Справа № 9101/181838/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2013-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2013 р. справа № 2а-5614/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Шлай А.В. Туркіної
Л.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Саксаганської районної у
місті ради м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області

на постанову Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 16.09.2011 року у справі №
2а-5614/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Саксаганської районної у
місті ради м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області

про перерахунок та виплату щорічної
грошової допомоги на оздоровлення та
до Дня Перемоги за 2011 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання дій
відповідача протиправними,
зобов'язання останнього зробити
перерахунок та виплатити позивачу
недоплачену суму разової грошової
допомоги на оздоровлення, відповідно
до ст.48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі - 4585 гривен у 2011
році та зобов'язання відповідача
зробити перерахунок та виплатити
недоплаченої суми щорічної грошової
допомоги до Дня Перемоги, відповідно до
п.5 ст.13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в розмірі - 5532
гривни у 2011 році. В обґрунтування
позовних вимог позивач являється
учасником ліквідації наслідків ЧАЕС 1-ї
категорії, інвалідом війни 2-ї групи та
згідно Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» він має право на
щорічну, до 5-го травня, разову грошову
допомогу в розмірі 10-ти мінімальних
пенсій за віком але всупереч вказаним
нормам відповідач не нарахував та не
виплатив позивачу вищезазначену
допомогу.

Постановою суду першої інстанції
позовні вимоги задоволено; визнано
неправомірними дії відповідача щодо
відмови у нарахуванні та виплати
належних сум разової грошової допомоги
на оздоровлення та до Дня Перемоги
відповідно до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та ст. 13 «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»;
зобов'язано останнього здійснити
нарахування та виплату позивачу суму
разової грошової допомоги на
оздоровлення, відповідно до положень
ст. 48 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат та
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної в місті ради м. Кривого Рогу
здійснити нарахування та виплату
позивачу суму разової грошової
допомоги до Дня Перемоги, відповідно до
положень ст. 13 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які страждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідач оскаржує судове рішення в
апеляційному порядку, вважає що
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить постанову суду скасувати, та
прийняти нове рішення, яким
адміністративний позов залишити без
розгляду.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів вбачається, що позивач, є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1-ї категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, а також інвалідом війни другої
групи, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_2 (а.с.10), виданого 09.11.1993р. та
має право на пільги і гарантії,
встановлені Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

У відповідності із ст. 3 Конституції
України, людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканість і
безпека визнаються найвищою
соціальною цінністю. Права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав людини є головним
обов'язком держави.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України
ограни державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, статтею 17-1 Закону України «Про
статус ветеранів війни гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбаченими статтями 12-16 цього
закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через
відділення зв'язку або, через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами -
за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання. Відповідно до ст.13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» передбачено, що інвалідам
війни II групи щорічно до 5 травня
надається разова грошова допомога в
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком.

Крім того, статтею 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії 2-ї гру пи інвалідності
виплачується щорічна разова грошова
допомога на оздоровлення у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (далі -
Закон України № 796-ХІІ) Кабінет
Міністрів України не уповноважено на
свій розсуд змінювати, у тому числі
зменшувати конкретні розміри
компенсацій і допомоги, зокрема
допомоги на оздоровлення, встановлені
цим Законом. Натомість частиною першою
ст. 67 зазначеного Закону України №796-Х11
від 28.02.1991 року встановлено, що
конкретні розміри всіх передбачених
ним доплат, пенсій та компенсацій
підвищуються Кабінетом Міністрів
України відповідно до зміни індексу
вартості життя і зростання заробітної
плати.

Зазначений закон має вищу юридичну
силу, і при вирішенні позовних вимог
необхідно керуватися вимогами ст.48
Закону України №796-Х11 від 28.02.1991 року,
який передбачає право позивача на
щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат.
Оскільки стосовно цих виплат у 2011 році
ні Верховна Рада України, ні Кабінет
Міністрів України будь-яких рішень із
цих питань не приймали, то виходячи із
загальних засад пріоритетності
законів над урядовими нормативними
актами при розв'язанні цього спору в
частині вимог підлягає застосуванню
ст. 48 Закону України №796-Х11 від 28.02.1991
року, з урахуванням розміру
мінімальної зарплати на момент
виплати.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст.13
Закону України № 796-ХІІ держава бере на
себе відповідальність за завдану шкоду
громадянам та зобов'язується
відшкодувати її за пошкодження
здоров'я або втрату працездатності
громадянами та їх дітьми, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Право позивача на
отримання щорічної грошової допомоги
відповідно до п.5 ст.13 Закону України №
796-ХІІ підтверджується матеріалами
справи. Порушення конституційних прав
особи є протиправною дією.

Оскільки у 2011 році позивач отримав
щорічну грошову допомогу на
оздоровлення в значно менших розмірах,
ніж передбачено Законом України №796-Х11
від 28.02.1991 року, то в цій частині суд
першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позов з урахуванням
розміру мінімальної заробітної плати
на момент виплати грошової допомоги.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи відповідача щодо застосування
норм Закону України «Про Державний
бюджет на 2010 рік», оскільки цей Закон не
поширюється на спірний період.

За таких обставин, суд вважає, що судом
першої інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст..197, ст. п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.
200, ст.ст. 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Саксаганської
районної у місті ради м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області на
постанову Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 16.09.2011 року у справі №
2а-5614/11 залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 16.09.2011 року у справі №
2а-5614/11 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна

Суддя:
А.В. Шлай