Справа № 9101/145011/2012
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" січня 2014 р.справа № 2а-6874/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Кіровограді Кіровоградської області

на постанову Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 14 липня 2011 року

у справі № 2а-6874/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
у м. Кіровограді Кіровоградської
області

про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ :

22 вересня 2010 року позивач
звернувся до суду з позовом до
управління пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської
області, в якому просить визнати
бездіяльність протиправною та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком згідно ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 01.12.2010 року по 30.06.2011 року. Між
тим, як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 22 вересня 2010 року
відмовлено у відкритті провадження за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у м.
Кіровограді Кіровоградської області
про визнання бездіяльності
неправомірною, зобов'язання провести
перерахунок та виплату щомісячної
державної соціальної допомоги «Дітям
війни», оскільки така заява не підлягає
розгляду в судах у порядку позовного
провадження.

Постановою Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 14 липня 2011 року
позов задоволено: визнано протиправною
бездіяльність управління пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області та зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії
на 30% мінімальної пенсії за віком
згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування», за період з
22.03.2010 року та в подальшому, з
урахуванням сум, які були виплачені за
цей період.

З зазначеною постановою суду не
погодився відповідач, який посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні вимог
позивача в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою,
на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» №2195-ІV від 18 листопада 2004
року, та має статус «дитина війни».

Згідно статті 6 Закону №2195-ІV дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Редакція цієї статті набрала чинності
з 1 січня 2006 року.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року, №1058-IV мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Виходячи із змісту статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» у якій йдеться саме про
«мінімальний розмір пенсії за віком»,
який встановлюється лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та відсутність іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, суд апеляційної
інстанції не бере до уваги, як підставу
для скасування рішення суду - доводи
апеляційної скарги про неможливість
застосування до спірних правовідносин
положень ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з огляду на частину третю
цієї статті. Наявність вказаної норми
та відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не можуть бути
підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на підвищення пенсії виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, як
це встановлено статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»

За наведених обставин, суд визнає
обґрунтування суду першої інстанції у
вищенаведеній частині такими, що
відповідають нормам матеріального
права.

З урахуванням норм ст.ст. 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов поданий з
пропуском строку звернення до суду,
підлягає задоволенню в частині вимог
щодо нарахування підвищення пенсії в
межах шестимісячного строку звернення
до суду.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» від
27 квітня 2010 року N 2154-VI встановлено у 2010
році прожитковий мінімум на одну особу
в розрахунку на місяць для осіб, які
втратили працездатність: з 1 січня - 695
гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня
- 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1
грудня - 734 гривень.

Таким чином, враховуючи позовні вимоги,
суд першої інстанції зробив вірний
висновок, що відповідач повинен був
провести підвищення пенсії у
збільшеному розмірі відповідно до
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
починаючи з 22 березня 2010 року.

При цьому судом першої інстанції
помилково зазначено, що нарахування та
виплата підвищення пенсії має бути
проведена відповідачем в подальшому.
Оскільки виходячи з вимог статті 6
Кодексу адміністративного судочинства
України, захисту підлягає вже порушене
право, а не те, яке може бути порушено у
майбутньому і щодо якого невідомо, буде
воно порушено чи ні.

Необхідною умовою для звернення особи
до суду з адміністративним позовом є
обов'язкова наявність порушення прав,
свобод чи інтересів цієї особи у сфері
публічно-правових відносин.

Враховуючи те, що позивач просить позов
задовольнити, визначивши кінцеву дату
проведення перерахунку підвищення до
пенсії - 31.12.2010 року, суд апеляційної
інстанції вважає, за необхідне
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії у збільшеному розмірі
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 22 березня 2010 року по 31 грудня
2010 року, включно.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції, вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
частково, постанову суду першої
інстанції - змінити, виклавши абзаци
другий та третій її резолютивної
частини в новій редакції.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 198,
статтями 201, 207 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України м.
Кіровограді Кіровоградської області -
задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 14 липня 2011 року у
справі № 2а-6874/11 - змінити, виклавши
абзаци другий та третій її
резолютивної частини в наступній
редакції.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України у
м. Кіровограді Кіровоградської області
щодо нездійснення перерахунку та
виплати ОСОБА_1 у повному обсязі
підвищення до пенсії згідно з Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 22 березня 2010 року по
31 грудня 2010 року, включно, в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у м. Кіровограді
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», з урахуванням вимог ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за періоди з 22 березня 2010
року по 31 грудня 2010 року, включно, в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період.

В решті постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 14
липня 2011 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко