Справа № 286/5524/13-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Вачко
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"06" лютого 2014 р.
Справа № 286/5524/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Хаюк Т.В. ,

за участю позивачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Городецької сільської ради Овруцького
району Житомирської області на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "06" грудня 2013
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Городецької сільської ради Овруцького
району Житомирської області
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії,- ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним адміністративним
позовом, вимоги за яким уточнила, та
просила визнати протиправною
бездіяльність Городецької сільської
ради щодо незабезпечення її та її сім"ї
холодною питною водою. Також, просила,
зобов"язати відповідача власними
силами та за власний рахунок
налагодити робочий стан водорозбірної
колонки та відновити цілодобове
безперебійне питне водопостачання
через водорозбірну колонку поблизу її
житлового будинку в АДРЕСА_1, в радіусі
не більше 100 метрів від нього (на місці
старої колонки) та поновити питне
водопостачання, зобов"язати
відповідача укласти з нею договір про
надання послуг з питного
водопостачання.

В обґрунтування вимог зазначала, що
сільський голова Городецької
сільської ради перекрив постачання
води та частково демонтував
водорозбірну колонку № 19, яка
знаходиться неподалік її житлового
будинку, з якої вона задовольняла свої
потреби у питній воді.

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 06 грудня 2013
року позовні вимоги задоволено
частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Городецької сільської ради Овруцького
району Житомирської області щодо
незабезпечення ОСОБА_3 та її сім"ї
холодною питною водою.

Зобов"язано Городецьку сільську раду
Овруцького району Житомирської
області налагодити робочий стан
водорозбірної колонки та відновити
цілодобове безперебійне питне
водопостачання через водорозбірну
колонку поблизу житлового будинку
ОСОБА_3 в АДРЕСА_1, в радіусі не більше 100
метрів від нього (на місці старої
колонки) та поновити питне
водопостачання.

В задоволенні решти позовних вимог
відмлено.

В апеляційній скарзі Городецька
сільська рада Овруцького району
Житомирської області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить судове
рішення скасувати та прийняти нове -
про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, апелянт посилається на те, що
висновки суду першої інстанції щодо
протиправних дій сільської ради не
відповідають обставинам справи.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Статтею 6 Закону України «Про питну
воду та питне водопостачання»
визначено, що державна політика у сфері
питної води та питного водопостачання
будується на певних принципах, серед
яких гарантоване першочергове
забезпечення питною водою населення
для забезпечення питних,
фізіологічних, санітарно-гігієнічних
та побутових потреб.

При цьому держава гарантує захист прав
споживачів у сфері питної води та
питного водопостачання шляхом:
забезпечення кожної людини питною
водою нормативної якості в межах
науково обгрунтованих нормативів
питного водопостачання залежно від
району та умов проживання; зобов'язання
центральних і місцевих органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій дотримуватися екологічних
вимог та санітарного законодавства під
час проектування, будівництва,
реконструкції, введення в дію та
експлуатації систем питного
водопостачання (стаття 7 Закону).

Вирішення питань у сфері питної води та
питного водопостачання відповідно до
законів України належить зокрема до
компетенції органів місцевого
самоврядування (стаття 13 Закону).

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
органи виконавчої влади, місцевого
самоврядування зобов"язані
забезпечити жителів міст та інших
населених пунктів питною водою,
кількість і якість якої повинні
відповідати вимогам санітарних норм і
державного стандарту.

Відповідно до Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 року № 190,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 07.10.2008 року за № 936/15627, вуличний
водорозбір (водорозбірна колонка) це
пристрій для розбору питної води
безпосередньо з водопровідної мережі в
місцях колективного водокористування.

З матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_3 з сім"єю проживає в по АДРЕСА_1,
яке відноситься до 3 зони
радіоактивного забруднення внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС.

Зазначений населений пункт має свою
водогінну мережу, яка є єдиним джерелом
чистої питної води для мешканців села.
Об"єкт «Водопостачання с.Городець
Овруцького району» було побудовано на
замовлення дирекції «Чорнобильбуд»
підрядником ПМК-157 ВАТ «Житомирводбуд».
Прийнято в експлуатацію у 2001 році та
передано на баланс Городецької
сільської ради Овруцького району
Житомирської області, що стверджується
копіями акту державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об"єкта
(а.с.197-198), копіями розпорядження голови
Овруцької районної державної
адміністрації від 26.12.2001 року № 442
(а.с.195), копією акту прийому передачі
основних та оборотних фондів,
складеного між дирекцією
«Чорнобильбуд» та сільським головою
села Городець Овруцького району
Свінчуком І.М. (а.с.201).

Окрім того, рішенням шостої сесії
п"ятого скликання Городецької
сільської ради Овруцького району
Житомирської області від 20.12.2006 року
затверджено місцеву програму
забезпечення населення питною водою
«Питна вода Овруччини на 2006-2020 роки».
Зазначеним рішенням вирішено при
формуванні бюджету передбачити
видатки під програму «Питна вода
Овруччини на 2006-2020 роки», контроль за
виконанням даного рішення покладено на
сільського голову Гримашевича А.В.
(а.с.203-208).

Додатком № 2 до згаданої програми, яка
визначає види робіт, їх вартість та
роки виконання, передбачено, що
реконструкція водопровідних споруд та
запобігання аваріям у водогінній
мережі повинні здійснюватись протягом
2006-2020 років (а.с.208). Городецька сільська
рада має чинний дозвіл на спеціальне
водокористування № 1096-Ж терміном дії з
18.04.2011 року до 18.04.2016 року (а.с.202).

Судом першої інстанції встановлено, що
між сторонами у справі було укладено
договір № 58 від 01.08.2008 року на право
користування водогінною мережею, за
умовами якого відповідач Городецька
сільська рада зобов"язувалась надавати
позивачу ОСОБА_3 послуги по
водопостачанню, а користувач
оплачувати їх (а.с.15, 45, 145), що не
заперечується сторонами.

З наданих суду доказів, а саме,
квитанцій та довідки Городецької
сільської ради від 23.05.2013 року
убачається, що з 2008 року по липень 2012
року позивач сплачувала відповідачу за
користування водою (а.с.29-37, 59-67, 77).
Доказів на підтвердження того, що у
ОСОБА_3 є наявна заборгованість за
послуги водопостачання відповідачем
не надано та не встановлено судом.

Доводи відповідача про те, що позивач
відмовляється від укладення з ним
договору щодо надання послуг з
водопостачання, обґрунтовано
відхилено судом першої інстанції,
оскільки суду першої інстанції не
надано доказів щодо відмови позивачки
від укладання нового договору про
надання послуг з водопостачання (а.с.124).

Окрім того, позивач у позові навпаки
просить зобов"язати відповідача
укласти з нею договір про надання
послуг з питного водопостачання.

Секретар Городецької сільської ради
ОСОБА_7 допитана судом в якості свідка
пояснила, що позивачка у грудні 2011 року
відмовилася підписувати новий договір
на право користування водогінною
мережею з 01.01.2012 року. Даний договір не
направлявся поштою та більше позивачці
не пропонували підписати. Однак, не
зважаючи на те, що позивачкою не було
підписано договору з 01.01.2012 року,
водопостачання не було припинено та
позивачка продовжувала сплачувати за
користування водою до липня 2012 року, що
свідчить про продовження договору №58
від 01.08.2008 року.

Зі змісту акту від 25.07.2012 року
убачається, що комісією в складі
сільського голови Городецького
сільської ради Гримашевича М.О.,
слюсаря водогінної мережі
Городецького сільської ради ОСОБА_9 та
директора комунального підприємства
с.Словечне Куліша М.М. було обстежено
водорозбірну колонку по вул.Гірській,
яку розташовано навпроти будинку
ОСОБА_3 та при обстеженні виявлено, що
стояк колонки прийшов в непридатний
стан у зв"язку з корозією та ремонту не
підлягає. (а.с.107). Відтак, спірна
водорозбірна колонка № 19 була частково
демонтована відповідачем та до цього
часу знаходиться в неробочому стані, що
визнали сторони в судовому засіданні.

В обґрунтування правомірності своїх
дій, представник відповідача посилався
на те, що водорозбірна колонка прийшла
в непридатний стан у зв"язку з
неправомірними діями самої позивачки,
яка порушувала правила користування
водогінною мережею.

Суд першої інстанції обґрунтовано
відхилив такі доводи, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.8.2 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 року № 190,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України від 07.10.2008 року за № 936/15627, (далі
Правила) не дозволяється біля
водорозбору прати білизну, мити
автомашини, вози, посуд, домашніх
тварин тощо, приєднувати до
водорозбірних колонок труби і шланги, а
також чинити інші дії, що суперечать
санітарним вимогам.

Однак, вказані Правила не містять норми
про те, що порушення фізичними особами
п.8.2 Правил тягне за собою припинення
роботи водорозбору, як пристрою для
колективного водокористування,
виробником або споживачем, на балансі
якого цей водорозбір перебуває.

З огляду на викладене, доводи
відповідача, які підтверджені показами
свідків, про те, що позивачка допускала
порушення п.8.2 Правил, не спростовують
позовних вимог про обов"язок
відповідача налагодити робочий стан
водорозбірної колонки і відновити
цілодобове безперебійне питне
водопостачання, а відтак не можуть бути
підставою для невиконання
відповідачем обов"язків, закріплених у
п.п.8.3, 14.1 Правил.

Окрім того, статтею 46 Закону України
«Про питну воду та питне
водопостачання» встановлено
відповідальність за порушення
законодавства у сфері питної води та
питного водопостачання, зокрема особи,
винні у: порушенні без поважних причин
встановленого режиму подачі питної
води населенню для питних і
господарсько-побутових потреб;
забрудненні, засміченні, виснаженні
джерел питного водопостачання;
пошкодженні (руйнуванні чи псуванні)
систем питного водопостачання,
порушенні правил їх експлуатації та
встановлених режимів роботи, діях, що
становлять загрозу санітарному та
епідемічному благополуччю населення;
притягаються до відповідальності
згідно із законами України.

Проте, як встановлено судом першої
інстанції та не заперечується
представником відповідача, позивачка
не притягувалася до відповідальності
за порушення правил експлуатації та
режиму роботи водорозбірної колонки.

Наданий акт від 18.07.2012 року про те, що
водорозбірна колонка використовується
позивачкою не за призначенням, не
підтверджує того, що саме протиправні
дії позивачки призвели до її
пошкодження. За обставинами
встановленими комісією, позивачку до
відповідальності не притягували. Окрім
того, даний акт складено безпосередньо
перед відключенням водорозбірної
колонки.

Разом з тим, допитаний в судовому
засіданні свідок ОСОБА_11, який працював
головою сільської ради на час
прийняття водогінної мережі в
експлуатацію пояснив, що водорозбірні
колонки були сплановані так, що не
потребували утеплення, однак,
сільський голова почав проводити
реконструкцію водогінної мережі,
утепляти колонки, що не відповідає
будівельним нормам та спричинило їх
швидке ржавіння і вихід з ладу.

Свідок ОСОБА_12 також пояснив, що з 2008
року відповідач почав проводити
реконструкцію водогінної мережі, яка
стоїть у нього на балансі;
реконструкція полягає в тому, що на
колонках ставлять крани, клапани; після
реконструкції із спірної колонки
почалось постійне витікання води, що
спричинило її ржавіння.

Також, судом першої інстанції
спростовано посилання відповідача на
те, що відключення водорозбірні
колонки біля помешкання позивачки не
порушує її прав, оскільки найближча
робоча колонка знаходиться на відстані
менше 90 метрів від господарства
позивача.

Відповідно до СніП 2.04.02-84
«Водоснабжение. Наружные сети и
сооружения» радіус дії водорозбірної
колонки повинен бути не більше 100
метрів.

Як встановлено судом першої інстанції
та не заперечується сторонами,
відстань від спірної непрацюючої
водорозбірної колонки до
домогосподарства позивача становить
близько 8 метрів, відстань від
найближчої справної колонки до
домогосподарства позивача становить
близько 106 метрів, відстань між спірною
непрацюючою колонкою та найближчою
справною колонкою становить близько 99
метрів.

Згідно протоколу промірів від 12.12.2013
року, складеному за участю сторін,
убачається, що відстань між діючою
колонкою та входом у домоволодіння
ОСОБА_3 становить 106,250 метрів (а.с.144).

Не є підставою для відмови у
задоволенні позову і те, що за
зверненням ОСОБА_3 з приводу
підключення колонки до водогінної
мережі сільської ради, рішенням
виконавчого комітету Городецької
сільської ради № 65 від 29.11.2013 року «Про
розгляд звернення громадянки села
ОСОБА_3» було вирішено рекомендувати
позивачці взяти дозвіл на підключення
до особистого господарства
водовідведення від водогінної мережі
сільської ради, встановивши лічильник
обліку спожитої води за власний
рахунок, самостійно підключитись до
водогінної мережі і нести особисту
відповідальність за роботу відведеної
гілки водогону та проводити за свій
рахунок ремонт та обслуговування даної
ділянки водогону; слюсарю водогінної
мережі ОСОБА_9 тримати на контролі стан
роботи водогінної мережі сільської
ради (а.с.117). Про прийняте рішення
позивача було повідомлено листом № 47
від 06.12.2012 року (а.с.116).

На неодноразові звернення позивача у
різні інстанції з приводу необхідності
відновлення роботи водорозбірної
колонки поблизу її господарства
(а.с.17-26, 47-56, 105), позивачу серед іншого
повідомлялось, що вирішення вказано
питання віднесено до компетенції
органу місцевого самоврядування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що згідно з п.5 ч.1 ст.30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» вирішення питань
водопостачання, відведення та очищення
стічних вод, здійснення контролю за
якістю питної води належать до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад, як власні
(самоврядні) повноваження.

Також, рішенням відповідача від 20.12.2006
року, яким затверджено місцеву
програму забезпечення населення
питною водою «Питна вода Овруччини на
2006-2020 роки», передбачено, що роботи по
реконструкції водопровідних споруд та
запобіганню аваріям у водогінній
мережі повинні здійснюватись
Городецькою сільською радою протягом
усього періоду 2006-2020 років. Окрім того,
враховуючи те, що водогінна мережа села
Городець є комунальною власністю і
знаходиться на балансі відповідача,
останній зобов"язаний здійснювати
ремонт цієї мережі та підтримувати її у
робочому стані, не допускати порушення
прав громадян у сфері питного
водопостачання.

Згідно з п.8.1 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 року № 190,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України від 07.10.2008 року за № 936/15627, (далі
Правила) вуличні водорозбори (колонки)
призначені для колективного
водокористування; місце їх
встановлення визначається за
пропозицією місцевих органів
самоврядування та за погодженням
виробника. Відповідно до п.8.3 Правил,
експлуатація та ремонт водорозборів
здійснюються виробником або
споживачами, на балансі яких
перебувають ці водорозбори і які
зобов'язані: а) стежити за станом
водорозборів, цілісністю їх частин,
дотримуватися санітарних вимог; б) не
допускати нецільового використання
води, утворення калюж та намерзлого
льоду; в) зберігати непошкодженими
водостоки та підступи до водорозборів;
г) виконувати дезінфекцію і фарбування
приладів водорозбору в термін,
визначений договором. Згідно з п.14.1
Правил вуличні, квартальні, дворові,
будинкові мережі, споруди і обладнання
систем водопостачання та
водовідведення обслуговуються та
реконструюються тим підприємством, у
якого ці об'єкти перебувають на
балансі.

З огляду на вищезазначене, не
спростовує правомірності позовних
вимог покликання відповідача на
рішення виконавчого комітету
Городецької сільської ради № 65 від
29.11.2013 року, яким рекомендовано
позивачу взяти дозвіл на підключення
до особистого господарства
водовідведення від водогінної мережі
сільської ради та самостійно
підключитись до водогінної мережі і
нести особисту відповідальність за
роботу відведеної гілки водогону та
проводити за свій рахунок ремонт і
обслуговування даної ділянки водогону,
оскільки таке рішення не позбавляє
відповідача передбаченого пунктом 8.3
Правил обов"язку ремонтувати
водорозбори, які знаходяться у нього на
балансі.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Городецької
сільської ради Овруцького району
Житомирської області залишити без
задоволення, а постанову Овруцького
районного суду Житомирської області
від "06" грудня 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "07" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу Городецька сільська
рада Овруцького району Житомирської
області с.Городець,Овруцький район,
Житомирська область,11125