Справа № 826/18477/13-а
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючої судді
Власенкової О.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до
Адміністрації Президента України (далі
- відповідач) про визнання протиправною
відмови у задоволенні запиту на
інформацію, зобов'язання надати
Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача, в якому
- визнати протиправною і
безпідставною відмову відповідача у
задоволенні інформаційного запиту та
ненаданні на цей запит копій 118-ти актів
Президента України, окрім Указу
Президента України від 26 квітня 2002
року № 106 та розпорядження від 01
вересня 1993 року № 91;
- зобов'язати відповідача
протягом 20-ти робочих днів з дати
набрання рішенням суду законної сили
надати позивачу (надіслати на поштову
актів Президента України, вказаних у
його запиті на інформацію, окрім Указу
Президента України від 26 квітня 2002 року
№ 106 та розпорядження від 01 вересня 1993
року № 91.
Позов вмотивовано порушенням
відповідачем Закону України "Про
доступ до публічної інформації", Закону
України "Про порядок висвітлення
діяльності органів державної влади та
органів місцевого самоврядування в
Україні засобами масової інформації",
актів міжнародного законодавства з
питань отримання публічної інформації
у зв'язку з його відмовою надати
позивачу запитувану інформацію шляхом
надання копій актів Президента
України, що мають позначку
"опублікуванню не підлягає",
використання якої не передбачено
законодавством України.
Розгляд справи позивач просив
здійснювати у його відсутність.
Відповідач у письмовому
запереченні просив розглядати справу
за відсутності його представника,
зазначивши про необґрунтованість
позовних вимог та необхідність
відмовити у їх задоволенні.
Ознайомившись із матеріалами
справи, оцінивши наявні у ній докази,
суд прийшов до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову з огляду на таке.
Позивач є журналістом, а саме
кореспондентом інформаційного
бюлетеня Харківської правозахисної
групи "Права людини", що
підтверджується посвідченням
09 жовтня 2013 року позивач як
громадянин та кореспондент звернувся
до Адміністрації Президента України із
запитом про надання інформації, в якому
просив надати копії 120 актів Президента
України з позначкою "опублікуванню не
- укази Президента України від:
23.06.1993 № 224; 19.02.1994 № 59; 14.04.1994 №164; 25.05.1994 №
254; 09.11.1995 № 1023; 14.11.1995 № 1039; 16.04.1996 № 268;
05.09.1996 № 790; 12.08.1997 № 790; 27.11.1997 № 1313; 31.12.1997
№ 1411; 27.03.1998 № 225; 13.05.1998 № 463; 27.05.1998 № 550;
27.05.1998 № 557; 27.05.1998 № 558; 02.06.1998 № 582; 07.10.1998
№ 1124; 09.02.1999 № 146; 10.05.1999 № 490; 17.05.1999 № 506;
21.08.1999 № 1054; 16.12.1999 № 1580; 17.12.1999 № 1582;
02.03.2000 № 334; 28.03.2000 № 542; 10.05.2000 № 673; 05.06.2000
№ 764; 05.06.2000 № 765; 07.07.2000 № 858; 08.07.200 № 868;
28.07.2000 № 927; 21.08.2000 № 995; 17.10.2000 № 1139; 04.11.2000
№ 1206; 07.12.2000 №1316; 22.01.2001 № 32; 22.01.2001 № 33;
05.04.2001 № 232; 22.06.2001 № 460; 07.08.2001 № 602; 07.08.2001
№ 607; 31.08.2001 № 772; 02.10.2001 № 918; 08.01.2002 № 11;
29.01.2002 № 77; 29.01.2002 № 78; 05.03.2002 № 206; 01.04.2002 №
311; 26.04.2002 № 406; 08.07.2002 №624; 08.07.2002 № 627;
13.08.2002 № 699; 08.10.2002 № 913; 22.10.2002 № 937; 09.01.2003
№ 10; 21.04.2003 № 345; 23.04.2003 № 359; 26.05.2003 № 435;
15.07.2003 № 686; 28.07.2003 № 752; 23.08.2003 № 894; 27.08.2003
№ 934; 25.09.2003 № 1071; 25.09.2003 № 1072; 25.09.2003 № 1073;
25.09.2003 № 1074; 02.10.2003 № 1146; 02.10.2003 № 1147;
03.11.2003 №1254; 29.11.2003 № 1391; 17.12.2003 № 1442; 17.12.2003
№ 1447; 25.12.2003 № 1490; 17.02.2004 №197; 18.02.2004 № 204;
23.02.2004 № 214; 19.04.2004 № 448; 19.04.2004 № 4449; 20.08.2004
№ 936; 20.08.2004 № 940; 23.08.2004 № 984; 23.08.2004 № 985;
04.11.2004 №1368; 14.12.2004 № 1484; 25.12.2004 № 1537; 14.10.2004
№ 1232; 18.04.2005 № 663; 18.05.2005 №815;
- розпорядження Президента
України від: 14.04.1992 № 87; 08.06.1992 № 102; 01.09.1993
№ 91; 11.10.1993 № 110; 28.10.1993 № 121; 02.08.1996 № 212;
17.10.1996 № 398; 24.07.1997 № 267; 01.12.1997 № 427; 22.01.1998
№ 12; 06.10.1998 № 515; 17.05.2001 № 140; 14.11.2001 № 324;
22.08.2002 № 295; 12.09.2002 № 311; 24.03.2003 № 79; 30.07.2003
№ 219; 28.08.2003 № 243; 26.09.2003 № 300; 25.10.2003 № 339;
03.11.2003 № 356; 05.01.2004 № 4; 05.01.2004 № 5; 15.04.2004 №
75; 30.06.2004 № 158; 21.07.2004 № 180; 17.09.2004 № 216;
21.10.2004 № 259; 28.10.2004 № 262; 09.12.2004 № 300; 19.02.2005
№ 64.
Зазначений запит надійшов до
Адміністрації Президента України 14
Відповідно до пунктів 1-3
Положення про Адміністрацію
Президента України, затвердженого
Указом Президента України від 02 квітня
2010 року № 504/2010 року, Адміністрація
Президента України є постійно діючим
допоміжним органом, утвореним
Президентом України відповідно до
пункту 28 частини 1 статті 106 Конституції
України, яка у своїй діяльності
керується Конституцією України,
законами України, актами Президента
України, Кабінету Міністрів України,
міжнародними договорами України,
укладеними в установленому порядку,
цим Положенням, а також
розпорядженнями Глави Адміністрації
Президента України, та основними
завданнями якої є організаційне,
правове, консультативне, інформаційне,
експертно-аналітичне та інше
забезпечення здійснення Президентом
України визначених Конституцією
України повноважень.
Згідно з підпунктами 10 та 19-1
пункту 4 вищевказаного Положення
Адміністрація Президента України
відповідно до покладених на неї
завдань, поміж іншого, забезпечує
офіційне оприлюднення підписаних
Президентом України законів України, а
також указів і розпоряджень Президента
України, а також забезпечує через
Головне управління доступу до
публічної інформації в установленому
порядку доступ до публічної
інформації, розгляд, опрацювання,
облік, систематизацію, аналізування та
надання відповідей на запити на
інформацію, що надходять до Президента
України, консультацій під час
Листом від 18 жовтня 2013 року №
12-12/1488 Адміністрація Президента
України повідомила позивача, що
підготовка відповіді на його запит
потребує пошуку інформації серед
значної кількості даних з боку
розпорядника інформації. У зв'язку з
цим на підставі пункту 4 статті 20 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» Головним управлінням
забезпечення доступу до публічної
інформації Адміністрації Президента
України прийнято рішення про
продовження строку розгляду запиту до
20 робочих днів з дати його надходження.
Листом від 01 листопада 2013 року №
12-12/1549 Адміністрація Президента
України надала позивачу 3 із 120
запитуваних актів Президента України,
а саме: укази Президента України від 23
квітня 2003 року № 359; від 02 жовтня 2003 року
№ 1147 та розпорядження Президента
України від 06 серпня 1999 року № 187, які не
мають грифів обмеження доступу. Решту
актів Президента України з позначкою
"опублікуванню не підлягає" позивачу не
надано з огляду на те, що:
1. Указ Президента України від 26 квітня
2002 року № 406 чи 106 має гриф доступу "для
службового користування", а
розпорядження Президента України від
01 вересня 1993 року № 91 має гриф
2. Частина запитуваних актів Президента
України втратили чинність, а саме:
1) укази Президента України від: 09.11.1995 №
1023; 12.08.1997 № 790; 27.11.1997 №1313; 07.10.1998 № 1124;
10.05.1999 № 490; 31.12.1997 № 1411; 27.03.1998 №225;13.05.1998
№ 463; 09.02.1999 № 146; 02.10.2001 № 918; 05.03.2002 № 206;
13.08.2002 № 699; 09.01.2003 № 10; 21.04.2003 № 345; 13.10.2004
№ 1232;
2) розпорядження Президента України
від: 24.03.2003 № 79; 05.01.2004 № 5; 15.04.2004 № 75;
30.06.2004 № 158; 21.07.2004 № 180; 17.09.2004 № 216; 28.10.2004
№262; 09.12.2004 № 300; 19.12.2005 № 64.
Відмова в наданні актів
Президента України, в тому числі й
нечинних, вмотивована можливістю
наявності в них інформації, яка
об'єктивно потребує обмеження доступу,
оскільки її розголошення може завдати
шкоди, зокрема інтересам національної
Також позивача повідомлено про
здійснення в Адміністрації Президента
України аналізу виданих у попередні
роки актів Глави держави на
відповідність їх грифів вимогам
законодавства, зокрема стосовно зняття
з указів та розпоряджень Президента
України позначки "опублікуванню не
підлягає" та прийняття рішення
експертною комісією з визначення
переліку відомостей, що становлять
службову інформацію, пропозицій
стосовно можливості надання
відкритого доступу чи обмеження
доступу до відповідної інформації. З
урахуванням рішення експертної
комісії вирішуватиметься питання щодо
подання на розгляд Президента України
відповідного проекту акта Глави
Не погоджуючись із такою відмовою
щодо надання інформації, позивач
оскаржив її до суду.
Вирішуючи даний спір суд
Статтею 34 Конституції України
кожному гарантується право на свободу
думки і слова, на вільне вираження
своїх поглядів і переконань. Кожен має
право вільно збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію усно, письмово або в інший
спосіб - на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути
обмежене законом в інтересах
національної безпеки, територіальної
цілісності або громадського порядку з
метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я
населення, для захисту репутації або
прав інших людей, для запобігання
розголошенню інформації, одержаної
конфіденційно, або для підтримання
авторитету і неупередженості
правосуддя.
Закон України "Про інформацію"
регулює відносини щодо створення,
збирання, одержання, зберігання,
використання, поширення, охорони,
Порядок здійснення та
забезпечення права кожного на доступ
до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом, та інформації, що становить
суспільний інтерес визначено Законом
України "Про доступ до публічно
Згідно зі статтею 5 Закону України
"Про інформацію" кожен має право на
інформацію, що передбачає можливість
вільного одержання, використання,
поширення, зберігання та захисту
інформації, необхідної для реалізації
своїх прав, свобод і законних
Відповідно до статті 2 Закону
України "Про порядок висвітлення
діяльності органів державної влади та
органів місцевого самоврядування в
Україні засобами масової інформації"
органи державної влади зобов'язані
надавати засобам масової інформації
повну інформацію про свою діяльність
через відповідні інформаційні служби,
забезпечувати журналістам вільний
доступ до неї, крім випадків,
передбачених Законом України "Про
За змістом приписів статті 26
Закону України "Про друковані засоби
масової інформації (пресу) в Україні"
журналіст має переваги на одержання
відкритої за доступом інформації".
Відповідно до частини 2 статті 6
Закону "Про інформацію" право на
інформацію може бути обмежене законом
в інтересах національної безпеки,
територіальної цілісності або
громадського порядку, з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя.
Згідно зі статтею 20 Закону
України "Про інформацію" за порядком
доступу інформація поділяється на
відкриту інформацію та інформацію з
обмеженим доступом. Будь-яка
інформація є відкритою, крім тієї, що
віднесена законом до інформації з
За змістом статей 21 Закону
України "Про інформацію" та 6 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" інформація з обмеженим
доступом є конфіденційною, таємною та
Обмеження доступу до інформації
здійснюється відповідно до закону при
дотриманні сукупності таких вимог
(частина 2 статті 6 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"):
1) виключно в інтересах
національної безпеки, територіальної
цілісності або громадського порядку з
метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я
населення, для захисту репутації або
прав інших людей, для запобігання
розголошенню інформації, одержаної
конфіденційно, або для підтримання
авторитету і неупередженості
правосуддя;
2) розголошення інформації може
завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої
інформації переважає суспільний
інтерес в її отриманні.
Не може бути обмежено доступ до
інформації про розпорядження
бюджетними коштами, володіння,
користування чи розпорядження
державним, комунальним майном, у тому
числі до копій відповідних документів,
умови отримання цих коштів чи майна,
прізвища, імена, по батькові фізичних
осіб та найменування юридичних осіб,
які отримали ці кошти або майно. При
дотриманні вимог, передбачених
частиною 2 цієї статті, зазначене
положення не поширюється на випадки,
коли оприлюднення або надання такої
інформації може завдати шкоди
інтересам національної безпеки
оборони, розслідуванню чи запобіганню
злочину (частина 5 статті 6 Закону
України "Про доступ до публічної
Відповідно до приписів статті 9 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" до службової може належати
1) що міститься в документах суб'єктів
владних повноважень, які становлять
внутрівідомчу службову
кореспонденцію, доповідні записки,
рекомендації, якщо вони пов'язані з
розробкою напряму діяльності установи
або здійсненням контрольних,
наглядових функцій органами державної
влади, процесом прийняття рішень і
передують публічному обговоренню
та/або прийняттю рішень;
2) зібрана в процесі
оперативно-розшукової,
контррозвідувальної діяльності, у
сфері оборони країни, яку не віднесено
до державної таємниці.
Режим доступу до нормативно-правових
актів і порядок поширення інформації,
яку містять ці акти, визначається,
виходячи, перш за все, з вимог статті 57
Конституції України, згідно з якою до
відома населення в установленому
законом порядку мають бути доведені
нормативно-правові акти, що визначають
права і обов'язки громадян.
Відповідно до приписів статті 106
Конституції України Президент України
на основі та на виконання Конституції і
законів України видає укази і
розпорядження, які є обов'язковими до
виконання на території України.
Відповідно до приписів статті 57
Конституції України всі акти
Президента України оприлюднюються в
офіційних друкованих виданнях у
порядку, визначеному Указом Президента
України від 10 червня 1997 року № 503 "Про
порядок офіційного оприлюднення
нормативно-правових актів та набрання
Оскільки, окрім прав, свобод і
обов'язків громадян, акти Президента
України також стосуються питань
забезпечення національної безпеки,
оборони України та інше, тобто не є
актами загального чи нормативного
характеру, то їх оприлюднення
здійснюється шляхом безпосереднього
доведення їх до відома обмеженого кола
заінтересованих осіб, органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування у порядку, визначеному
статтею 7 Указу Президента України від
10 червня 1997 року № 503 "Про порядок
офіційного оприлюднення
нормативно-правових актів та набрання
Згідно з частиною 1 статті 7 згаданого
Указу Президента України акти
Верховної Ради України, Президента
України, Кабінету Міністрів України,
які не мають загального значення чи
нормативного характеру, можуть не
публікуватися за рішенням
відповідного органу. Ці акти та акти з
обмежувальними грифами офіційно
оприлюднюються шляхом надіслання
відповідним державним органам та
органам місцевого самоврядування і
доведення ними до відома підприємств,
установ, організацій та осіб, на яких
поширюється їх чинність.
Згідно з доводами відповідача протягом
1991-2006 року Президентом України видано
низку актів, яким присвоєно гриф
обмеження доступу "опублікуванню не
підлягає". Вказаний гриф їм присвоєно з
огляду на вміст інформації,
розголошення якої могло завдати шкоди,
зокрема, інтересам національної
безпеки України. До таких актів
Президента України належать і
запитувані позивачем акти Президента
України, про що свідчать їхні назви,
1) укази Президента України від:
- 27 березня 1998 року № 225 "Про
територіальну оборону";
- 22 жовтня 2002 року № 937 "Про посилення
контролю за виконанням актів
Президента України щодо реалізації
державної політики у сфері
військово-технічного співробітництва";
- 23 лютого 2004 року № 214 "Про нові
Положення і склад Комітету з політики
військово-технічного співробітництва
та експортного контролю";
- 18 квітня 2005 року № 663 "Про
забезпечення урядовим зв'язком
посадових осіб"; - 04
листопада 2000 року № 1206 "Про державну
охорону адміністративного будинку
Міністерства закордонних справ
України та новоутворених об'єктів";
- 31 грудня 1997 року № 1411 "Про посвідчення
військовослужбовця Управління
державної охорони України";
2) Розпорядження Президента України від
22 січня 1998 року № 12 "Про делегацію
України для участі у переговорах між
Україною і Румунією щодо укладення
Угоди між Урядом України і Урядом
Румунії про делімітацію
континентального шельфу і виключних
економічних зон обох держав у Чорному
Відтак, через наявність в запитуваних
актах інформації, що стосується питань
національної безпеки України,
відповідач відмовив позивачу у наданні
їх копій, оскільки її розголошення
зазначеної інформації може призвести
до заподіяння шкоди інтересам держави
у сфері національної безпеки України.
Розпорядженням Глави Адміністрації
Президента України від 11 травня 2011 року
№28 "Про експертну комісію з визначення
переліку відомостей, що становлять
службову інформацію" утворено
однойменну комісію, до основних
завдань якої віднесено проведення в
міру потреби засідання стосовно
надання у разі необхідності
документам, створеним в Адміністрації,
грифа обмеження доступу "для
службового користування" та зняття
Згідно з доводами відповідача наразі в
Адміністрації Президента України
завершується робота з аналізу актів
Глави держави, які мають позначку
"опублікуванню не підлягає", в тому
числі й запитуваних позивачем, на
відповідність їх грифів вимогам
чинного законодавства, копії яких
можуть бути надані відповідачу після
завершення такої роботи.
Відповідно до приписів частини 3 статті
2 КАС України суди у справах щодо
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди, поміж іншого, перевіряють чи
прийняті (вчинені) вони обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), розсудливо, пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія).
Беручи до уваги доводи позивача щодо
наявності в запитуваних позивачем
актах Президента України інформації,
яка стосується питань національної
безпеки України, можливості
заподіяння шкоди інтересам держави у
сфері національної безпеки у разі
розголошення такої інформації, а також
опрацювання Адміністрацією Президента
України питання щодо зняття із
запитуваних актів позначки
"опублікуванню не підлягає", суд вважає,
що дії відповідача щодо відмови
позивачу у задоволенні в повному
обсязі вищезгаданого інформаційного
запиту є обґрунтованими, розсудливими
та такими, що вчинені з дотриманням
необхідного балансу між можливими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів позивача та цілями,
на досягнення яких спрямовані такі дії
За таких обставин позовна заява
задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 158-163 КАС України,
суд
У задоволенні позову відмовити
Постанова набирає законної сили у
порядку та строки, встановлені статтею
254 КАС України, та може бути оскаржена у
порядку та строки, встановлені
статтями 185-187 КАС України.

Суддя
О.О. Власенкова