Справа № 186/2322/13-а
Суддя: Бондарьова Г. М.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/2322/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р. Першотравенський
міський суд Дніпропетровської області
в складі:головуючої судді Бондарьової
Г. М.,

при секретарі:Кобкі Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Першотравенську Дніпропетровської
області справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до заступника
начальника Дніпропетровської
митниці-начальника управління
боротьби з контрабандою та митними
правопорушеннями Міндоходів України
Авдєєва Едуарда Євгеновича про
скасування постанови про порушення
митних правил,-

ВСТАНОВИВ :

26 листопада 2013 року, з уточненнями від 16
січня 2014 року ,позивач звернувся з
адміністративним позовом до
заступника начальника
Дніпропетровської митниці-начальника
управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями Міндоходів
України Авдєєва Едуарда Євгеновича про
скасування постанови про порушення
митних правил № 0352/11000001/13 від 19
листопада 2013 року, відповідно до якої
він визнаний винним у вчиненні
порушення митних правил,
відповідальність за яке передбачена ч.
2 ст. 469 Митного кодексу України , та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в сумі 8500 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог (з
урахуванням уточнень) позивачем
зазначено, що відповідачем при
провадженні у справі про порушення
митних правил стосовно нього було
порушені вимоги положень Митного
кодексу України, а постанова є
незаконною, необґрунтованою та такою,
що підлягає скасуванню, оскільки
винесена з порушенням норм чинного
законодавства, є протиправною та
підлягає скасуванню, оскільки при
розгляді справи не було з'ясовано і
доведено обставини, які б свідчили, що в
його діях є ознаки проступку, за який
законом встановлено адміністративну
відповідальність.

Представник позивача в судове
засідання не з»явився ,надав заяву про
слухання справи у його
відсутність,позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача вимоги позову
не визнав,надавши суду заперечення
проти позову,посилаючись на обставини
викладені у запереченні,просить
розглянути справу без участі
представника митниці.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
задоволення вимог позовної заяви з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 529
Митного кодексу України постанова
митниці у справі про порушення митних
правил може бути оскаржена до
місцевого загального суду як
адміністративного суду в порядку,
передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Диспозицією частини 2 статті 469 МК
України передбачена адміністративна
відповідальність, зокрема, за
користування та розпорядження
товарами, митне оформлення яких не
закінчено, без дозволу митного органу.

Постановою відповідача від 19
листопада 2013 року № 0352/110000001 /13 позивач
притягнутий до адміністративної
відповідальності за частиною 2 статті
469 МК України з накладенням стягнення у
виді 8500 грн. штрафу. Цією постановою
констатовано, що 01.10.2013 року позивач
користувався без дозволу митного
органу автомобілем марки «ВАЗ211440» р/н
НОМЕР_3,кузов № НОМЕР_2 , який ввезений
на митну територію України 09.12.10 року в
зоні діяльності м/п «Гоптівка»
Харьківської митниці ОСОБА_4 , митне
оформлення якого не закінчено.

Але всупереч вимогам закону
відповідачем не надано суду будь-яких
доказів обізнаності ОСОБА_2 про те,що
він керує зазначеним автомобілем ,
митне оформлення якого не закінчено.

По ствердженню позивача,яке не
спростовано відповідачем, він керував
автомобілем ОСОБА_4 на його прохання за
його сімейними обставинами, за
наявності відповідного посвідчення
водія та реєстраційних документів на
цей транспортний засіб, які йому надав
ОСОБА_4,що не заборонено Правилами
дорожнього руху України.

Зазначені ствердження позивача
відповідачем в суді не оспорені.

Крім того посилання позивача не
суперечать роз»ясненням Державної
митної служби України у Листі від
03.09.2012 року № 20/2-11/09804-ЕП «Про
кваліфікацію дій за ст. 469 МК України»
слідуючого змісту:

У зв'язку з набранням чинності Митним
кодексом України від 13.03.2012 N 4495-VI
Департаментом боротьби з контрабандою,
аналізу ризиків та протидії корупції
розглянуто звернення митних органів
стосовно притягнення до
адміністративної відповідальності
осіб-нерезидентів, у разі
розпорядження ними тимчасово
ввезеними на митну територію України
транспортними засобами особистого
користування.

За результатами опрацювання
повідомляємо наступне.

Умови та порядок пропуску та
оподаткування товарів, що
переміщуються (пересилаються) через
митний кордон України громадянами для
особистих, сімейних та інших потреб, не
пов'язаних зі здійсненням
підприємницької діяльності,
регулюється розділом XII Митного
кодексу України ( № 4495-У1).

Відповідно до статті 380 Митного кодексу
України ( № 4495-У1) тимчасове ввезення
громадянами-нерезидентами на митну
територію України транспортних
засобів особистого користування
дозволяється на строк до одного року.
Цей строк може бути продовжено митними
органами з урахуванням дії обставин
непереборної сили та особистих
обставин громадян, які ввезли такі
транспортні засоби, за умови
документального підтвердження цих
обставин, але не більш як на 60 днів.
Обов'язковою умовою допуску зазначених
транспортних засобів до тимчасового
ввезення на митну територію України є
реєстрація цих транспортних засобів в
уповноважених органах іноземних
держав, що підтверджується відповідним
документом.

При цьому тимчасово ввезені
транспортні засоби особистого
користування можуть використовуватися
на митній території України виключно
тими громадянами, які ввезли їх в
Україну, для їх особистих потреб, не
можуть використовуватися для цілей
підприємницької діяльності в Україні,
бути розкомплектовані, а також
відчужені чи передані у володіння,
користування або розпорядження іншим
особам.

Крім того, частиною п'ятою цієї ж статті
( № 4495-У1) на особу, яка тимчасово ввезла
транспортний засіб особистого
користування, покладено обов'язок
вивезти за межі митної території
України з дотриманням строків,
установлених відповідно до вимог цього
Кодексу(№ 4495-У1), цей транспортний
засіб, або помістити у митні режими
відмови на користь держави, знищення
або руйнування чи оформити для
вільного обігу на митній території
України за умови сплати митних
платежів, які відповідно до закону
підлягають сплаті при імпорті таких
транспортних засобів.

Таким чином, на особу покладається
обов'язок вчинити низку дій з метою
дотримання вимог законодавства
України.

Сукупність дій, що підлягають
виконанню відповідними особами і
митними органами з метою дотримання
вимог законодавства України з питань
державної митної справи, є митними
формальностями (пункт 29 статті 4
Митного кодексу України ( № 4495-У1).

Виконання митних формальностей,
необхідних для випуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення визначається як митне
оформлення (пункт 23 статті 4 Митного
кодексу України ( № 4495-У1).

Відповідно до частини першої статті 246
Митного кодексу України ( № 4495-У1) метою
митного оформлення є забезпечення
дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України.

Частиною четвертою статті 255 Митного
кодексу України ( № 4495-У1) визначено, що
митне оформлення вважається
завершеним після виконання всіх митних
формальностей, визначених цим Кодексом
відповідно до заявленого митного
режиму.

Таким чином, невиконання особою дій,
визначених законодавством України,
унеможливлює надання митним органом
дозволу на користування та/або
розпорядження товарами, щодо яких
здійснюється митне оформлення. Митне
оформлення в такому випадку не може
вважатись закінченим.

З огляду на викладене, у разі
встановлення фактів відчуження чи
передачі у володіння, користування або
розпорядження іншим особам
транспортних засобів особистого
користування, ввезених
особами-нерезидентами, є підстави для
розгляду питання щодо наявності ознак
правопорушення, передбаченого
частиною 2 статті 469 Митного кодексу
України ( № 4495-У1).

Санкції за неправомірні операції з
товарами, митне оформлення яких не
закінчено, або з товарами, що
перебувають на тимчасовому зберіганні
під митним контролем, передбачені
статтею 469 Митного кодексу України ( №
4495-У1), дозволяють накласти на особу
лише штраф за неправомірні операції з
такими товарами, що виключає
можливість вилучення митними органами
таких товарів, зокрема транспортних
засобів.

При цьому відповідно до абзацу другого
пункту 2.2 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001 N 1306,
власник транспортного засобу може
передавати такий засіб у користування
іншій особі, що має посвідчення водія
на право користування транспортним
засобом відповідної категорії,
передавши їй реєстраційний документ на
цей транспортний засіб.

Статтею 265-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення (далі -
КУпАП) передбачена можливість
тимчасового затримання транспортного
засобу працівником Державної
автомобільної інспекції у разі
наявності підстав вважати, що водієм
вчинено порушення, передбачені,
зокрема, статтею 126 КУпАП (керування
транспортним засобом особою, яка не має
відповідних документів на право
керування таким транспортним засобом
або не пред'явила їх для перевірки).

Зокрема, частиною першою статті 126
КУпАП встановлена відповідальність за
керування транспортним засобом особою,
яка не має при собі або не пред'явила
для перевірки посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційного
документа на транспортний засіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (страхового сертифіката
"Зелена картка").

З огляду на викладене, тимчасове
затримання транспортних засобів за
участі представників відповідних
підрозділів Державної автомобільної
інспекції Міністерства внутрішніх
справ України можливе за умови, що
тимчасово ввезеним на митну територію
України транспортним засобом
особистого користування керує особа,
яка не має відповідних документів на
право керування таким транспортним
засобом, зокрема реєстраційних
документів».

Отже як вбачається зі змісту
зазначених вимог закону та зазначених
відомчих роз»яснень Державної митної
служби України допускається передача
власником транспортного засобу
,відповідно до абзацу другого пункту 2.2
Правил дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 N 1306, у користування іншій
особі, що має посвідчення водія на
право користування транспортним
засобом відповідної категорії,
передавши їй реєстраційний документ на
цей транспортний засіб.

Будь-яких доказів обізнаності ОСОБА_2
під час керування (користування)
автомобілем «ВАЗ 211440» р/н НОМЕР_3 01.10.2013
року ,ввезеним на митну територію
України ОСОБА_4 09.12.10року,про те,що
митне оформлення зазначеного
автомобіля ОСОБА_4 не закінчено
,відповідачем суду не надано.

А керування ОСОБА_2 01.10.2013 року
зазначеним автомобілем при наявності
переданого йому ОСОБА_4 реєстраційного
посвідчення на автомобіль та при
наявності у нього посвідчення водія на
право користування транспортним
засобом відповідної категорії не
суперечить чинному законодавству.

За таких обставин суд приходить до
переконання, що відповідачем не
доведено обізнаність позивача,а отже
його вину, в користуванні
автомобілем,митне оформлення якого не
закінчено ОСОБА_4,який ввіз його на
митну територію України 09.12.10 року,що
свідчить про відсутність в діях
позивача складу адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 2 статті 469 МК України, а тому
оскаржувану постанову слід скасувати,
провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, ст.ст. 287-298
КУпАП, ст.ст. 469, 529 МК України, керуючись
ст.ст. 71, 159-163,1712 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Постанову заступника начальника
Дніпропетровської митниці-начальника
управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями Міндоходів
Авдєєва Едуарда Євгеновича від 19
листопада 2013 року № 0352/110000001/13 в справі
про порушення митних правил за ч.2 ст. 469
Митного кодексу України відносно
ОСОБА_2 про накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі п»ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян,що складає 8500(вісм тисяч
п»ятсот) гривень , скасувати, а
провадження у справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
Г. М. Бондарьова