Справа № 821/3528/13-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3528/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Циганій С.І. Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Градовського Ю.М. та Кравченко
К.В.

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: старшого прокурора відділу
прокуратури Одеської області -
Стаценко Вадима Миколайовича,
представника позивача - Дунаєва
Максима Ігоровича, представника ТОВ
"Мак-Плюс" - Сінчук Леоніда
Володимировича та представника ТОВ
"Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія" -
Кропиви Олександра Ананійовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційні
скарги Відкритого акціонерного
товариства "Херсонський бавовняний
комбінат" та заступника прокурора
Херсонської області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року по справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційної фірми "Сезам" до
відділу державної виконавчої служби
Скадовського районного управління
юстиції Херсонської області за участю
третіх осіб - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мак-Плюс", Відкритого
акціонерного товариства "Херсонський
бавовняний комбінат" та Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія" про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Сезам"
(далі ТОВ) звернулось до суду з
адміністративним позовом до відділу
державної виконавчої служби
Скадовського районного управління
юстиції Херсонської області (далі
ВДВС), за участю третіх осіб - ТОВ
"Мак-Плюс", Відкритого акціонерного
товариства "Херсонський бавовняний
комбінат" (далі ВАТ "ХБК") і ТОВ
"Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія" та з
урахуванням збільшення позовних вимог
просило визнати дії відповідача щодо
витребування майна, а саме: дитячого
оздоровчого табору "Орлятко",
розташованого за адресою: Херсонська
область, Скадовський район,
м.Скадовськ, вул. Поповича П, буд. 2-В, на
користь ВАТ "ХБК" незаконними,
зобов'язати відповідача винести
постанову про повернення наказу
господарського суду Херсонської
області №5024/884/2012 від 19 лютого 2013 року
стягувачу (ВАТ "ХБК"), та зобов'язати
відповідача винести постанову про
закінчення виконавчого провадження
№36843107 у зв'язку з неможливістю
виконання на підставі п.6 ч.1 ст.47 Закону
України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що дії ВДВС щодо вилучення
майнового комплексу є протиправними,
оскільки на момент вчинення державним
виконавцем дій щодо вилучення майна у
ТОВ "Східноєвропейська теплогенеруюча
компанія" останнє їй не належало, у
володінні не перебувало, а право
власності на майно було зареєстроване
за ТОВ "Мак- Плюс".

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року позовні вимоги задоволено. Суд
визнав дії відповідача щодо
витребування майна - дитячого
оздоровчого табору "Орлятко",
розташованого за адресою: Херсонська
область, м.Скадовськ, вул.Попович П,
буд.2-В, - на користь ВАТ "ХБК" -
неправомірними, зобов'язав відповідача
винести постанову про повернення
наказу господарського суду
Херсонської області №5024/884/2012 від 19
лютого 2013 року стягувачу - ВАТ "ХБК".
Крім того, судом зобов'язано
відповідача винести постанову про
закінчення виконавчого провадження
№36843107.

Не погоджуючись з постановою суду, ВАТ
"ХБК" та заступник прокурора
Херсонської області подали апеляційні
скарги, в яких зазначається, що вказана
постанова ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ухвалою господарського суду
Волинської області від 29 грудня 2011 року
по справі за №5004/2536/11 за позовом ТОВ
"Мак-Плюс" до ТОВ "Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія" про
стягнення 12 000 000,00 грн. по
опротестованим векселям затверджено
мирову угоду, за якою право на спірне
майно - комплекс ДОТ "Орлятко" перейшло
до ТОВ "Мак-Плюс".

Пізніше, рішенням Господарського суду
Херсонської області від 05 лютого 2013
року у справі за №5024/884/2012 було
витребувано з чужого незаконного
володіння ТОВ "Східноєвропейська
теплогенеруюча компанія" на користь
ВАТ "ХБК" наведений комплекс ДОТ
"Орлятко".

На підставі вказаного рішення,
Господарським судом Херсонської
області виданий наказ за №5024/884/2012 від 19
лютого 2013 року.

27 лютого 2013 року державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження та направлена
сторонам виконавчого провадження до
відома та для виконання.

23 липня 2013 року під час здійснення
виконавчих дій та згідно ч.1 ст.61 Закону
України "Про виконавче провадження" від
21 квітня 1999 року за №606-XIV (далі Закон
№606-XIV), відповідачем було складено акт
про вилучення у боржника предметів,
зазначених у рішенні суду та передачу
їх стягувачу.

На підставі п.8 ч.1 ст.49 вищевказаного
Закону державним виконавцем винесена
постанова від 24 липня 2013 року про
закінчення виконавчого провадження та
направлена сторонам виконавчого
провадження до відома.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи вимоги суд першої
інстанції виходив з положень п.6 ч.1 ст.47
Закону №606-XIV, а також вважав, що позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Колегія суддів частково не
погоджується з висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч.1 ст.6 Закону №606-XIV державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.47 Закону №606-XIV
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє визначене виконавчим
документом майно, яке він за виконавчим
документом має передати стягувачу, або
майно, на яке необхідно звернути
стягнення з метою погашення
заборгованості (крім коштів), а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними.

З матеріалів справи, зокрема, витягу з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно про реєстрацію права власності
вбачається, що на підставі ухвали
Господарського суду Волинської
області від 29 грудня 2011 року та в
зв'язку з укладенням мирової угоди, 06
березня 2013 року державним реєстратором
було зареєстровано право власності на
дитячий оздоровчий табір "Орлятко" за
ТОВ "Мак-Плюс".

Отже, на час здійснення виконавчих дій
по виконанню наказу Господарського
суду Херсонської області за №5024/884/2012
від 19 лютого 2013 року, а саме на момент
витребування спірного майна, боржник у
виконавчому провадженні за №36843107 - ТОВ
"Східноєвропейська теплогенеруюча
компанія" - втратив право власності на
це майно в зв'язку з переходом права
власності на останнє до ТОВ "Мак-Плюс".

Крім цього, судом встановлено, що
вказане спірне майно на момент його
витребування не знаходилося і у
володінні та користуванні боржника -
ТОВ "Східноєвропейська теплогенеруюча
компанія", оскільки відповідно до
договору оренди, укладеного 20 лютого 2001
року між ТОВ та ВАТ "ХБК", дитячий
оздоровчий табір "Орлятко" знаходився у
володінні та користуванні орендаря -
ТОВ.

Таким чином, фактично державним
виконавцем спірне майно було вилучено
у осіб, не зазначених в наказі
Господарського суду Херсонської
області за №5024/884/2012 від 19 лютого 2013
року, а складений 23 липня 2013 року ВДВС
акт про вилучення цього майна у ТОВ
"Східноєвропейська теплогенеруюча
компанія" не відповідає дійсності,
оскільки дитячий оздоровчий табір
"Орлятко" на момент складання вказаного
акту не знаходився у вказаного в наказі
боржника ні у власності, ні у володінні
та користуванні.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що дії
відповідача щодо витребування ДОТ
"Орлятко" на користь ВАТ "ХБК", за
наслідками яких було складено акт від 23
липня 2013 року, не можуть вважатися
правомірними, а тому позовні вимоги в
цій частині є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Крім того, приймаючи постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 24 липня 2013 року відповідач виходив
з положень п.8 ч.1 ст.49 Закону №606-XIV, за
якими виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що відповідно до рішення
Господарського суду Херсонської
області від 05 лютого 2013 року та наказу
цього суду за №5024/884/2012 від 19 лютого 2013
року вищевказаний оздоровчій табір
державний виконавець повинен був
витребувати з незаконного володіння
ТОВ "Східноєвропейська теплогенеруюча
компанія" на користь ВАТ "ХБК", проте,
оскільки наведене спірне майно
фактично знаходилось у власності іншої
особи (ТОВ "Мак-Плюс"), а також у
володінні та користуванні ТОВ, вказане
рішення не могло бути виконано і
фактично не було виконано, у зв'язку з
чим правові підстави для прийняття 24
липня 2013 року постанови про закінчення
виконавчого провадження в зв'язку з
його повним виконанням у відповідача
були відсутні.

Згідно положень ст.11 Закону №606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Окрім іншого, державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право звертатися до
суду, який видав виконавчий документ,
із заявою про роз'яснення рішення, про
видачу дубліката виконавчого
документа, про встановлення чи зміну
порядку і способу виконання, про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення; звертатися до органу
(посадової особи), який видав
виконавчий документ, про роз'яснення
змісту документа.

Також, п.1, 2 ст.34 Закону №606-XIV
передбачено, що у разі якщо викладена у
виконавчому документі резолютивна
частина рішення є незрозумілою,
державний виконавець або сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення відповідного рішення.

У разі якщо зміст виконавчого
документа є незрозумілим, державний
виконавець або сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
органу (посадової особи), який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення змісту цього документа.

Відповідно до п.1 ст.36 наведеного Закону
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
до функцій та повноважень державного
виконавця відноситься, крім іншого,
звернення до суду, який видав
виконавчий документ, з заявами про
роз'яснення судового рішення, якщо воно
є незрозумілим, та про встановлення або
зміну способу і порядку його виконання
у випадку, коли виникли обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, в тому числі у
випадку відсутності на момент вчинення
виконавчих дій майна, зазначеного у
рішенні суду.

Разом з тим, встановивши, що майно,
належне до передачі ВАТ "ХБК",
знаходиться у власності ТОВ "Макс-Плюс",
а не у боржника за виконавчим
документом, державним виконавцем,
якому про зазначені обставини було
достовірно відомо на момент проведення
виконавчих дій з вилучення цього майна
та складання акту від 23 липня 2013 року, в
порушення положень ст.ст.11, 34, 36 Закону
№606-XIV не було здійснено всіх заходів
для вчинення виконавчих дій в повному
обсязі, в тому числі шляхом звернення
до суду, який видав виконавчий
документ, з заявою про встановлення або
зміну способу і порядку виконання
рішення суду у зв'язку з виникненням
складнощів чи неможливістю його
виконання.

При цьому, направлення ВДВС подання до
Господарського суду Херсонської
області про роз'яснення способу
виконання рішення суду, не є тотожнім
зверненню державного виконавця з
заявою про встановлення або зміну
способу і порядку виконання рішення
суду, і тому, на думку суду, не може
вважатися дотриманням виконавцем
положень ст.11 Закону №606-XIV.

Згідно до п.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладені
обставини, а також враховуючи
можливість вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, колегія суддів приходить до
висновку, що постанова державного
виконавця ВДВС про закінчення
виконавчого провадження від 24 липня 2013
року за №36843107 є протиправною та такою,
що підлягає скасуванню. Крім того,
колегія суддів вважає за доцільне
зобов'язати державного виконавця ВДВС
в повному обсязі вчинити передбачені
Законом №606-XIV зазначені вище виконавчі
дії щодо виконання наказу
господарського суду Херсонської
області №5024/884/2012 від 19 лютого 2013 року.

Відповідно до положень ч.4 ст.47 та ч.3
ст.49 Закону №606-XIV про повернення
стягувачу виконавчого документа та
авансового внеску, а також про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований.

Крім цього, згідно п.6 ч.1 ст.47 Закону
№606-XIV виконавчий документ
повертається стягувачу в разі, якщо у
боржника відсутнє визначене
виконавчим документом майно, яке він за
виконавчим документом має передати
стягувачу, або майно, на яке необхідно
звернути стягнення з метою погашення
заборгованості (крім коштів), а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними.

З аналізу вказаних норм Закону №606-XIV
вбачається, що питання відносно
повернення стягувачу виконавчого
документа, закінчення виконавчого
провадження та винесення відповідних
постанов, відносяться до виключної
компетенції державного виконавця, і ці
питання можуть бути вирішені лише
після вчинення державним виконавцем
усіх передбачених цим законом, в тому
числі і положеннями ст.ст.34, 36 закону,
дій.

Отже, встановивши протиправні дії або
бездіяльність державного виконавця,
суд не вправі підміняти собою
виконавчий орган та зобов'язувати
останнього вчинити конкретні дій,
віднесені до виключної компетенції
відповідача, а тому позовні вимоги про
зобов'язання відповідача винести
постанову про повернення наказу
господарського суду Херсонської
області №5024/884/2012 від 19 лютого 2013 року
стягувачу та про зобов'язання
відповідача винести постанову про
закінчення виконавчого провадження
№36843107 у зв'язку з неможливістю
виконання на підставі п.6 ч.1, ст.47 Закону
№606-XIV є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що судом першої інстанції,
при вирішенні справи, порушені норми
права, що призвело до частково
неправильного вирішення справи,
колегія суддів, керуючись п.4 ч.1 ст.202
КАС України вважає необхідним
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти по справі нову,
якою позовні вимоги ТОВ задовольнити
частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Відкритого
акціонерного товариства "Херсонський
бавовняний комбінат та заступника
прокурора Херсонської області -
задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року - скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційної фірми "Сезам" до
відділу державної виконавчої служби
Скадовського районного управління
юстиції Херсонської області за участю
третіх осіб - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мак-Плюс", Відкритого
акціонерного товариства "Херсонський
бавовняний комбінат", Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія" про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати дії відділу державної
виконавчої служби Скадовського
районного управління юстиції
Херсонської області щодо витребування
майна - дитячого оздоровчого табору
"Орлятко", розташованого за адресою:
Херсонська область, м.Скадовськ,
вул.Попович П, буд.2-В, - на користь
відкритого акціонерного товариства
"Херсонський бавовняний комбінат" -
неправомірними.

Зобов'язати державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Скадовського районного управління
юстиції Херсонської області в повному
обсязі вчинити передбачені Законом
України "Про виконавче провадження"
виконавчі дії щодо виконання наказу
господарського суду Херсонської
області №5024/884/2012 від 19 лютого 2013 року.

Скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Скадовського
районного управління юстиції
Херсонської області про закінчення
виконавчого провадження від 24 липня 2013
року за №36843107.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:А.Г. Федусик Суддя: Суддя:
К.В. Кравченко Ю.М. Градовського