Справа № 2а-323/10/0770
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 р.
Справа № 105285/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Матковської З.М.

при секретарі судового засідання:
Губач Х.І.

з участю представника апелянта:
Гайовича В.М.

та представника позивача:
Маркуса М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатської області на
ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 01 березня
2012 року про закриття провадження у
справі за позовом Дочірнього
підприємства «Закарпатський
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» до Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатської
області про визнання протиправним та
скасування податкових повідомлень -
рішень,-

В С Т А Н О В
И Л А:

Позивач 20.11.2006 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання протиправним
та скасування податкових повідомлень -
рішень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем за результатом
проведеною позапланової
документальної перевірки дотримання
вимог податкового та валютного
законодавства складено акт перевірки
№331/23-1/31179046 від 23.08.2005 року. На основі
цього акту прийнято оскаржувані
рішення, однак вони вважають, що
висновки викладенні в акті перевірки, а
в подальшому і в податкових
повідомленнях - рішеннях не
відповідають вимогам як цивільного так
і податкового законодавства.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 01 березня
2012 року закрито провадження в
адміністративній справі за позовом
Дочірнього підприємства
«Закарпатський облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» до Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області про визнання
протиправним та скасування податкових
повідомлень -рішень.

Відповідач ухвалу оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана ухвала
винесена з порушенням норм
процесуального права та є незаконною,
просить оскаржувану ухвалу скасувати,
розглянути справу по суті та прийняти
постанову, якою повністю відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що при винесенні рішення не
досліджено всіх обставин справи та не
вирішено спір по суті заявлених вимог.
Вказує на те, що при винесенні даного
рішення прийшли до висновку щодо
преюдиційності Постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29.01.2008 року по справі №5/55-А, яка
залишена без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду від 12.01.2010 року.
Однак вважає , що дану ухвалу не слід
брати, як преюдиційну.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта Гайович В.М. надав
пояснення та просить задовольнити
апеляційну скаргу.

Представник позивача Маркус М.І. у ході
апеляційного розгляду надав пояснення
та просить задовольнити апеляційну
скаргу.

Ухвалою суду про процесуальне
правонаступництво замінено
відповідача Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Закарпатської
області на його правонаступника
Державної податкової інспекції у м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатської області.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
судовим рішення (постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 29 січня 2008
року, рішення набрало законної сили
29.01.2008 року та залишено без змін, згідно
ухвали Вищого адміністративного суду
від 12.01.2010 року) встановлено обставини
щодо протиправності визначення
податкового зобов'язання по ПДВ у сумі
2687500,00 грн. податковими повідомленнями -
рішеннями ДПІ у м. Ужгороді від 08.11.2005
року № /1 та від 13.01.2006 року №
/2, та саме оскарження визначення
податкового зобов'язання по ПДВ у
вказаній сумі є предметом розгляду у
справі щодо оскарження податкового
повідомлення - рішення ДПІ у м. Ужгороді
від 26.08.2005 року № /0, при цьому, всі
податкові повідомлення - рішення є
аналогічного змісту (визначено
податкове зобов'язання по ПДВ у сумі
2689443 грн., з яких оскаржено суму 2687500,00
грн.), оскільки не змінювались за
наслідками адміністративного
оскарження, та виходячи з наведеного -
судом розглянуто вимоги ДП
«Закарпатський облавтодор» до ДПІ у м.
Ужгороді (ті самі сторони) про визнання
протиправним рішення про визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в частині суми 2687500,00
грн. (той самий предмет), рішення суду
набрало законної сили.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що ДП
«Закарпатський облавтодор» оскаржено
до суду податкові повідомлення -
рішення ДПІ у м. Ужгороді від 26.08.2005 року
№ /0, від 08.11.2005 року № /1 та
від 13.01.2006 року № /2 (всі три
рішення - про визначення ДП
«Закарпатський облавтодор» податкових
зобов'язань з ПДВ у сумі 2689443,00 грн.) в
частині суми 2687500,00 грн.

Податкове повідомлення - рішення ДПІ у
м. Ужгороді від 26.08.2005 року № /0 є
первісним та прийнятим на підставі
Акту перевірки від 23.08.2005 року №
331/23-1/10/31179046 (а.с.14-43 Т.1), від 08.11.2005 року №
/1 - прийняте за наслідками
адміністративного оскарження до ДПІ у
м. Ужгороді (рішенням ДПІ у м. Ужгороді
від 04.11.2005 року за № 22804/10/250 (а.с.49-54 Т.1)
оскаржуване рішення залишено без змін),
від 13.01.2006 року № /2 - прийняте за
наслідками адміністративного
оскарження до ДПА у Закарпатській
області (рішенням ДПА у Закарпатській
області від 10.01.2006 року за № 61/10/25-055
(а.с.60-65 Т.1) оскаржуване рішення
залишено без змін). Податкове
повідомлення - рішення оскаржено також
до ДПА України, та рішенням ДПА України
від 27.02.2006 року за № 1716/6/25-0115 (а.с.71-72 Т.1)
скаргу ДП «Закарпатський облавтодор»
залишено без розгляду.

Також ДП «Закарпатський облавтодор»
окремо оскаржено до господарського
суду Закарпатської області також
податкові повідомлення - рішення ДПІ у
м. Ужгороді від 08.11.2005 року № /1 та
від 13.01.2006 року № /2, прийняті за
наслідками апеляційного оскарження
податкового повідомлення - рішення від
26.08.2005 року № /0 (справа № 5/55-А).

Постановою господарського суду
Закарпатської області від 24 жовтня 2006
року (а.с.91-93 Т.1) в задоволенні позову ДП
«Закарпатський облавтодор»
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 29 січня 2008 року
(а.с.197-200 Т.1) скасовано постанову
господарського суду Закарпатської
області від 24 жовтня 2006 року у справі №
5/55-А, позов задоволено та визнано
недійсними податкові повідомлення -
рішення ДПІ у м. Ужгороді № /1 від
08.11.2005 року та № /2 від 13.01.2006 року в
частині визначення податкового
зобов'язання по ПДВ у сумі 2687500,00 грн., в
т.ч., основний платіж -1791667,00 грн.,
штрафні санкції -895833,00 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 12 січня 2010 року (а.с.32-33 Т.1) постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 29 січня 2008 року
у справі №5/55-А - залишено без змін.

Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України, постанова
або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками
перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення.

Таким чином, постановою Львівського
апеляційного господарського суду від 29
січня 2008 року (залишеною без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
від 12 січня 2010 року) визнано недійсними
податкові повідомлення - рішення ДПІ у
м. Ужгороді № /1 від 08.11.2005 року та
№ /2 від 13.01.2006 року в частині
визначення податкового зобов'язання по
ПДВ у сумі 2687500,00 грн., які є, в тому
числі, предметом розгляду у даній
адміністративній справі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд
закриває провадження у справі якщо є
такі, що набрали законної сили,
постанова чи ухвала суду з того самого
спору і між тими самими сторонами, та
слід закрити провадження у справі в
частині вимог позовної заяви про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень - рішень від
08.11.2005 року № /1 та від 13.01.2006 року №
/2 (про визначення ДП
«Закарпатський облавтодор» податкових
зобов'язань з ПДВ у сумі 2689443,00 грн.) в
частині суми 2687500,00 грн.

Стосовно оскарження податкового
повідомлення - рішення ДПІ у м. Ужгороді
від 26.08.2005 року № /0 (про визначення
ДП «Закарпатський облавтодор»
податкових зобов'язань з ПДВ у сумі
2689443,00 грн.) в частині суми 2687500,00 грн.,
колегія суддів зазначає.

Податкове повідомлення - рішення ДПІ у
м. Ужгороді від 26.08.2005 року № /0 є
первісним та прийнятим на підставі
акту 23 серпня 2005 року № 331/23-1/10/31179046 (а
податкові повідомлення - рішення від
08.11.2005 року № /1 та від 13.01.2006 року №
/2 прийняті ДПІ у м. Ужгороді за
наслідками адміністративного
оскарження то, відповідно, ДПІ у м.
Ужгороді та ДПА у Закарпатській
області (якими первісне рішення
залишено без змін).

Згідно преамбули Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (далі
-Закон №2181) - цей Закон є спеціальним
законом з питань оподаткування, який, в
тому числі, визначає процедуру
оскарження дій органів стягнення.

Згідно пп. 5.2.4 п.5.2 ст. 5 Закону №2181,
процедура адміністративного
оскарження закінчується, в тому числі,
днем отримання платником податків
рішення контролюючого органу, що не
підлягає подальшому адміністративному
оскарженню. Остаточне рішення вищого
(центрального) органу контролюючого
органу за заявою платника податків не
підлягає подальшому адміністративному
оскарженню, але може бути оскаржене у
судовому порядку. День закінчення
процедури адміністративного
оскарження вважається днем узгодження
податкового зобов'язання платника
податків.

Наказом ДПА України від 21.06.2001 року за №
253 затверджено Порядок направлення
органами державної податкової служби
України податкових повідомлень
платникам податків та рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій (зареєстрований в Мінюсті
України 06.07.2001 року за 567/5778З, втратив
чинність згідно наказу ДПА від 22.10.201
року за № 985, чинний на час виникнення
спірних правовідносин), та згідно п.5.3
Порядку -з метою доведення до платника
податків граничного строку сплати
податкового зобов'язання, зазначеного
в раніше надісланому податковому
повідомленні (у разі, якщо сума
податкового зобов'язання за
результатами розгляду скарги
збільшується або залишається без змін,
а раніше надіслане податкове
повідомлення не відкликається),
податковим органом складається та
надсилається (вручається) платнику
податків податкове повідомлення, яке
має номер первинного податкового
повідомлення, при цьому через дріб
проставляється номер скарги, щодо якої
воно складене (1 - для першої, 2 - для
другої тощо), крім того, таке податкове
повідомлення містить новий граничний
термін сплати податкового
зобов'язання. Аналогічні дії
здійснюються у разі подання платником
податків повторної скарги.

З аналізу зазначених актів вбачається,
що предметом спору у справі щодо
оскарження податкових повідомлень -
рішень органів державної податкової
служби (які оскаржуються до суду після
їх адміністративного оскарження) є
саме податкове повідомлення - рішення,
що винесене на підставі остаточного
рішення вищого (центрального) органу
контролюючого органу (або останнього
рішення, за яким приймається податкове
повідомлення - рішення, у випадку якщо
процедура адміністративного
оскарження не завершена), оскільки
такими податковими повідомленнями -
рішеннями доводиться новий граничний
термін сплати податкового
зобов'язання).

Акт державного або іншого органу
(нормативно - правовий чи
індивідуальної дії) - це юридична форма
рішень цих органів, тобто офіційний
письмовий документ, який породжує
певні правові наслідки, спрямований на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин і має обов'язковий характер
для суб'єктів цих відносин.

Виходячи з наведеного, податкові
повідомлення - рішення (які є актами
індивідуальної дії), у випадку
прийняття податковим органом нових
податкових повідомлень - рішень за
наслідками апеляційного оскарження -
не підлягають виконанню (в зв'язку з
доведенням нового граничного терміну
сплати податкового зобов'язання
податковими повідомленнями -
рішеннями, прийнятими за наслідками
адміністративного оскарження).

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції що судовим
рішення (постановою Львівського
апеляційного господарського суду від 29
січня 2008 року, рішення набрало законної
сили 29.01.2008 року та залишено без змін,
згідно ухвали Вищого
адміністративного суду від 12.01.2010 року)
встановлено обставини щодо
протиправності визначення податкового
зобов'язання по ПДВ у сумі 2687500,00 грн.
податковими повідомленнями - рішеннями
ДПІ у м. Ужгороді від 08.11.2005 року №
/1 та від 13.01.2006 року № /2, та
саме оскарження визначення
податкового зобов'язання по ПДВ у
вказаній сумі є предметом розгляду у
справі щодо оскарження податкового
повідомлення - рішення ДПІ у м. Ужгороді
від 26.08.2005 року № /0, при цьому, всі
податкові повідомлення - рішення є
аналогічного змісту (визначено
податкове зобов'язання по ПДВ у сумі
2689443 грн., з яких оскаржено суму 2687500,00
грн.), оскільки не змінювались за
наслідками адміністративного
оскарження, та виходячи з наведеного -
судом розглянуто вимоги ДП
«Закарпатський облавтодор» до ДПІ у м.
Ужгороді (ті самі сторони) про визнання
протиправним рішення про визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в частині суми 2687500,00
грн. (той самий предмет), рішення суду
набрало законної сили та у
відповідності до положень ст. 17, ч. 1 ст.
72, п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України - слід
закрити провадження у справі також в
частині вимоги позовної заяви про
визнання протиправним та скасування
первісного податкового повідомлення -
рішення ДПІ у м. Ужгороді від 26.08.2005 року
№ /0.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 199 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області залишити без
задоволення, а ухвалу Закарпатського
окружного адміністративного суду від 01
березня 2012 року у справі №2а-323/10/0770 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

З.М.Матковська