Справа № 826/19696/13-а
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2014 року 12:32
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі Пасічнюк С.В.,
представника позивача - Івженко К.В.,
представника відповідача - Ісаєв С.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю «Постач-ком» до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулось товариство з обмеженою
відповідальністю «Постач-ком» (далі -
позивач, ТОВ «Постач-ком») до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач,
ДПІ у Голосіївському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві), в якому просить,
з урахуванням клопотання про уточнення
позовних вимог від 23.01.2014 року, визнати
незаконним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 27.11.2013 року №
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що висновки щодо порушень
позивачем вимог податкового та
цивільного законодавства ґрунтуються
на встановлених в ході перевірки
недостовірних фактах, оскільки доводи
податкового органу ґрунтуються саме на
припущеннях, які не можуть бути
самостійною підставою для
донарахування підприємству податкових
зобов'язань та застосування штрафних
санкцій, а тому прийняте відповідачем
за результатами перевірки податкове
повідомлення-рішення про нарахування
та сплату грошового зобов'язання є
протиправним та підлягає скасуванню.
Позивач також зазначив, що висновки
податкового органу, викладені в акті
перевірки про недійсність та
нікчемність угод та посилання на норми
Цивільного кодексу України є
безпідставними, адже договора,
укладені між позивачем та
контрагентами мали реальний характер -
товар фактично поставлений, а роботи
виконані в повному обсязі й оплачені
позивачем, ці факти підтверджуються
документально, господарські операції
належним чином відображені у
бухгалтерському обліку та податковій
Крім того, реальність настання
фінансово-господарської діяльності
між позивачем та контрагентами
підтверджується реальною подальшою
реалізацією товарів до контрагентів.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив суд позов
Представник відповідача позовні
вимоги не визнав повністю та зазначив,
що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийняте
податковим органом відповідно до вимог
чинного законодавства посилаючись на
обставини, викладені в акті перевірки
та запереченнях проти
адміністративного позову. Просив суд
відмовити у задоволенні позову
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні подані документи і
матеріали, дослідивши матеріали
справи, суд вважає встановленими
наступні обставини та відповідні їм
ТОВ «Постач-ком» зареєстроване
Голосіївською районною в м. Києві
державною адміністрацією від 05.06.2006
місцезнаходження: м. Київ, вул.
Лауреатська, буд. 75, кв. 1.
Позивача взято на податковий облік в
ДПІ у Голосіївському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві за № 240424 від 31.10.2012
У періоді, за який проводилась
перевірка, відповідно до Свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість від 01.12.2012 року № 200082741,
виданого ДПІ у Голосіївському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві,
індивідуальний податковий номер №
На підставі наказу від 07.11.2013 року за
№1409, згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п. 78.1.1,
п.78.1 ст. 78 Податкового Кодексу України
відповідачем проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«Постач-ком» з питань правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податку на додану вартість по
фінансово-господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Л.О.С.Т.» (код
31.05.2013 року, за результатами якої
складено акт від 20.11.2013 року
№376/1-22-08-38453873.
За наслідками перевірки посадові особи
податкового органу дійшли висновку про
порушення позивачем вимог п. 198.3, п. 198.6
ст. 198 Податкового кодексу України,
внаслідок чого завищено податковий
кредит у розмірі 25 119,00 грн., а саме по
періодам: січень 2013 року - у сумі 2 993,0
грн.; лютий 2013 року - у сумі 7 015,0 грн.;
березень 2013 року - у сумі 3143,0 грн.;
квітень 2013 року - у сумі 5712,0 грн.;
травень 2013 року - 6256,0 грн.
Висновки акту перевірки обґрунтовані
тим, що первинні документи, виписані
контрагентами не мають відношення до
господарської діяльності та не можуть
бути відображені у складі податкового
кредиту позивача, фактичне здійснення
господарських операцій відсутнє, а
лише вбачається проведення транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
зобов'язання, що в свою чергу,
призводить до формування валових
витрат та податкового кредиту, які не
мають реального товарного характеру.
Крім того, ДПІ у Голосіївському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві стверджує, що
формування податкового кредиту
здійснено позивачем неправомірно,
оскільки інший податковий орган - ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві за результатами проведених
заходів щодо проведення зустрічної
звірки контрагентів позивача ТОВ
висновку про те, що вказані
підприємства не мають
адміністративно-господарських
можливостей для виконання
господарських зобов'язань, а правочини
між ним та іншими особами суперечить
інтересам держави і суспільства.
За результатами перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 27.11.2013 року
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на загальну суму 31 399,00 грн., у тому числі
за основним платежем - 25 119,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 6280,00
Не погоджуючись з визначеними відносно
нього грошовими зобов'язаннями,
вважаючи, що податкове
повідомлення-рішення прийняте з
порушенням вимог податкового
законодавства, позивач оскаржив його
до суду.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд зазначає
Як встановлено судом, відповідачем
проведено перевірку позивача щодо
правильності та своєчасності
відображення в обліку та звітності
операцій по взаєморозрахунках з ТОВ
з 01.01.2012 року по 31.05.2013 року.
Зокрема, в акті перевірки зазначено, що
податковим органом при проведенні
аналізу згідно бази даних АІС
«Податковий блок» шляхом
автоматизованого співставлення даних
додатку № 5 «Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» встановлено, що
підприємством ТОВ «Постач-ком»
задекларувало податковий кредит з
підприємством ТОВ «Л.О.С.Т.» () у розмірі 10 008,00 грн., в тому числі,
по періодах: за січень 2013 року у сумі 2
993,00 грн., за лютий 2013 року у сумі 7 015,00
Проте, позивачем не було надано до
перевірки фінансово-господарських
документів по взаємовідносинах з ТОВ
перевіряємий період.
Крім того, відповідачем отримано акт
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва
ДПС від 21.06.2013 року №179/22-20/38260033 про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
з 12.07.2012 року по 31.05.2013 року, в якому
зазначено, що ТОВ «Л.О.С.Т.» має стан - «
8» до ЄДР внесено запис про відсутність
за місцезнаходженням».
Перевіркою встановлено порушення ТОВ
«Л.О.С.Т.» вимог п.п.16.1.11 п.16.1 ст.16, п.45.2
ст.45 Податкового кодексу України, ст.19
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
фінансово-господарської діяльності
податковим органом встановлено
відсутність у ТОВ «Л.О.С.Т.» необхідних
умов для ведення господарської
діяльності, відсутність власних
основних фондів, технічного персоналу
у необхідній кількості, власних
виробничих активів, власних складських
приміщень, транспортних засобів у
необхідній кількості, відсутність
ведення бухгалтерського обліку на
підприємстві, вбачається проведення
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
надання податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання за період з
12.07.2012 року по 31.05.2013 року.
Разом з тим, представником позивача
надано до суду клопотання про
уточнення позовних вимог від 31.01.2014
року, відповідно до якого зазначив, що
позивач не мав господарських відносин
у перевіряємий період з ТОВ «Л.О.С.Т.», а
кошти у розмірі 10 008,00 грн., що входять до
нарахованого податкового зобов'язання
в оскаржуваному рішенні, були сплачені
помилково. Позивач стверджує, що
будь-яких договорів між позивачем та
ТОВ «Л.О.С.Т.» не укладались, податкові
накладні, акти виконаних робіт не
Між тим, на підтвердження правильного
відображення у податковому обліку
вказаних операцій, позивачем 04.07.2013
року подано до податкового органу
уточнену податкову декларацію з
податку на додану вартість та в
матеріалах справи міститься копія
листа позивача від 02.07.2013 року №10
директору ТОВ «Л.О.С.Т.» Хутренко М.О.,
яким повідомлено останнього про
помилкове проведення платежів № 25 від
27.02.2013 року, № 34 від 27.03.2013 року, № 44 від
03.04.2013 року в розмірі 60 043,88 грн. на їх
Також, як пояснив представник позивача,
головного бухгалтера ТОВ «Постач-Ком»
за порушення ведення податкового та
бухгалтерського обліку було
притягнуто до адміністративної
Відповідачем вищезазначене не
спростовано жодними доказами.
Враховуючи викладене, сума
донарахованого податкового
зобов'язання по взаємовідносинах
позивача з ТОВ «Л.О.С.Т.» у розмірі 10 008,00
грн. визначена податковим органом
помилково, отже, спірне податкове
повідомлення-рішення від 27.11.2013 року №
суми є необґрунтованим та підлягає
Щодо правильності донарахування
податкового зобов'язання з питань
відображення в обліку та звітності
операцій по взаєморозрахунках
позивача з ТОВ «Аквіта Трейд Лайн» (код
Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «Постач-ком» (Покупець) та ТОВ
«Аквіта Трейд Лайн» (Постачальник)
укладено договір поставки № 01 від
02.01.2013 року, відповідно до якого
Постачальник зобов'язується
передавати в погоджені строки (строк)
Покупцеві товар (товари), а Покупець
зобов'язується прийняти товар (товари)
і сплатити за нього певну грошову суму
згідно з умовами цього Договору, копія
якого наявна в матеріалах справи.
Аналогічні договірні відносини були
укладені між позивачем та ТОВ «Інвест
Cтap» (договір поставки № 3 від 30.04.2013
Відповідно до умов вказаних Договорів,
постачальник відвантажує товар
Покупцеві за договірними цінами, які
зазначені в заявках Покупця та
узгоджені з Постачальником шляхом
виставлення відповідних рахунків до
Передача товару від постачальника
Покупцеві здійснюється за
видатково-прибутковою накладною та
оформленою Покупцем довіреністю.
На підставі рахунків-фактур, виписаних
ТОВ «Аквіта Трейд Лайн», ТОВ
«Постач-ком» придбало товар на суму
додану вартість - 8855,00 грн.
Факт передачі позивачу товарів
підтверджується дослідженими у
судовому засіданні копіями податкових
та видаткових накладних, складених
уповноваженими представниками
постачальників та позивача.
Оплата матеріалів та виконання робіт
здійснювалась позивачем безготівковим
шляхом. Факт перерахування коштів
підтверджується копіями платіжних
Суми податку на додану вартість по
податкових накладних включені ТОВ
«Постач-ком» до складу податкового
кредиту у березні-квітні 2013 року у сумі
8855,00 грн., а саме по періодах: березень
2013 року у сумі 3143,00 грн.; квітень 2013 року
Крім того, перевіркою встановлено,
згідно оборотно-сальдової відомості по
рахунку №631, розрахунки між ТОВ
«Постач-ком» та ТОВ «Аквіта Трейд Лайн»
проведені в повному обсязі,
кредиторська/дебіторська
заборгованість відсутня.
Також, на виконання умов Договору
поставки № 3 від 30.04.2013 року, ТОВ «Інвест
Cтap» виставив рахунки-фактури, які
Покупець оплатив, що підтверджується
копіями платіжних доручень на суму
додану вартість - 6256,00 грн.
Крім того, Постачальником відповідно
до Договору виписані податкові
накладні, а факт передачі позивачу
товарів підтверджується дослідженими
у судовому засіданні копіями
податкових та видаткових накладних.
Як вбачається з акту перевірки,
податковим органом також встановлено,
що згідно оборотно-сальдової відомості
по рахунку, розрахунки між ТОВ
«Постач-ком» та ТОВ «Інвест Cтap»
проведені в повному обсязі,
кредиторська/дебіторська
заборгованість відсутня.
З приводу встановлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
контрагентів позивача, то судом
встановлено наступне.
Згідно наданих позивачем копій
статуту, виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, ТОВ «Інвест Cтap»
зареєстроване Шевченківською районною
в м. Києві державною адміністрацією від
на обліку в ДПІ у Шевченківському
Згідно свідоцтва № 200084222, ТОВ «Інвест
Cтap» зареєстроване платником податку
на додану вартість 15.11.2012 року.
Також, з матеріалів справи вбачається,
що ТОВ «Аквіта Трейд Лайн»
зареєстроване Шевченківською районною
в м. Києві державною адміністрацією від
на обліку в ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
Як платник податку на додану вартість
ТОВ «Аквіта Трейд Лайн» зареєстроване
06.11.2012 року, що підтверджується
свідоцтвом № 200081003.
Разом з тим, як стверджує відповідач,
ним отримано акти від ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 22.07.2013 року №457/22-90/38403995 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Аквіта Трейд Лайн» з
контрагентами, з якими платником
податків задекларовані
взаємовідносини за період з 18.10.2012 р. по
22.07.2013 р. та від 20.06.2013 р. № 138/22-90/38464623 про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
«Інвест Cтap» за період з 02.11.2012 р. по
Відповідно до вказаних актів стан
платників: ТОВ «Аквіта Трейд Лайн» та
ТОВ «Інвест Cтap»: « 9» - направлено
повідомлення про відсутність за
Згідно висновків, викладених в
вищезгаданих актах, податковим органом
зроблено висновок, що підприємства
мають ознаки фіктивності та
використовуються реально існуючими
суб'єктами господарської діяльності
(вигодонабувачами) з мінімізації їх
податкових зобов'язань, правочини,
укладені з контрагентами порушують
публічний порядок, суперечать
інтересам держави та суспільства,
вчинені удавано з метою ухилення від
сплати податків третіх осіб, зазначені
підприємства використовувалися з
метою прикриття незаконної діяльності.
Спірні правовідносини регулюються
нормами Конституції України,
Податкового кодексу України та іншими
нормативно-правовими актами
Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст.4
Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Пунктом 198.1 ст.198 Податкового кодексу
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.
Згідно з п.198.2. ст.198 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: - дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; - дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу
України встановлено, що податковий
кредит звітного періоду визначається,
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з, зокрема, придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
в якій зазначаються в окремих рядках
певні обов'язкові реквізити.
Згідно з п.201.4 ст.201 Податкового кодексу
України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.
Пунктом 201.8 ст.201 Податкового кодексу
України передбачено, що право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Податкова накладна, відповідно до п.201.10
ст.201 Податкового кодексу України,
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України зазначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі, якщо
на момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
Таким чином, враховуючи викладені
норми Податкового кодексу України, для
формування податкового кредиту має
бути наявність у платника податку -
покупця належно оформленої податкової
накладної, фактична сплата грошових
коштів контрагенту, в сумі визначеній в
податковій накладній, а також фактичне
виконання господарської операції, за
наслідками якої у платника податку на
додану вартість виникає право на
Отже, предметом доказування у даному
спорі є реальність господарських
операцій, що є підставою для виникнення
права на податковий кредит;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
Вказана позиція визначена Вищим
адміністративним судом України в листі
від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.
Під час огляду та дослідження
первинних документів, поданих
позивачем на підтвердження його
взаємовідносин з контрагентами, судом
не встановлено їх невідповідності
вимогам чинного податкового
законодавства, отже такі первинні
документи можна вважати належними
доказами реальності здійснених
господарських операцій позивача.
Крім того, в акті перевірки не
заперечується наявність у позивача
первинних документів по його
взаємовідносинах з ТОВ «Аквіта Трейд
Лайн» і ТОВ «Інвест Cтap».
Отже, встановлені обставини об'єктивно
засвідчують здійснення господарської
діяльності позивача з контрагентами
правомірність нарахування податкового
кредиту відповідно до первинних
бухгалтерських документів та по
податковим накладним, які виписані на
виконання умов викладених вище
договірних відносин.
Суд критично сприймає твердження
відповідача, сформовані на підставі
актів про неможливість проведення
зустрічної звірки контрагентів,
висновки яких складені лише на
підставі даних інформаційних баз
податкових органів без дослідження
первинної документації. Відповідачем
лише зазначено, без відповідних
доказів, про відсутність, майна та
інших матеріальних ресурсів, що може
свідчити про відсутність необхідних
умов для здійснення відповідної
господарської, економічної діяльності
як позивачем, так і його контрагентами,
що є тільки припущеннями.
Відповідачем також не було
обґрунтовано належним чином і доведено
у встановленому законом порядку, що
угоди порушують публічний порядок,
суперечать моральним засадам
суспільства та спрямовані на
заволодіння майном держави.
Мета юридичної особи має бути доведена
через мету відповідного керівника -
фізичної особи, яка на момент укладання
угоди виконувала представницькі
функції за статутом (положенням) або за
довіреністю. Слід зазначити, що
наявність мети зазначеної в диспозиції
ст. 228 ЦК України у фізичної особи тягне
кримінальну відповідальність за
відповідними статтями Кримінального
кодексу України за скоєний злочин,
замах на злочин або готування до
Такі обставини можуть бути доведені
лише обвинувальним вироком.
Таким чином, відповідачем не доведено
наявності мети, завідомо суперечної
інтересам держави і суспільства, а
також існування умислу у позивача чи
його контрагентів, як обов'язкової
ознаки для визнання господарських
операцій такими, що не мають реального
товарного характеру, спрямовані на
здійснення операцій надання
податкової вигоди третім особам, хоча
факт порушення публічного порядку
повинен бути доведеним певними
засобами доказування.
Таким чином, враховуючи викладені
законодавчі норми та обставини справи,
суд дійшов висновку, що
взаємовідносини позивача з
контрагентами оформлені належним
чином укладеними договорами, які не
визнані недійсними в судовому порядку,
а також підтверджені виданими
контрагентами відповідними, належним
чином оформленими первинними
Отже, операції позивача з
контрагентами здійснені в межах його
господарської діяльності, є реальними,
відповідають дійсному економічному
змісту та підтверджуються необхідними
документами, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій.
Позивачем вчинено дії та досягнуто
конкретних результатів, які визначають
саме поняття господарської операції -
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань та фінансових
Під час судового розгляду справи
представник позивача також надав суду
копії первинних бухгалтерських
документів, що підтверджують факт
подальшої реалізації товарів,
отриманих від ТОВ «Аквіта Трейд Лайн» і
Враховуючи зазначене, позивачем
виконані передбачені законодавством
вимоги для підтвердження права на
отримання податкового кредиту.
Разом з тим, при вирішенні даного спору
суд притримується позиції, що у разі
якщо на час здійснення господарських
операцій, за якими податковий орган не
визнає обґрунтованим віднесення
позивачем до податкового кредиту сум
податку на додану вартість,
постачальники були включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також мали
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями, ні за
можливу недостовірність відомостей
про них, наведених у зазначеному
реєстрі, за умови необізнаності щодо
Враховуючи вищезазначене, суд вважає,
що висновок податкового органу щодо
порушення позивачем вимог п. 198.3, п. 198.6
ст. 198 Податкового кодексу України та
завищення податкового кредиту у
розмірі 25 119,00 грн. є необґрунтованим, що
свідчить про протиправність
винесеного відповідачем податкового
повідомлення-рішення від 27.11.2013 року №
Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Однак, доказів, які б спростовували
доводи позивача відповідач суду не
Разом з тим, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та наявних в матеріалах справи
доказів, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог і на
підставі ч. 2 ст. 11, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає, що для повного захисту прав,
свобод та інтересів позивача, про
захист яких він просить позов
задовольнити повністю.
Враховуючи викладене, системно
проаналізувавши приписи законодавства
України, надавши оцінку наявним
доказам у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні та
враховуючи всі наведені обставини, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими,
а позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,
П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «Постач-ком»
задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
податковою інспекцією у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві.
Зобов'язати відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України стягнути судові витрати в сумі
172,06 грн. на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
рахунок Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунків Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м.
Києва Головного управління Міндоходів
у м. Києві за рахунок бюджетних
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та
підписаний 05.02.2014 року.

Суддя
В.П. Шулежко