Справа № 2а-10140/11/2070
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 р.Справа № 2а-10140/11/2070Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Відділу державної виконавчої
служби Валківського районного
управління юстиції Харківської
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
07.09.2011р. по справі № 2а-10140/11/2070

за позовом ОСОБА_2

до Відділу державної виконавчої
служби Валківського районного
управління юстиції Харківської
області треті особи ОСОБА_3

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Валківського
районного управління юстиції
Харківської області, третя особа:
ОСОБА_3, в якому просила визнати
протиправними дії Відділу державної
виконавчої служби Валківського
районного управління юстиції
Харківської області про накладення
29.03.2007 року арешту на все нерухоме майно
за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4;
скасувати постанову Відділу державної
виконавчої служби Валківського
районного управління юстиції
Харківської області від 29.03.2007 року
серії АА № 181781 про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження; зобов'язати Відділ
державної виконавчої служби
Валківського районного управління
юстиції Харківської області зняти
арешт з усього нерухомого майна за
адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 07.09.2011 р.
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Визнано протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Валківського районного управління
юстиції Харківської області щодо
накладення арешту на житловий будинок
з надвірними будівлями, розташований
за адресою: АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_2 та скасовано в
цій частині постанову відділу
державної виконавчої служби
Валківського районного управління
юстиції Харківської області від 29.03.2007
року серії АА № 181781 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

Зобов'язано Відділ державної
виконавчої служби Валківського
районного управління юстиції
Харківської області зняти арешт з
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з
вищезазначеним судовим рішенням,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просив скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 07.09.2011р. та
прийняти нову постанову, якою
відмовити позивачу в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що судом першої
інстанції не врахований той факт, що
ОСОБА_6 має частку на майно, що
знаходиться у спільному володінні з
його дружиною ОСОБА_4

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, представника
позивача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 29
березня 2007 року між ОСОБА_2 з однієї
сторони та ОСОБА_4 й ОСОБА_6 з іншої
сторони був укладений Договір позики
(а.с.4).

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4 й ОСОБА_6 за Договором позики,
ОСОБА_4 було передано позивачу в
іпотеку будинок АДРЕСА_1 за Договором
про задоволення вимог
іпотекодержателя, 29 березня 2007 року
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_7 та зареєстрованого в
реєстрі за № 1460 (а.с. 5).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4, ОСОБА_6
своїх зобов'язань за Договором позики,
відповідно до договору про задоволення
вимог іпотекодержателя від 29.03.2007 року
звернуто стягнення на предмет іпотеки
і передано будинок АДРЕСА_1 у власність
позивача ОСОБА_2.

12 жовтня 2010 року ОСОБА_2 зареєструвала в
КП «Валківське бюро технічної
інвентаризації» своє право власності
на Будинок за реєстраційним № 15234991
(а.с.6).

Постановою старшого державного
виконавця ДВС у Валківському та
Коломацькому районах Харківської
області від 29.03.2007 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-63,
виданого 29.03.2005 року Валківським
районним судом Харківської області,
про стягнення з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_3 66 300 грн. Боржнику для
добровільного виконання рішення суду
надано строк до 05.04.2007 року (а.с.31).

В межах даного виконавчого
провадження, постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби у Валківському та
Коломацькому районах Харківської
області від 29.03.2007 року накладено арешт
на все майно, що належить ОСОБА_4, за
адресою:АДРЕСА_1, та оголошено заборону
відчуження будь-якого майна, яке
належить ОСОБА_4.

Зміст постанови свідчить про те, що
підставою для її прийняття стала
ухвала Валківського районного суду
Харківської області від 22.06.2006 року про
накладення арешту на будинок, що
належить ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку забезпечення виконання в/л-63/05
від 29.03.2005 року (а.с.32).

Не погоджуючись з діями відповідача
щодо прийняття постанови про
накладення арешту від 29.03.2007 року,
позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, відповідачем
не дотримані вимоги ст. 30 Закону
України «Про виконавче провадження» в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин, оскільки в день
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 3377638 з примусового виконання
виконавчого документу (виконавчого
листа, виданого Валківським районним
судом Харківської області 29.03.2005 року у
справі № 2-63 про стягнення з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 66300 грн.) прийнято
постанову серії АА № 181781 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, відповідно до якої
накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_4, та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, що належить ОСОБА_4 та
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі ухвали Валківського
районного суду Харківської області від
29.03.2005 року про накладення арешту, в
порядку забезпечення виконання
виконавчого листа 63/05 від 29.03.2005 року за
виконавчим провадженням, яке вже було
закрито за заявою стягувача ОСОБА_3 та в
межах якого прийнято постанову від
28.03.2007 року про звільнення з під арешту
всього майна, що належить ОСОБА_4.

Крім того, суд посилався на те, що арешт
накладено на майно іншої особи
(ОСОБА_4), що не є боржником у справі. До
позивача перейшло право власності на
нерухоме майно, на яке накладено арешт
у виконавчому провадженні ВП № 3377638, на
підставі договору позики та договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя, укладених між нею та
ОСОБА_4, та нотаріально посвідчених
29.03.2007 року, які пройшли державну
реєстрацію в комунальному
підприємстві "Валківське бюро
технічної інвентаризації".

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 24 Закону
України «Про виконавче провадження» (у
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття
виконавчого провадження не пізніше
наступного дня надсилається стягувачу,
боржнику та органу (посадовій особі),
який видав виконавчий документ.

Частиною шостою статті 24 Закону
України «Про виконавче провадження»
визначено, що державний виконавець за
заявою стягувача, з метою забезпечення
виконання рішення про майнові
стягнення, разом з постановою про
відкриття виконавчого провадження
вправі накласти арешт на майно
боржника (крім коштів) та оголосити
заборону на його відчуження. Одночасно
з винесенням такої постанови державний
виконавець може провести опис і арешт
майна боржника в порядку, визначеному
цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України
«Про виконавче провадження», арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Згідно ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження», звернення
стягнення на будинок, квартиру, інше
приміщення, земельну ділянку, що є
нерухомим майном, провадиться у разі
відсутності у боржника достатніх
коштів чи рухомого майна. При цьому в
першу чергу провадиться звернення
стягнення на окрему від будинку
земельну ділянку, інше приміщення, що
належать боржникові. В останню чергу
звертається стягнення на жилий будинок
чи квартиру.

Разом з жилим будинком стягнення
звертається також на прилеглу земельну
ділянку, що належить боржникові.

У разі звернення стягнення на будинок,
квартиру, приміщення, земельну ділянку,
державний виконавець запитує
відповідні місцеві органи виконавчої
влади та органи місцевого
самоврядування про належність
зазначеного майна боржникові на праві
власності та його вартість, а також
запитує нотаріальний орган, чи не
знаходиться це майно під арештом.

Одержавши документальне підтвердження
належності боржникові на праві
власності будинку чи іншого нерухомого
майна, державний виконавець накладає
на них арешт шляхом опису і оцінки за їх
вартістю на момент арешту та надсилає
повідомлення нотаріальному органу за
місцем знаходження майна вимогу про
реєстрацію даного факту. Про
накладення арешту на будинок чи інше
нерухоме майно, заставлене третім
особам, державний виконавець
невідкладно повідомляє цих осіб.

Приписами ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитися, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк відповідно до статті
24 цього Закону.

У разі, якщо копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
одержана боржником несвоєчасно,
внаслідок чого боржник був позбавлений
можливості добровільно виконати
рішення і у встановлений державним
виконавцем строк, за письмовою заявою
боржника при підтвердженні | факту
несвоєчасного одержання вказаної
постанови державний виконавець
відкладає провадження виконавчих дій у
порядку, встановленому статтею 32 цього
Закону, та поновлює боржнику строк для
добровільного виконання рішення.

Якщо при відкритті виконавчого
провадження державним виконавцем у
порядку, встановленому статтею 24 цього
Закону, накладено арешт на майно
боржника, за погодженням з державним
виконавцем боржник має право у строк,
встановлений для добровільного
виконання рішення, реалізувати належне
йому майно в рахунок повного або
часткового погашення боргу за І
виконавчим документом. У цьому разі
покупець майна боржника повинен внести
кошти за придбане майно на рахунок
органу державної виконавчої служби у
строк, встановлений для добровільного
виконання рішення. Після внесення
покупцем коштів арешт з проданого
майна боржника знімається за
постановою державного виконавця.

У разі повного добровільного виконання
рішення боржником у встановлений для
добровільного виконання строк
державний виконавець складає про це
акт, який є підставою для закінчення
виконавчого провадження.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції в день відкриття
виконавчого провадження ВП № 3377638 з
примусового виконання виконавчого
документу: виконавчого листа, виданого
Валківським районним судом
Харківської області 29.03.2005 року у
справі № 2-63 про стягнення з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 66300 грн. було прийнято
постанову серії АА № 181781 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, відповідно до якої
було накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_4 та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, що належить ОСОБА_4 та
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі ухвали Валківського
районного суду Харківської області від
29.03.2005 року про накладення арешту на
будинок, що належить ОСОБА_4, за адресою:
АДРЕСА_1.

Проте, колегія суддів звертає увагу на
той факт, що 28.03.2007 року ст. державним
виконавцем ДВС у Валківському та
Коломацькому районах Абрамовим Р.М. при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2-63 від 29.03.2005 року про стягнення
з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 суми боргу
66300, 00 грн. на підставі заяви стягувача
про повернення виконавчого документа
без подальшого виконання прийнято
постанову про звільнення з-під арешту
всього майна, що належить ОСОБА_4. (а.с.9).

Положеннями ст. 38 Закону України "Про
виконавче провадження" (в редакції, що
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) у разі закінчення
виконавчого провадження згідно із
статтею 37 цього Закону, крім
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого органу державної
виконавчої служби; повернення
виконавчого документа стягувачу
згідно із статтею 40 цього Закону;
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, згідно із
статтею 40-1 цього Закону, припиняється
чинність арешту майна боржника,
скасовуються інші здійснені державним
виконавцем заходи примусового
виконання рішення, а також провадяться
інші дії, необхідні у зв'язку з
завершенням виконавчого провадження.
Завершене виконавче провадження не
може бути розпочате знову, крім
випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, відповідач, в порушення
вищезазначеної норми, неправомірно
знову розпочав виконавче провадження.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
неправомірності накладення арешту на
майно ОСОБА_4, що не є боржником у
справі, оскільки ним є ОСОБА_6, чоловік
ОСОБА_4. (а.с.31-32).

Також, є правомірним висновок суду
першої інстанції про те, що до позивача
перейшло право власності на нерухоме
майно, що було предметом арешту у
виконавчому провадженні ВП № 3377638, на
підставі договору позики та договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя, укладених між нею та
ОСОБА_4 та нотаріально посвідчених
29.03.2007 року, які пройшли державну
реєстрацію в комунальному
підприємстві "Валківське бюро
технічної інвентаризації", тобто, в
законному порядку.

До теперішнього часу зазначені
договори не оскаржені та не скасовані,
а тому є чинними.

А ні до суду першої інстанції, а ні до
суду апеляційної інстанції не надано
доказів, що ОСОБА_6, належало на праві
власності частина житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що
державним виконавцем при винесенні
оскаржуваної постанови, не з'ясовано,
чи набрала законної сили ухвала
Валківського районного суду
Харківської області від 22.06.2006 року про
накладення арешту на будинок, що
належить ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що Відділ
державної виконавчої служби
Валківського районного управління
юстиції Харківської області при
накладенні арешту на житловий будинок
з надвірними будівлями, розташований
за адресою: АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_2 діяв не в межах
наданих повноважень та не у спосіб,
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Валківського
районного управління юстиції
Харківської області залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.09.2011р. по
справі № 2а-10140/11/2070 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій
С.П.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 03.02.2014 р.