Справа № 674/1988/13-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 674/1988/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Білоуса О.В. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області на постанову Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області
від 25 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі -
позивач) до управління Пенсійного
фонду України в Дунаєвецькому районі
Хмельницької області (далі -
відповідач) про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача і якому просив: визнати
протиправними дії щодо відмови в
перерахунку пенсії виходячи з
заробітної плати, одержаної в зоні
відчуження в розмірі 436,12 карбованців
відповідно до довідки про заробіток в
зоні відчуження за № 1/306 від 22.12.2003 року
виданої ВАТ "Дунаєвецьке АТП 16835";
зобов'язати провести перерахунок та
виплату пенсії виходячи із заробітної
плати, одержаної в зоні відчуження в
розмірі 436,12 карбованців на підставі
довідки про заробіток в зоні
відчуження за № 1/306 від 22.12.2003 року ВАТ
"Дунаєвецьке АТП 16835" з дня звернення до
суду.

Постановою Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 25.12.2013
року позов задоволено: визнано дії
відповідача щодо відмови позивачу в
перерахунку пенсії, виходячи із
заробітної плати, одержаної в зоні
відчуження в розмірі 436,12 карбованців
відповідно до довідки про заробіток в
зоні відчуження за № 1/306 від 22.12.2003 року,
виданої ВАТ "Дунаєвецьке АТП 16839"
протиправними; зобов'язано відповідача
провести перерахунок та виплату пенсії
позивачу виходячи із заробітної плати,
одержаної в зоні відчуження в розмірі
436,12 карбованців на підставі довідки
про заробіток в зоні відчуження за №
1/306 від 22.12.2003 року, виданої ВАТ
"Дунаєвецьке АТП 16839" з дня звернення до
суду.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нову постанову, якою в задоволені
позову відмовити.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи повідомленні належним чином.
При цьому представником позивача
надано заяву про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. п.
1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач з 1992 року
перебуває на обліку у пенсійного
органу, як учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що підтверджується посвідченням
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи серія
НОМЕР_1 від 28.02.1991 року, яке оглянуте в
пенсійній справі та посвідченням
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи (категорія 1)
серія НОМЕР_2, яке видано 14.07.2003 року
довічно та є інвалідом 2 групи . У
період з 25.05.1986 року по 29.05.1986 року,
позивач працюючи водієм Дунаєвецького
АТП 16839, правонаступником якого є ПАТ
"Дунаєвецьке АТП-16839", приймав участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС з 08 по 24 годину
вечора, на автомобілі Камаз перевозив
вантажі в 30 км від зони ліквідації
наслідків Чорнобильської АЕС в с.
Копачі Київської області, що
підтверджується копіями рішення
Кам'янець-Подільського міського суду
від 23.10.2003 року про встановлення факту
находження позивача в зоні відчуження
ЧАЕС, довідок , які видані Дунаєвецьким
АТП- 16839 № 1/284, №1/306 від 22.12.2003 року,
наказом № 61 від 16.12.2003 року про
перерахунок заробітної плати.

Також встановлено, що 16.12.2003 року
згідно наказу ВАТ " Дунаєвецьке АТП 16839"
позивачу перераховано заробітну
плату за період роботи в зоні по
ліквідації наслідків на ЧАЕС,
встановлено розмір тарифної годинної
ставки при режимі 6-годинного робочого
дня - 74,6 коп., а бухгалтерію зобов'язано
провести розрахунок оплати праці та
видати довідку, і позивачу видана
відповідної форми довідка про
заробітну плату, яка затверджена
Міністерством соціального захисту
населення України за постановою
Міністрів Української РСР та
Української республіканської ради
профспілок від 10.06.1986 року № 207-7. Також
встановлено, що на підставі рішення
Кам'янець-Подільського міського суду
та документів наданих ВАТ "Дунаєвецьке
АТП-16839" в 2003 році йому було призначено
пенсію по інвалідності відповідно до
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986 році.

Проте у січні 2012 року, після зустрічної
перевірки достовірності видачі
довідки про оплату праці в зоні
відчуження на роботах по ліквідації
наслідків аварій на ЧАЕС в кратному
розмірі, на підставі перерахунку
пенсії згідно постанови KM України "Про
підвищення соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", розмір
призначеної йому пенсії було зменшено,
оскільки сума нарахованої зарплати не
внесена в відомість по нарахуванню
зарплати за 1986 рік. Ухвалою
Дунаєвецького районного суду
Хмельницької області від 24 жовтня 2012
року йому було поновлено строк для
пред'явлення до виконання виконавчого
листа виданого Кам'янець-Подільським
міським судом на підставі рішення від
23.10.2003 року.

Згідно акту зустрічної перевірки
достовірності видачі документів про
стаж та заробітну плату для
перерахунку пенсії позивачу від
26.03.2013р., який проводився управлінням
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому АТП за 1986 рік видно, що
перевіркою первинних документів, а
саме: відомостей по нарахуванню
заробітної плати за 1986 рік встановлено,
що сума нарахованої зарплати не
внесена в відомість по нарахуванню
заробітної плати. Рішення Кам'янець
Подільського міського суду від 23.10.2003
року про встановлення факту находження
позивача в зоні відчуження ЧАЕС
Дунаєвецьким АТП 16839 виконано частково:
перерахунок заробітної плати за дні
роботи в зоні відчуження проведено, але
сума нарахованої зарплати не внесена в
відомість.

01.11.2013 року Кам'янець-Подільським
міськрайоним судом за результатом
розгляду заяви головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції в
Хмельницькій області була винесена
ухвала про відмову в роз'ясненні
рішення Кам'янець-Подільського
міського суду від 23.10.2003 року, оскільки
рішення є зрозумілим та ним було
зобов'язано АТП тільки видати
необхідні документи. В листопаді 2013
року позивач звернувся до управління
ПФУ в Дунаєвецькому районі із заявою
про проведення перерахунку пенсії за
матеріалами пенсійної справи, однак
управління ПФУ в Дунаєвецькому районі
немає можливості зробити перерахунок,
оскільки Дунаєвецьким АТП 16839
заробітна плата позивача не внесена у
відомість по нарахуванню заробітної
плати за 1986 рік.

Згідно повідомлення №37/м-10 відповідача
від 02.12.2013 року провести перерахунок
пенсії позивачу немає можливості,
оскільки Дунаєвецьке АТП 16839 суму
нарахованої зарплати не внесло в
відомість по нарахуванню заробітної
плати.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
відмова Дунаєвецького АТП 16839 внести
запис по нарахуванню заробітної плати
в відомість в графу " перерахунок
пенсії на підставі рішення суду", не
може бути підставою в відмові позивачу
в перерахунку пенсії, оскільки
основним документом для нарахування
пенсії є довідка №1/306 від 22.12.2003 року,
яка видана підприємством про заробіток
в зоні відчуження.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Яка вже встановлено позивач є
пенсіонером та отримує пенсію по
інвалідності згідно Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" цей факт не
заперечується відповідачем.

Відповідно до статті 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Порядок обчислення пенсій зазначеним
категоріям осіб визначається
Кабінетом Міністрів України.

З 01.01.2012 року діє Порядок обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
який затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210,
яким передбачено, що пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до статей 54 і 57 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за бажанням
осіб можуть призначатися виходячи із
заробітної плати, одержаної за роботу в
зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків.
Обчислення пенсій відповідно до
вказаного Закону здійснюється на
підставі довідок про заробітну плату,
які відповідно до статті 15 Закону
видаються установами та організаціями
на підставі первинних документів
(особових рахунків, платіжних
відомостей та інших документів про
нараховану та сплачену заробітну
плату). Підставою для проведення
розрахунку заробітної плати за роботу
в зоні відчуження являються первинні
документи про нараховану заробітну
плату та фактичну тривалість роботи
безпосередньо в зоні відчуження.
Видача довідок про заробітну плату
проводиться підприємствами відповідно
до первинних документів про період
участі у ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС за нормативними документами
того часу.

Довідка про заробітну плату видається
за формою, затвердженою Міністерством
соціального захисту населення України
за постановою Ради Міністрів
Української РСР та Української
республіканської ради профспілок від
10.06.1986 року № 207-7 та у відповідності до
інших нормативних актів про оплату
праці, які діяли під час виконання
роботи (служби) в зоні відчуження.
Відповідно до підпункту першого
вказаної постанови оплата праці
працівників підприємств, установ і
організацій, відряджених у зону
відчуження, провадилась у III, II, І зонах
небезпеки у 4-, 3-, 2-кратному розмірах
тарифної ставки понад середньомісячну
заробітну плату, яка відповідно до
чинного законодавством зберігалась за
основним місцем роботи.

Як вже встановлено позивачем надано
пенсійному органу довідку відповідно
до вказаних вимог. Підставою надання
вказаної довідки слугувало рішення
Кам'янець-Подільського міського суду
від 23.10.2003 року.

Згідно ст. 129 Конституції України
передбачено, що основними засадами
судочинства є обов'язковість рішень
суду. Вказана стаття регламентує
базові положення здійснення
судочинства та визначає основні засади
судочинства, які є системою
загальноправових, міжгалузевих та
галузевих принципів, що розкривають
природу та сутність цивільного,
кримінального та інших форм
судочинства, напрями та досягнення

Так відповідно до ст. 14 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відтак враховуючи викладене, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, що відповідач, фактично без
всяких законних підстав, обмежив право
позивача на отримання пенсії.

На думку колегії суддів не виконання
рішення суду не може бути поставлене в
залежність до законних прав позивача
на забезпечення належного пенсійного
забезпечення, оскільки відповідно до
ст. 61 Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому до
відповідальності може бути
притягнутий лише порушник, яким у
даному випадку позивач не є.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення , а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області залишити без задоволення, а
постанову Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 25 грудня
2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Білоус О.В.

Залімський І. Г.