Справа № 2а-2833/10/2/0170
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/57570/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

при секретарі Романишин О.Р.

за участю представників: від позивача
Резнік В.О., від відповідача
Чайковсього І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Автономній Республіці Крим
на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 9 вересня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року у справі №2а-2833/10/2/0170 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Об'єднання
Транс-Континенталь" до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Автономній Республіці Крим
про визнання дій протиправними та
скасування постанови, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ТОВ «Об'єднання
Транс-Континенталь» звернулось до суду
з позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Автономній Республіці Крим, у якому
просило визнати протиправними дії
відповідача при розгляді справи про
правопорушення у сфері містобудування,
скасувати постанову від 17.11.2009 №162 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудування.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 9 вересня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року, позов задоволено частково.
Скасовано постанову № 162 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудування від 17.11.2009р. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими
рішеннями, відповідач звернувся з
касаційною скаргою, в якій просив їх
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позову з мотивів
невірного застосування судами норм
матеріального права.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12 березня 2013 року постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 09
вересня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від
22 жовтня 2013 року ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 12
березня 2013 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
касаційної інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження обставин,
обґрунтованості застосуванням норм
матеріального та процесуального права
до спірних правовідносин, вивчивши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів знаходить підстави до її
задоволення з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем в
результаті перевірки будівництва ТОВ
«Транс-Континенталь» газопроводу від
с.Партизани до с.Журавки Кіровського
району АР Крим було встановлено, що
воно проводиться без дозволу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в АР Крим на його виконання,
про що складено припис від 4 вересня 2009
року, в якому запропоновано в
тридцятиденний термін отримати дозвіл
на виконання будівельних робіт.

5 листопада 2009 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю в АР Крим по факту ухилення
позивача від виконання припису від
04.09.2009 складено протокол про
правопорушення у сфері містобудування.

Постановою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
АР Крим від 17 листопада 2009 року №162 на
ТОВ «Об'єднання Транс-Континенталь»
згідно із Законом України «Про
відповідальність підприємств, їх
об'єднань, установ та організацій за
правопорушення у сфері
містобудування» та Положенням про
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудування, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 6 квітня 1995 року №244, накладено
штраф у сумі п'ятдесяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що складає 850 грн.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
будівництво позивачем газопроводу -
об'єкта трубопровідного транспорту -
проводилося із дотриманням вимог
законодавства, оскільки він не є
об'єктом будівництва в розумінні
статті 29 Закону України «Про
планування та забудову території» від
20 квітня 2000 року № 1699-III (далі - Закон №
1699-III), а відтак і отримувати дозвіл
товариству не потрібно.

Водночас, у преамбулі Закону № 1699-III
визначено, що цей Закон встановлює
правові та організаційні основи
планування, забудови та іншого
використання територій і спрямований
на забезпечення сталого розвитку
населених пунктів з урахуванням
громадських і приватних інтересів.

Забудова територій полягає в
розміщенні та здійсненні будівництва
нових об'єктів, реконструкції,
реставрації, капітального ремонту,
впорядкування існуючих об'єктів
містобудування, розширення та
технічного переоснащення підприємств
(далі - будівництво).

Розміщення об'єктів містобудування на
території населених пунктів та за їх
межами здійснюється відповідними
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень шляхом надання
містобудівних умов і обмежень забудови
земельної ділянки згідно із
затвердженою містобудівною
документацією, регіональними або
місцевими правилами забудови (частина
перша та друга статті 23 Закону № 1699-III).

Відповідно до частини першої статті 29
вказаного Закону дозвіл на виконання
будівельних робіт - це документ, що
засвідчує право замовника та
підрядника на виконання підготовчих
(якщо підготовчі роботи не були
виконані раніше відповідно до дозволу
на виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд.

Статтею 1 Закону України від 16
листопада 1992 року № 2780-XII «Про основи
містобудування» передбачено, що
містобудування (містобудівна
діяльність) - це цілеспрямована
діяльність державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, громадян,
об'єднань громадян по створенню та
підтриманню повноцінного життєвого
середовища, яка включає прогнозування
розвитку населених пунктів і
територій, планування, забудову та інше
використання територій, проектування,
будівництво об'єктів містобудування,
спорудження інших об'єктів,
реконструкцію історичних населених
пунктів при збереженні традиційного
характеру середовища, реставрацію та
реабілітацію об'єктів культурної
спадщини, створення інженерної та
транспортної інфраструктури.

Статтею 3 цього Закону визначено, що
об'єктами містобудування є: територія
України та території її
адміністративно-територіальних
одиниць, їх частини та окремі земельні
ділянки; функціональні території (зони)
адміністративно-територіальних
одиниць (житлової і громадської
забудови, виробничі, рекреаційні,
комунальні, охорони нерухомої
культурної та природної спадщини та
інші); будинки і споруди, їх комплекси;
комунікації та споруди інженерної і
транспортної інфраструктури; об'єкти
архітектурної діяльності.

Відносини в галузі трубопровідного
транспорту регулюються Законом
України від 15 травня 1996 року № 192/96-ВР
«Про трубопровідний транспорт» (далі -
Закон № 192/96-ВР) та іншими
нормативно-правовими актами України
(стаття 37 Закону України від 10
листопада 1994 року № 232/94-ВР «Про
транспорт»).

У розумінні Закону № 192/96-ВР об'єкти
трубопровідного транспорту - це
магістральні та промислові
трубопроводи, включаючи наземні,
надземні і підземні лінійні частини
трубопроводів, а також об'єкти та
споруди, основне і допоміжне
обладнання, що забезпечують безпечну
та надійну експлуатацію
трубопровідного транспорту.

Постановою від 20 травня 2009 року № 489,
прийнятою відповідно до статті 27
Закону № 1699-III, Кабінет Міністрів
України затвердив Порядок надання
вихідних даних для проектування
об'єктів містобудування, в якому,
зокрема, визначив, що об'єкт
містобудування - це окрема будівля або
споруда, їх комплекси, комунікації та
споруди інженерної і транспортної
інфраструктур, об'єкт благоустрою,
садово-паркової та ландшафтної
архітектури, монументального і
монументально-декоративного
мистецтва.

Окрім того, на виконання приписів
Закону № 1699-III Кабінет Міністрів
України постановою від 30 вересня 2009
року № 1104 затвердив перелік
будівельних робіт, на виконання яких
дозвіл не вимагається. Такий вид
будівельних робіт, про який йдеться у
справі, що розглядається, до цього
переліку не включено.

З огляду на викладене, колегія суддів
доходить висновку про помилковість
тверджень судів попередніх інстанцій
про те, що газопровід не є об'єктом
будівництва.

Відповідно до абз. 8 ст.1 Закону України
«Про відповідальність підприємств, їх
об'єднань, установ та організацій за
правопорушення у сфері
містобудування» підприємства, їх
об'єднання, установи та організації
незалежно від форм власності, які
здійснюють проектування, роботи по
будівництву, реконструкції,
реставрації та капітальному ремонту
(далі - будівельні роботи), виготовляють
будівельні матеріали, вироби і
конструкції, а так само які є
замовниками у будівництві або
поєднують функції замовника і
підрядчика, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за ухилення від
виконання або несвоєчасне виконання
приписів інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю - у
розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідачем не надавався
дозвіл на будівництво ТОВ
«Транс-Континенталь» газопроводу від
с.Партизани до с.Журавки Кіровського
району АР Крим, а відтак колегія суддів
доходить висновку про правомірність
постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
АР Крим від 17 листопада 2009 року №162 про
накладення на ТОВ «Об'єднання
Транс-Континенталь» штрафу за ухилення
від виконання припису від 04.09.2009р.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що обставини справи
встановлені повно і правильно, але,
вирішуючи спір по суті, суди першої та
апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до ухвалення помилкових
судових рішень.

Згідно з ст. 229 КАС України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 229, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Автономній Республіці Крим
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 9
вересня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року у справі №2а-2833/10/2/0170 скасувати,
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Об'єднання
Транс-Континенталь" відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, але може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, в
порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 -
238, 239-1 КАС України.

Судді :