Справа № 2а-0770/3269/12
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року Справа № 7649/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача -
Ракущинець А.А.;

від відповідача -
Діус Н.І.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
обл. на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
28.03.2013р. в адміністративній справі за
позовом Державного підприємства
«Агропромисловий комбінат
«Ужгородський» до Управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
обл. про визнання дій протиправними,
скасування вимог про сплату боргу та
рішень про застосування фінансових
санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

07.11.2012р. Державне підприємство /ДП/
«Агропромисловий комбінат
«Ужгородський» (надалі - позивач,
підприємство) звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії
службової особи Управління Пенсійного
фонду України в Ужгородському районі
Закарпатської обл. (надалі - відповідач,
пенсійний орган, апелянт) щодо
проведення планової перевірки
підприємства; визнати нечинними та
скасувати винесені Управлінням
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
обл. вимогу № Ю 1710 від 31.10.2012р. про
сплату боргу на суму 1462 грн. 43 коп.,
рішення № 278 від 31.10.2012р. про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків на суму 950
грн. 58 коп., вимогу № Ю 0424 від 31.10.2012р. про
сплату боргу на суму 13238 грн. 72 коп.,
рішення № 1126 від 31.10.2012р. про
застосування фінансових санкцій за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду України або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску на суму 6619 грн. 37 коп. (а.с.3-7).

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28.03.2013р.
заявлений позов задоволено; визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
обл. щодо проведення планової
перевірки ДП «Агропромисловий
комбінат «Ужгородський»; визнано
протиправними та скасовані винесені
відповідачем вимогу № Ю 1710 від 31.10.2012р.
про сплату боргу в розмірі 1462 грн. 43
коп., рішення № 278 від 31.10.2012р. про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків на суму 950
грн. 58 коп., вимогу № Ю 0424 від 31.10.2012р. про
сплату боргу в сумі 13238 грн. 72 коп.;
рішення № 1126 від 31.10.2012р. про
застосування фінансових санкцій за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду України або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску на суму 6619 грн. 37 коп.; стягнуто з
державного бюджету на користь позивача
суму сплаченого судового збору в
розмірі 254 грн. 90 коп. (а.с.129-133).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив відповідач
Управління Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
обл., який покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні заявленого позову
відмовити (а.с.138-143).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що спірна перевірка позивача
проведена апелянтом із дотриманням
вимог закону, у тому числі за умови
завчасного попередження про її
проведення; за результатами цієї
перевірки виявлено ряд порушень -
помилку при обчисленні суми
коригування нарахованих страхових
внесків на фонд оплати праці на 32000 грн.
78 коп. та заниження нарахування єдиного
внеску на суму 12086 грн. 69 коп. По причині
наведеного підприємству скеровані
вимоги про сплату боргу та рішення про
застосування фінансових санкцій. Також
відповідно до приписів Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
мораторій не зупиняє виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), які
виникли після введення мораторію, а
отже, не припиняє і заходів,
спрямованих на їх забезпечення.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача на
підтримання поданої скарги,
заперечення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до задоволення, з наступних мотивів.

Як слідує з матеріалів справи,
позивач зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
обл. як платник страхових внесків
відповідно до ст.15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а з 01.01.2011р. як платник
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування згідно
ст.4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Протягом 29.10.2012р.-31.10.2012р.
пенсійним органом проведено планову
перевірку ДП «Агропромисловий
комбінат «Ужгородський» щодо
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, контроль за нарахуванням та
сплатою яких покладено на Пенсійний
фонд України, а також достовірності
відомостей, поданих до Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування за
період з 01.02.2009р. до 31.10.2012р., за
результатами якої складено Акт
перевірки № 217 від 31.10.2012р. (а.с.8-19).

Проведеною перевіркою виявлено
наступні порушення:

* у звіті за серпень 2011 року
занижено фонд оплати праці на суму 32000
грн. 78 коп., занижено нарахування
єдиного внеску на суму 12086 грн. 69 коп. та
утримання на фонд оплати праці єдиного
внеску в сумі 1152 грн. 03 коп., чим
порушено вимоги п.2 ст.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»;

* у звіті за серпень 2011 року
допущено помилку при обчисленні суми
коригування нарахованих страхових
внесків на фонд оплати праці 32000 грн. 78
коп.; звітом зменшено нарахування на 12086
грн. 69 коп., фактично ця сума має
становити 10624 грн. 26 коп. (на фонд оплати
праці 32000 грн. 78 коп. замість ставки 33,2 %
застосовано ставку згідно класу ризику
37,77 %); надлишково знята сума
коригування становить 1462 грн. 43 коп.,
чим порушено п.1 ст.19 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

За результатами проведеної
перевірки відповідачем прийнято і
скеровано на адресу позивача:

вимогу № Ю 1710 від 31.10.2012р. про сплату
боргу на суму 1462 грн. 43 коп. (а.с.24);

вимогу № Ю 0424У від 31.10.2012р. про сплату
боргу на суму 13238 грн. 72 коп. (а.с.29-30);

рішення № 278 від 31.10.2012р. про
застосування фінансових санкцій за
донарахування органом Пенсійного
фонду України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків на суму 950
грн. 58 коп. (а.с.26);

рішення № 1126 від 31.10.2012р. про
застосування фінансових санкцій за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду України або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску на суму 6619 грн. 37 коп. (а.с.32).

Задовольняючи заявлений позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач не був належним чином
повідомлений про початок перевірки
пенсійного органу; спірна перевірка
проведена без належного аналізу
первинних документів; під час
формування вимоги № Ю 0424У від 31.10.2012р.
відповідачем не враховано коригування,
що були здійснені у Звіті за серпень 2011
року, де позивачем самостійно зменшені
внески у зв'язку з виправленням помилки
- помилково нараховано та утримано
внески звільненим працівникам з
нарахованої компенсації за
несвоєчасну виплату заборгованої
заробітної плати. Сума недоплати в
Пенсійний Фонд за єдиним соціальним
внеском у серпні 2011 року в розмірі 13238
грн. 74 коп. була задекларована сукупно у
2010 році до Пенсійного фонду та фондів
соціального страхування, наявність
помилки також відображена у Звіті за
серпень 2011 року, що подавався
страхувальником до Фонду, а отже,
відповідачем безпідставно
донараховано суми внесків 13238 грн. 74
коп. та застосовано штрафні санкції у
зв'язку з їх несплатою страхувальником
на суму 6619 грн. 37 коп. Також
відповідачем не враховано, що
відповідно до ч.4 ст.12 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Між тим, такі висновки суду першої
інстанції, на думку колегії суддів, не
відповідають нормам матеріального
права і фактичним обставинам справи, з
наступних підстав.

В частині правомірності
проведення розглядуваної перевірки
колегія суддів враховує, що підставою
для її проведення слугували
план-графік перевірок платників
єдиного внеску на IV квартал (наказ № 189
від 18.09.2012р.) та направлення № 8396/06 від
29.10.2012р. на проведення перевірки (а.с.22).

Про проведення перевірки позивач
був повідомлений згідно повідомлення
№ 7321/06 від 20.09.2012р., яке вручено першому
адміністратору підприємства ОСОБА_4
під розписку (а.с.57).

При цьому колегія суддів
враховує, що ОСОБА_4 на час вручення
вказаного повідомлення перебувала у
трудових відносинах з підприємством,
мала право підпису звітності
підприємства, а відтак була
уповноваженим представником на
отримання такого повідомлення (а.с.75-76,
96). Подальше звільнення ОСОБА_4 з роботи
не може свідчити про неналежне
повідомлення підприємства про початок
перевірки (при цьому накази про
звільнення до суду не надані).

Окрім цього, фактичне проведення
перевірки позивача стверджується
змістом складеного акта перевірки,
який містить покликання на первинні
документи підприємства, висновки
останнього ґрунтуються на
співставленні первинних
бухгалтерських документів з даними, що
були фактично подані страхувальниками
у звітності; місцем її проведення
(територія підприємства за адресою:
Ужгородський район, с.Розівка,
вул.Концівська, 38), а також фактичним
допуском посадової особи пенсійного
органу до цієї перевірки.

Доводи позивача про наявність
лише одного працівника на підприємстві
(керівника Ракущинець А.А.), перебування
останнього на час перевірки
закордоном, передача первинних
документів на зберігання аудиторській
фірмі колегія суддів оцінює критично,
оскільки згідно поданої до відповідача
звітності на підприємстві продовжують
працювати певні особи (а.с.192-194), а сам
факт укладення договору з аудиторською
фірмою (без підтвердження актами
приймання-передачі документів) не може
свідчити про відсутність первинних
документів на підприємстві під час
проведення перевірки.

Також колегія суддів звертає
увагу й на те, що договір на надання
аудиторських послуг від 11.10.2012р. був
укладений підприємством після
отримання повідомлення про проведення
пенсійним органом спірної перевірки
(а.с.78-80).

В частині виявлених перевіркою
порушень колегія суддів враховує, що
останні фактично не спростовані
позивачем.

Разом з тим, твердження позивача
про сума недоплати по єдиному
соціальному внеску у серпні 2011 року в
розмірі 13238 грн. 74 коп. була
задекларована сукупно у 2010 році,
наявність помилки відображена у Звіті
за серпень 2011 року не ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства.
Зокрема, відповідно до п.4 Порядку
проведення компенсації громадянам
втрати частини грошових доходів у
зв'язку з порушенням термінів їх
виплати, затв. постановою КМ України №
159 від 21.02.2001р., сума компенсації
обчислюється як добуток нарахованого,
але невиплаченого грошового доходу за
відповідний місяць (після утримання
податків і обов'язкових платежів) і
приросту індексу споживчих цін
(індексу інфляції) у відсотках для
визначення суми компенсації, поділений
на 100. Індекс споживчих цін для
визначення суми компенсації
обчислюється шляхом множення місячних
індексів споживчих цін за період
невиплати грошового доходу. При цьому
індекс споживчих цін у місяці, за який
виплачується дохід, до розрахунку не
включається. Щомісячні індекси
споживчих цін публікуються
Держкомстатом. Згідно з п.5 цього
Порядку сума компенсації виплачується
громадянам у тому ж місяці, у якому
здійснюється виплата заборгованості
за відповідний місяць.

Таким чином, нарахування
компенсації втрати частини заробітної
плати здійснюється один раз
безпосередньо перед виплатою
заборгованості із заробітної плати;
виплата компенсації проводиться в
місяці, у якому проводиться виплата
заборгованості із заробітної плати.

Однак, всупереч вказаному Порядку
позивачем нарахування компенсації
втрати частини заробітної плати
проводилися періодично та незалежно
від факту виплати заборгованості по
заробітній платі.

Стосовно доводів позивача про
відсутність правових підстав для
нарахування пенсійним органом
штрафних санкцій через перебування у
провадженні господарського суду
Закарпатської обл. справи № 6/138 про
банкрутство ДП «Агропромисловий
комбінат «Ужгородський» колегія
суддів виходить з наступного.

Ухвалою господарського суду
Закарпатської обл. від 09.11.2006р. було
розірвано мирову угоду від 03.03.2004р.,
укладену між ДП «Агропромисловий
комбінат «Ужгородський», комітетом
кредиторів боржника та ТзОВ
«Агро-Комплекс» та затверджену ухвалою
господарського суду Закарпатської обл.
по справі № 6/138 від 30.03.2004р.; провадження
у справі про банкрутство ДП
«Агропромисловий комбінат
«Ужгородський» поновлено зі стадії
санації (а.с.35-39).

Відповідно до ст.ст.1, 12 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, а також припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення та введення мораторію.
Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють
правовідносини, які виникли між
боржником і кредиторами у зв'язку з
неспроможністю боржника виконати
після настання встановленого строку
існуючі зобов'язання і спрямовані на
відновлення платоспроможності
боржника або його ліквідації з метою
здійснення заходів щодо задоволення
визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про
банкрутство не пов'язується завершення
підприємницької діяльності боржника,
він має право укладати угоди, у нього
можуть виникати нові зобов'язання. З
огляду на наведене можна зробити
висновок про те, що дія мораторію
поширюється лише на задоволення вимог
конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних
кредиторів, то за цими зобов'язаннями,
згідно із загальними правилами,
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів).

За своєю правовою природою фінансові
та економічні санкції є додатковими
зобов'язаннями, які забезпечують
належне виконання основного
зобов'язання і є похідними від нього.

З огляду на наведене, оскільки
мораторій не зупиняє виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), які
виникли після введення мораторію, то,
відповідно, і не припиняє заходів,
спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є
правопорушенням. Отже, нарахування
санкцій, застосування заходів
забезпечення за невиконання згаданих
зобов'язань та примусове стягнення на
підставі виконавчих документів коштів
на виконання таких грошових
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
штрафних санкцій ґрунтується на
законі.

Враховуючи те, що строк виконання
зобов'язань зі сплати страхових
внесків настав у позивача після
09.11.2006р., тобто після поновлення
провадження у справі про банкрутство
та введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів, то дія мораторію на
виконання цих зобов'язань не
розповсюджується.

Зокрема, після введення мораторію
відповідач продовжував нараховувати
заробітну плату та сплачувати страхові
внески, останні сплачувалися не в
повному розмірі, а відтак нарахування
фінансових санкцій здійснювалося
відповідачем із дотриманням вимог
закону.

Також висновок суду першої інстанції у
справі, що розглядається, про
неправомірність застосування
Управління Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
обл. штрафних санкцій за несвоєчасну
сплату страхових внесків за
зобов'язаннями, які виникли після
введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів, не ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права та не відповідає
практиці Верховного Суду України при
вирішенні спорів цієї категорії.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
заявлені позовні вимоги є
безпідставними та необґрунтованими, а
тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
відмову в задоволенні заявленого
позову, з вищевикладених підстав.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1
ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254
КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну Управління Пенсійного
фонду України в Ужгородському районі
Закарпатської обл. задоволити.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28.03.2013р.
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову Державного
підприємства «Агропромисловий
комбінат «Ужгородський» до Управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
обл. про визнання дій протиправними,
скасування вимог про сплату боргу та
рішень про застосування фінансових
санкцій, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили, а у
разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до ст.160 КАС України -
з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
Н.В.Савицька

М.В.Костів