Справа № 102/1862/13-а
Суддя: Кучерук Олег Васильович
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 102/1862/13-а

27.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кучерука О.В.,

суддів Єланської О.Е. ,

Кукти М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Армянськ АРК на постанову
Армянського міського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Шестаковська
Л.П. ) від 11.12.2013 року по справі №102/1862/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

представник позивача: ОСОБА_3 (АДРЕСА_2)

до Управління Пенсійного фонду України
в м. Армянськ АР Крим (вул. Шкільна,
55-а,Армянськ,Красноперекопський район,
Автономна Республіка Крим,96012)

про визнання протиправною
бездіяльності та спонукання до
вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

Постановою Армянського міського
суду Автономної Республіки Крим
від 11.12.13 року позов задоволено
частково.

Визнано незаконною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м. Армянськ АР Крим щодо відмови у
виплаті пенсії за віком ОСОБА_2.

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Армянськ
АР Крим відновити виплату пенсії за
віком ОСОБА_2, починаючи з 25 жовтня 2010
року.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною
постановою суду, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Армянського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 11.12.13 року та прийняти нове
рішення по справі, яким у задоволені
позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання 27.01.2014 сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Розглянувши справу в порядку ст. 195, п. 2
ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 перебував на пенсійному обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в місті Армянськ Автономної Республіки
Крим та з 1 лютого 1992 року отримував
пенсію за віком, яка була призначена
йому безстроково (а.с. 4), на постійне
проживання до Ізраїлю він виїхав у
жовтні 1996 року.

25.10.2013 року позивач через свого
представника звернувся до УПФ з листом
про поновлення виплати йому раніше
призначеної пенсії на підставі Рішення
Конституційного Суду України № 25-рн/2009
від 07 жовтня 2009 року.

Листом № 73/2-1 від 29.10.2013 року
відповідач повідомив, що під час
перебування особи за кордоном пенсія
виплачується в тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.
Оскільки порядок для перерахування
коштів громадянам Ізраїлю відсутній,
підстав для поновлення виплати пенсії
немає, крім того, він не проживає та не
зареєстрований в Україні та не
звернувся до УПФУ особисто з
необхідним переліком документів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 24 Конституції
України громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Згідно пункту 2 частини першої статті
49 Закону України № 1058 "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно статті 51 вказаного Закону №
1058, у разі виїзду пенсіонера на
постійне місце проживання за кордон
пенсія, призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Рішенням Конституційного Суду
України від 07.10.2009 N25-рп/2009 визнано
неконституційними пункт 2 статті 49
та друге речення статті 51 Закону № 1058.

У відповідності з частиною третьою
статті 2 Протоколу N 4 Конвенції про
захист прав і основних свобод людини
кожна людина має право на вільне
пересування і свободу вибору місця
проживання. Кожна людина має право
залишати будь-яку країну, включаючи
свою власну.

Згідно з частиною другою статті 2
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" реєстрація місця
проживання чи місця перебування особи
або її відсутність не може бути умовою
реалізації прав і свобод, передбачених
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України, або підставою для
їх обмеження.

За таких обставин, кожен громадянин
України, включаючи пенсіонерів, має
право на вибір свого місця проживання,
зі збереженням усіх конституційних
прав.

Таким чином, колегія суддів
зазначає, що із визнанням
неконституційними положень пункту 2
статті 49 та статті 51 Закону України №
1058 "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" зникли перешкоди
для реалізації позивачем своїх прав на
пенсійне забезпечення.

Позивач як громадянин України,
незалежно від країни свого проживання,
вправі користуватися всіма своїми
конституційними правами, в тому числі і
на пенсійне забезпечення, а тому
відсутні законодавчі перешкоди для
виплати пенсій.

Аналіз наведених норм свідчить,
що після прийняття рішення
Конституційним Судом України, Законом
№1058-1V не встановлено підстав для
припинення пенсії в разі перебування
пенсіонера за кордоном.

Відповідно до частини другої статті
49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" поновлення виплати
пенсії здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Зважаючи на наведене заява
пенсіонера від 25.10.2013 року є підставою
для поновлення виплати пенсії
позивачу, а дії відповідача щодо
відмови позивачу у відновленні
нарахування та виплати пенсії за віком,
яку він отримував до виїзду на постійне
місце проживання за межі України є
протиправними.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, рішення
суду ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Армянськ
АРК залишити без задоволення.

Постанову Армянського міського суду
Автономної Республіки Крим від 11.12.2013
року по справі №102/1862/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
О.В.Кучерук

Судді підпис
О.Е.Єланська

підпис М.В. Кукта

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
О.В.Кучерук