалідів з дитинства станом на 15
квітня 2005р., в тому числі і позивача,
було повідомлено про право на
отримання надбавки на догляд за
дитиною-інвалідом, про що остання
розписалась у відповідному списку.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 в період
з 18 квітня 2005р. по 18 квітня 2008р. не
працювала та здійснювала догляд за
дитиною-інвалідом ОСОБА_2 в зв'язку з
чим, у відповідності до ст. 3 Закону
України «Про державну соціальну
допомогу інвалідам з дитинства та
дітям інвалідам», позивач має право на
надбавку на догляд за
дитиною-інвалідом.

Ухвалюючи спірну постанову та
зобов'язуючи Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації нарахувати
позивачу згадану надбавку, суд
апеляційної інстанції виходив з
необхідності поновлення порушеного
права позивача на соціальну допомогу.

Враховуючи те, що право позивача на
вищевказану надбавку закріплене ст. 3
Закону України «Про державну соціальну
допомогу інвалідам з дитинства та
дітям інвалідам», зважаючи на ч. 1 ст. 2
КАС України, відповідно до якої
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ,
колегія суддів знаходить вірним
висновок суду апеляційної інстанції
щодо необхідності нарахування
позивачу надбавки на догляд за
дитиною-інвалідом до 18 років за період
з 18 квітня 2005р. по 18 квітня 2008р.

Також, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок апеляційного
суду щодо відсутності підстав для
залишення позовної заяви без розгляду
відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки згідно з ч. 1 ст. 100 КАС
України в редакції, чинній на момент
розгляду справи в суді першої
інстанції, пропущення строку звернення
до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції відповідачі не наполягали на
застосуванні судом наслідків пропуску
строку звернення до суду.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла до висновку, що судом
апеляційної інстанції правильно
встановлені обставини справи, рішення
суду ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для задоволення
касаційної скарги та скасування
судових рішень не вбачається.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені як підстави для зміни,
скасування судового рішення, залишення
позовної заяви без розгляду або
закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року у справі № 2а-89/2010 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: