Справа № 2а/0570/17024/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
м. Київ К/800/18860/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2013 року
у справі за позовом Маріупольського
міського центру зайнятості до ОСОБА_2
про стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Маріупольський
міській центр зайнятості звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 16.01.2013 року
у задоволенні адміністративного
позову Маріупольському міському
центру зайнятості було відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2013 року
апеляційну скаргу Маріупольського
міського центру зайнятості було
задоволено. Постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
16.01.2013 року скасовано та ухвалено нову
постанову, якою позовні вимоги
Маріупольського міського центру
зайнятості було задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 допомогу по безробіттю у
розмірі 5693,44 грн.; матеріальну допомогу
у період професійного навчання у
розмірі 9597,73 грн.; кошти на професійне
навчання у розмірі 2246,45 грн., всього на
загальну суму 17537,62 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не
погоджуючись з даним рішенням,
посилаючись на допущені судом
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15 березня 2013 року, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанції постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судового рішення.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 була
зареєстрована в Маріупольському
міському центрі зайнятості, як шукаюча
роботу. На підставі заяви ОСОБА_2 та
згідно статті 2 Закону України «Про
зайнятість населення», 20.01.2011 року їй
було надано статус безробітної з
призначенням допомоги по безробіттю. У
період перебування на обліку в центрі
зайнятості ОСОБА_2 було отримано
допомогу по безробіттю в розмірі 15291,17
грн.

Актом розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування на випадок безробіття» від
03.10.2012 року № 253, встановлено, що ОСОБА_2
в період перебування на обліку в
Маріупольському міському центрі
зайнятості як безробітної уклала з ТОВ
«Євролайф України ЛТД» договір про
співробітництво від 20.05.2011 року № 831710,
відповідно до якого ОСОБА_2 як
консультант зобов'язується виконувати
від імені і за дорученням страховиків
дії, пов'язані з пошуком можливих
страхувальників, інформування їх про
умови страхування, запропоновані
страховими компаніями, з якими працює
«Євролайф Україна ЛТД», надання
страхувальникам необхідним роз'яснень
і допомоги у виборі оптимальних схем
страхування у рамках запропонованих
«Євролайф Україна ЛТД» умов, після
узгодження умов страхування з
потенційним страхувальником
консультант надає йому допомогу у
складанні заяви на укладення договору
страхування і подає складену заяву
«Євролайф Україна ЛТД» для передачі
Страховику. За даним договором, ОСОБА_2
07.02.2012 року отримала винагороду в сумі
811,88 грн.

Відповідно до пункту «б» частини 3
статті 1 Закону України «Про зайнятість
населення», в Україні до зайнятого
населення належать громадяни, що
проживають на території держави на
законних підставах, які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю.

Вимогами частини 1 статті 2 цього Закону
передбачено, що безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи

Згідно із абзацом 2 підпункту 1 пункту 20
Порядку реєстрації, перереєстрації та
ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 14.02.2007 року № 219, громадяни,
зареєстровані як такі, що шукають
роботу, та безробітні, знімаються з
обліку з дня працевлаштування, в тому
числі на сезонні або загальнодержавні
оплачувані громадські роботи,
державної реєстрації фізичної особи -
підприємця, укладення
цивільно-правового договору, предметом
якого є діяльність, спрямована на
виконання власними силами робіт,
надання послуг.

Підпунктом 1 пункту 5.5 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 року № 307,
виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі працевлаштування
безробітного, зайняття
підприємницькою або іншою діяльністю,
пов'язаною з одержанням доходу
безпосередньо від цієї діяльності,
виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Таким чином, особи які виконують роботи
(надають послуги) за цивільно-правовими
договорами, предметом яких є
діяльність, спрямована на виконання
власними силами робіт та надання
послуг, закон відносить до зайнятого
населення. У зв'язку з чим, вони не
можуть бути зареєстровані в державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу.

Відповідно до статті 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.
Незастраховані особи, яким
виплачується забезпечення та
надаються соціальні послуги за цим
Законом, виконують обов'язки та несуть
відповідальність, так як і
застраховані особи.

Оскільки, ОСОБА_2 отримано дохід у
вигляді винагороди у лютому 2012 року в
розмірі 811,88 грн., відповідно до Закону
України «Про зайнятість населення»
вона відноситься до категорії
зайнятого населення.

Враховуючи, що приховування ОСОБА_2
факту роботи по цивільно-правовому
договору з ТОВ «Євролайф Україна ЛТД»,
та отримання доходу у грошовій формі
призвело до незаконного надання
відповідачу статусу безробітної,
призначення та виплати допомоги по
безробіттю, суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15.03.2013 року у справі за позовом
Маріупольського міського центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.Є. Донець

судді:
А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз