Справа № 2518/2-а-12126/11
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Павленко О.В.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича м.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Ріпкинської
районної державної адміністрації
Чернігівської області на постанову
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 06 серпня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ріпкинської
районної державної адміністрації
Чернігівської області та зобов'язання
провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 06
серпня 2012 року позовні вимоги
задоволено. Визнано дії відповідача
неправомірними, зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплату позивачу допомогу у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробника та
особистого підсобного господарства на
підставі ст.37 Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
30 вересня 2010 року по 06 серпня 2012 року, з
урахуванням фактично виплачених
коштів.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити у задоволенні
вимог адміністративного позову.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справ
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанову суду слід скасувати з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
вимога позивача щодо зобов`язання УПФУ
здійснити перерахунок та виплату
допомогу у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробника та особистого
підсобного господарства на підставі
ст.37 Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

З таким висновком суду повністю не
можна погодитися, так як судом першої
інстанції невірно визначений період
виплат.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою пенсійного віку,
віднесена до 3 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та проживає у зоні
гарантованого добровільного
відселення.

У відповідності до ст. 49 Закону пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

У відповідності до статті 37 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірі у зоні гарантованого
добровільного відселення - 30 процентів
від мінімальної заробітної плати.

Всупереч ст. 37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказана доплата
виплачувалася частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 936 від 20.09.2005 року, а не в кратному
відношенні до мінімальної заробітної
плати, як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України № 936 від 20.09.2005 року
відповідач не правомірно виплачував
доплату в меншому розмірі ніж це
передбачено ст. 37 зазначеного Закону.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у Позивача права на
перерахунок та виплату щомісячної
грошової допомоги у розмірі,
визначеному ст. 37 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Однак, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції про зобов'язання нарахувати
та виплатити недоплачене підвищення до
пенсії починаючи з 01 січня 2012 року, та
приходить до висновку про необхідність
скасування судового рішення в цій
частині, з огляду на наступне.

Законом України від 22.12.2011 р. N 4282-VI «Про
державний бюджет України на 2012 рік»
установлено, що у 2012 році норми і
положення статті 37 застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2012 рік

Таким чином, кінцевою датою
перерахунку має бути 31 грудня 2011 року
включно.

Враховуючи викладене колегія суддів
приходить до висновку про скасування
постанови суду першої інстанції в
частині задоволення позову починаючи з
01 січня 2012 року.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Таким чином вимоги апеляційної скарги
підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 99, 100, 160, 183-2, 197, 198, 202, 205,207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області -
задовольнити частково.

Постанову Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 06 серпня 2012
року - скасувати в частині задоволення
позовних вимог за період з 01 січня 2012
року по 06 серпня 2012 року.

В цій частині прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову залишити без
змін.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.