Справа № 2-а-2508/12893/2011
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
інстанції: Соловей В.В.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді
Мамчура Я.С.

суддів
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України в м. Києві апеляційні
скарги Головного Управління
Пенсійного фонду України у
Чернігівській області та Управління
праці та соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
на постанову Козелецького районного
суду Чернігівської області від 20.03.12 р.
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного Управління
Пенсійного фонду України у
Чернігівській області та Управління
праці та соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 20.03.12 р. позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачі подали
апеляційні скарги, в якій просить
скасувати дану постанову та прийняти
нову про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач є непрацюючим пенсіонером,
який проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи 4-ої категорії.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» громадянам, які працюють
на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати;

- у зоні гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного
контролю - одна мінімальна заробітна
плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті. Пенсіонерам, які працюють у
зонах радіоактивного забруднення,
оплата праці додатково підвищується на
25 процентів від розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ст.51 ЗУ «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 4, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається в розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.37 ЗУ «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» громадянам, які проживають
на територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах, зокрема, у зоні посиленого
радіоекологічного контролю в розмірі 30
процентів від мінімальної заробітної
плати; у зоні гарантованого

добровільного відселення - 40 процентів
від мінімальної заробітної плати; у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - 50 процентів від
мінімальної заробітної плати.

ЗУ «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» до ст. ст.
39,51 ЗУ «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» були
внесені змін, якими зменшено розмір,
зазначених в ній виплат.

Рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
року визнано таким, що не відповідають
Конституції України положення ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» якими
внесено зміни до ст.ст. 37, 39,51 ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Отже, починаючи з 22 травня 2008 року
виплати, передбачені ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу мають
здійснюватись у розмірах, визначених
ст.ст. 39, 51, 37 даного закону.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційні скарги
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 197, 183-2, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Головного
Управління Пенсійного фонду України у
Чернігівській області та Управління
праці та соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області -
залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду
Чернігівської області від 20.03.12 р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Мамчур
Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.