Справа № 2а-9413/11/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 р.
Справа № 124113/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Костіва М.В.

при секретарі судового засідання:
Губач Х.І.

з участю представника відповідача:
Ольшанська О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 27
вересня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Прокурора Сихівського району
м.Львова про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О
В И Л А:

25.08.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач в порушення вимог
Конституції України, Закону України
«Про інформацію», Закону України «Про
звернення громадян», не надав повну та
достовірну інформацію на запит на
інформацію позивача від 15.08.2011 року.
Згідно цього просить визнати
протиправними дії прокурора
Сихівського району м. Львова стосовно
ненадання відповіді на запит на
інформацію від 15.08.2011 року та
зобов`язати прокурора Сихівського
району м. Львова надати відповідь на
вказаний запит.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2011 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати на підставі норм
ст.202 КАС України.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що неправомірне посилання на Закон
України «Про звернення громадян» та
норми КПК України, які є несумісними з
Законом України «Про доступ до
публічної інформації».

У ході апеляційного розгляду
представник відповідача Ольшанська
О.М. надала пояснення та просить
відхилити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача, суд першої інстанції
виходив з того, що докази вказують на
відсутність порушень відповідачем
Конституції України, Закону України
«Про інформацію», Закону України «Про
доступ до публічної інформації». У
відповіді на запит на інформацію
позивача від 15.08.2011 року стосовно того,
які заходи вживаються прокурором
Сихівського району м. Львова для
збереження приміщення міжшкільного
навчально-виробничого комбінату
(далі-МНВК) Сихівського району м. Львова
від руйнації та знищення відповідач
надав інформацію про те, що
прокуратурою Сихівського району м.
Львова 29.06.2011 року винесено постанову
про порушення кримінальної справи №
179-0072 за фактом зловживання службовим
становищем та службового підроблення
при відчуженні нежитлового приміщення
МНВК службовими особами міжшкільного
навчально-виробничого комбінату
трудового навчання та професійної
орієнтації Сихівського району м.
Львова за ст. ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України.
У вказаній кримінальній справі триває
досудове слідство. Відтак, у
відповідності до ст. 14 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
відповідач надав достовірну, точну та
повну інформацію на запит на
інформацію позивача.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 15.08.2011 року
позивач звернувся до відповідача із
запитом на інформацію, у якому просив
надати інформацію стосовно того, які
заходи вживаються прокурором
Сихівського району м. Львова для
збереження приміщення міжшкільного
навчально-виробничого комбінату
Сихівського району м. Львова від
руйнації та знищення.

18.08.2011 року відповідачем за № 51/878-11
позивачу надано відповідь на запит від
15.08.2011 року, в якій вказав, що
прокуратурою Сихівського району м.
Львова 29.06.2011 року винесено постанову
про порушення кримінальної справи №
179-0072 за фактом зловживання службовим
становищем та службового підроблення
при відчуженні нежитлового приміщення
МНВК службовими особами міжшкільного
навчально-виробничого комбінату
трудового навчання та професійної
орієнтації Сихівського району м.
Львова за ст. ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України.
У вказаній кримінальній справі триває
досудове слідство.

Позивач вважає зазначену відповідь
неповною, оскільки просив прокурора
надати йому інформацію саме з питання
збереження приміщення Міжшкільного
навчально-виробничого комбінату
трудового навчання професійної
орієнтації учнів від руйнації.
Зазначає про те, що прокурор не вчиняє
дій, передбачених ст. 97 КПК України щодо
запобігання іншим злочинам, які
полягають у знищення державного і
комунального майна.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Закон України «Про інформацію»
закріплює право громадян України на
інформацію, закладає правові основи
інформаційної діяльності. Грунтуючись
на Декларації про державний
суверенітет України та Акті
проголошення її незалежності, Закон
стверджує інформаційний суверенітет
України і визначає правові форми
міжнародного співробітництва в галузі
інформації.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
інформацію» під інформацією цей Закон
розуміє документовані або публічно
оголошені відомості про події та явища,
що відбуваються у суспільстві, державі
та навколишньому природному
середовищі.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 40 Конституції України усі
мають право направляти індивідуальні
чи колективні письмові звернення або
особисто звертатись до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
інформацію» всі громадяни України,
юридичні особи і державні органи мають
право на інформацію, що передбачає
можливість вільного одержання,
використання, поширення та зберігання
відомостей, необхідних їм для
реалізації ними своїх прав, свобод і
законних інтересів, здійснення завдань
і функцій.

Згідно ст. 10 цього ж Закону право на
інформацію забезпечується, серед
іншого, обов'язком органів державної
влади інформувати про свою діяльність
та прийняття рішення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про доступ
до публічної інформації» публічна
інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 10 цього ж Закону
розпорядники інформації, які володіють
інформацією про особу, зобов'язані
надавати її безперешкодно і
безкоштовно на вимогу осіб, яких вона
стосується, крім випадків,
передбачених законом.

Згідно ст. 13 цього ж Закону
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються суб'єкти
владних повноважень - органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Згідно ст. 14 цього ж Закону
розпорядники інформації зобов'язані
оприлюднювати інформацію про свою
діяльність та прийняті рішення;
систематично вести облік документів,
що знаходяться в їхньому володінні;
вести облік запитів на інформацію;
визначати спеціальні місця для роботи
запитувачів з документами чи їх
копіями, а також надавати право
запитувачам робити виписки з них,
фотографувати, копіювати, сканувати їх,
записувати на будь-які носії
інформації тощо; мати спеціальні
структурні підрозділи або призначати
відповідальних осіб для забезпечення
доступу запитувачів до інформації;
надавати достовірну, точну та повну
інформацію, а також у разі потреби
перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.

Згідно ст. 19 цього ж Закону запит на
інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що надані
сторонами докази вказують на
відсутність порушень відповідачем
Конституції України, Закону України
«Про інформацію», Закону України «Про
доступ до публічної інформації». У
відповіді на запит на інформацію
позивача від 15.08.2011 року стосовно того,
які заходи вживаються прокурором
Сихівського району м. Львова для
збереження приміщення міжшкільного
навчально-виробничого комбінату
Сихівського району м. Львова від
руйнації та знищення відповідач надав
інформацію про те, що прокуратурою
Сихівського району м. Львова 29.06.2011 року
винесено постанову про порушення
кримінальної справи № 179-0072 за фактом
зловживання службовим становищем та
службового підроблення при відчуженні
нежитлового приміщення МНВК
службовими особами міжшкільного
навчально-виробничого комбінату
трудового навчання та професійної
орієнтації Сихівського району м.
Львова за ст. ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України.
У вказаній кримінальній справі триває
досудове слідство. Відтак, у
відповідності до ст. 14 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
відповідач надав достовірну, точну та
повну інформацію на запит на
інформацію позивача.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 27
вересня 2011 року у справі №2а-9413/11/1370 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

М.В.Костів