Справа № 818/8374/13-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.Справа № 818/8374/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. ,Спаскіна О.А.,

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.,

позивача- ОСОБА_1,

представника відповідача-Гончаренко
О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського
окружного адміністративного суду від
04.12.2013р. по справі № 818/8374/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Служби безпеки України
Управління внутрішньої безпеки Служби
безпеки України

про поновлення на роботі, визнання
незаконними та скасування наказів,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сумського окружного
адміністративного суду від 04.12.2013 р.
залишено без розгляду позовну заяву
ОСОБА_1 до Служби безпеки України ,
Управління внутрішньої безпеки Служби
безпеки України про поновлення на
роботі, визнання незаконними та
скасування наказів, зобов'язання
вчинити дії та стягнення моральної
шкоди.

Не погодившись з даною ухвалою суду,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, неналежне дослідження доказів у
справі, надання їм неправильної
правової оцінки, просив скасувати
оскаржувану ухвалу, справу направити
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, зазначив, що позивач мав
можливість звернутися до суду лише
після виходу у відпустку своєї матері,
оскільки до цього часу доглядав за
хворою бабусею- Гурою А.Д., яка
потребувала постійного, цілодобового
стороннього догляду. Крім того, позивач
намагався вирішити спір в досудовому
порядку шляхом неодноразових звернень
до керівництва УВБ Служби безпеки
України.

Апелянт зазначив, що його реєстрація в
органах соціального захисту населення
як особи, яка здійснює догляд за ОСОБА_2
не потрібна, оскільки він здійснював
догляд за бабусею як її рідний онук, а
не на професійній основі з метою
отримання матеріального забезпечення.

Апелянт вважає, що судом першої
інстанції не було враховано причини
поважності пропуску строку на
звернення до суду чим порушено надане
Конституцією України право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
посадових і службових осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
представника відповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду позовну заяву,
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 без поважних причин пропущено
строк звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби встановлюється місячний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановлюється
ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 23.10.2013 року звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив скасувати накази начальника
УВБ СБУ № 51 від 21.09.2012 р. в частині
накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного
стягнення-попередження про неповну
службову відповідність, № 58-ОС від
07.09.2012 р. в частині виведення ОСОБА_1 в
розпорядження начальника УВБ СБ
України, наказ голови СБУ № 155 о/с від
07.02.2013 р. в частині звільнення з органів
СБУ та виключення із списків СБУ та
поновити на посаді старшого
оперуповноваженого представництва
внутрішньої безпеки в Полтавській
області УВБ СБ України, тобто з
пропуском встановленого місячного
строку.

Під час судового розгляду встановлено,
що з наказом СБУ №155 о/с від 07.02.2013 р.
позивач ознайомлений у березні 2013 р., з
наказом №58-ос від 07.09.2012 р. ознайомлений
14.11.2012 р., та з наказом №51 від 20.08.2012 р.
«Про накладення дисциплінарного
стягнення на старшого лейтенанта
ОСОБА_1» в частині накладення
дисциплінарного стягнення про
попередження про неповну службову
відповідальність ознайомлений 27.09.2012 р.

Виходячи з вище викладеного, колегія
суддів прийшла до висновку, що
відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
судом першої інстанції було правомірно
залишено позовну заяву без розгляду, у
зв'язку з тим, що позивачем пропущено
без поважних причин місячний строк для
звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги відносно
того, що позивач намагався вирішити
спір в досудовому порядку, колегія
суддів вважає необґрунтованими,
оскільки в матеріалах справи є довідка
управління внутрішньої безпеки Служби
безпеки України № 9/3875/Г-7 від 13.06.2013 р.
згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у
поновленні на військовій службі. Крім
того, Закон України «Про Службу безпеки
України», Закон України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» процедури досудового порядку
врегулювання спору в разі звільнення
військовослужбовця із служби не
передбачено.

Посилання апелянта, як на поважність
пропуску строку звернення до суду на
те, що він доглядав за хворою бабусею,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки він є не
єдиним родичем, яким здійснюється
догляд за хворою бабусею.

Інші доводи апеляційної скарги
правомірності висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Згідно до п.1ч.1 ст.199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду без змін.

З огляду на вищезазначене, ухвала суду
ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Сумського окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
р. по справі № 818/8374/13-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Любчич
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 10.02.2014 р.