Справа № 2а/0570/9758/12
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/81935/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скаргу Східної митниці на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 31.10.2012р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4.12.2012р. у
справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮНІОІЛ»

до відповідача Східної митниці

про визнання незаконним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2011р. до суду надійшов позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮНІОІЛ» (далі
Товариство) про визнання незаконним та
скасування рішення Східної митниці
(далі Митниця). Свої вимоги позивач
мотивував тим, що при здійсненні
митного оформлення товару, отриманого
на підставі зовнішньоекономічного
контракту, Митницею прийнято рішення
про призначення іншого коду даного
товару, ніж того, що було зазначено
Товариством у митній декларації.
Вважаючи, що це рішення прийнято з
порушенням вимог чинного
законодавства та помилково, позивач
просив задовольнити позов.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 31.10.2012р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 4.12.2012р., позов задоволено.

Не погодившись з судовими рішеннями,
Митниця звернулась з касаційною
скаргою, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просила їх скасувати та відмовити в
задоволенні позову. При цьому скаржник
зазначив, що суди дійшли помилкового
висновку про незаконність дій
відповідача при визначенні коду
товару.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у травні 2011р. позивач
звернувся до Митниці за митним
оформленням отриманого за
зовнішньоекономічним контрактом
товару. При цьому, позивачем у
відповідній графі вантажної митної
декларації було зазначено код товару
, що згідно з Українською
класифікацією товарів
зовнішньоекономічної діяльності (далі
УКТЗЕД) класифікується, як важкі
дистиляти, рідке паливо (мазут), для
специфічних процесів переробки, що
перелічені у Розділі V УКТЗЕД.

22.07.2011р. відповідачем, на підставі
висновку Центрального митного
управління лабораторних досліджень та
експертної роботи (далі ЦМУЛДЕР),
прийнято рішення про встановлення
іншого коду товару, а саме , що
відповідає групі «важкі дистиляти,
рідке паливо (мазут), для інших цілей, із
вмістом сірки не більш як 1 мас.%».

Отже, між сторонами виник спір щодо
правильності визначення митним
органом коду товару.

Відповідно до ст. 313 Митного кодексу
України (в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин)
митні органи класифікують товари,
тобто відносять товари до
класифікаційних групувань, зазначених
в УКТЗЕД, а їх рішення щодо
класифікації товарів для митних цілей
є обов'язковими для підприємств і
громадян.

Водночас, частиною другою статті 71 КАС
України обумовлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Задовольнивши позов Товариства, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що Митницею не надано
достатніх та беззаперечних доказів
правильності та обґрунтованості свого
рішення щодо класифікації спірного
товару за кодом УКТЗЕД та не
спростовано доводів позивача щодо
помилковості такої класифікації.

Колегія суддів вважає висновки
судів попередніх інстанцій
правильними з огляду на таке.

Між сторонами відсутній спір щодо
віднесення наданого для митного
оформлення товару до класифікаційного
угруповання «важкі дистиляти, паливо
рідке (мазут)», проте виник спір щодо
подальшої класифікації товару, яка
визначається цілями його
безпосереднього використання.

Позивачем у ВМД зазначено, що
вказаний товар призначено для
здійснення специфічних процесів
переробки, а саме - перегонка при
атмосферному тиску для отримання
лігроїно-газойлевої фракції.

Висновки ЦМУЛДЕР від 23.05.2011р. та інші
надані відповідачем докази не
спростовують тверджень Товариства про
можливість використання товару в
цілях, зазначених у ВМД.

Згідно з пунктом 6 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД для юридичних
цілей класифікація товарів у товарних
підпозиціях, товарних категоріях і
товарних підкатегоріях здійснюється
відповідно до назви останніх, а також
приміток, які їх стосуються, з
урахуванням певних застережень (mutatis
mutandis), положень вищенаведених правил за
умови, що порівнювати можна лише назви
одного рівня деталізації. Для цілей
цього правила також можуть
застосовуватися відповідні примітки
до розділів і груп, якщо в контексті не
зазначено інше.

Відповідно до підпункту "а" пункту 3
цих правил у разі, коли згідно з
правилом 2 "б" або з будь-яких інших
причин товари на перший погляд можна
віднести до двох і більше товарних
позицій, перевага надається тій
товарній позиції, яка більш конкретно
описує товар у порівнянні з
найменуванням товарних позицій, що
дають більш загальний опис.

Отже, при визначенні коду товару
відповідачем помилково враховувалась
лише його назва без урахування
призначення його для досягнення певних
цілей.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201, 224, 229, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Східної Вінницької
митниці залишити без задоволення,
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 31.10.2012р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4.12.2012р. - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз