Справа № 2а-8009/10/0528
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скляров В.В.
Суддя-доповідач - Яманко В.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
справа №2а-8009/10/0528
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Яманко В. Г.,
суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І. А.,
розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Краматорську на постанову
Краматорського міського суду від 6
грудня 2010 року у справі № 2а-8009/10/0528
(суддя Скляров В. В.) за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
у м. Краматорську про перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2010 року ОСОБА_2 звернулась
до Краматорського міського суду з
позовом (арк. спр. 2-3) до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краматорську (далі - УПФУ) про: 1)
визнання дій УПФУ неправомірними, 2)
зобов'язати УПФУ здійснити перерахунок
та виплату недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
як дитині війни з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по день
судового рішення.

Ухвалою Краматорського міського суду
від 22 листопада 2010 року (арк. спр. 8)
позивачу поновлено строк звернення до
суду з позовною заявою.

Постановою Краматорського міського
суду від 6 грудня 2010 року (арк. спр. 9)
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату на користь
ОСОБА_3 підвищення до пенсії відповідно
до статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року та з 22 травня 2008 року по 6 грудня
2010 року з урахуванням здійснених
виплат.

УПФУ не погодилося з прийнятим судовим
рішенням, подало апеляційну скаргу, в
якій просило скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні позову (арк. спр. 11).

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи були повідомлені, що
обумовило розгляд справи у письмовому
провадженні. Колегія суддів,
заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Закон України "Про соціальний захист
дітей війни" № 2195-IV від 18 листопада 2004
року (далі - Закон № 2195) встановлює
правовий статус дітей війни та
визначає основи їх соціального захисту
та гарантує їх соціальну захищеність
шляхом надання пільг і державної
соціальної підтримки.

Статтею 1 Закону № 2195 передбачено, що
дитина війни це особа, яка є
громадянином України та якій на час
закінчення (2 вересня 1945 року) Другої
світової війни було менше 18 років.

Статус позивача як дитини війни
підтверджено паспортом, посвідченням.
Згідно відомостей відповідача
підтверджено факт перебування
позивача на обліку відповідача як
дитини війни, а також вказано, що
виконання відповідачем постанови суду
першої інстанції не відбулось
внаслідок апеляційного оскарження
такої постанови (арк. спр. 22-23).

За статтею 6 Закону № 2195 дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
було зупинено на 2007 рік дію статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" з урахуванням статті 111
цього Закону, якою було встановлено, що
у 2007 році підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість
пенсії, відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»), у розмірі 50
відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України
N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N
1-29/2007 про соціальні гарантії громадян
був визнаний таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним) пункт 12 статті 71,
стаття 111 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня
2006 року N 489-V, яким була зупинена на 2007
рік дія статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року N 107-VI (далі - Закон № 107),
який набрав чинності з 1 січня 2008 року,
стаття 6 Закону № 2195 була викладена в
новій редакції, якою передбачалася
виплата підвищення до пенсії у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни, тобто на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Вказані
зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41
розділу II Закону № 107, були визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008.

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Суд першої
інстанції правильно визначив, що
виходячи з рішення Конституційного
Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008
року передбачена статтею 6 Закону № 2195
виплата особам, які мають статус
«дитини війни», підвищення до пенсії у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком діє з 22 травня 2008 року до
внесення змін в законодавство.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року
№ 3491-VI (далі - Закон № 3491) доповнено
пункт 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», яким визначено, що у 2011 році
норми і положення статті 6 Закону № 2195
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Рішенням Конституційного суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 визнано
таким, що відповідає Конституції
України (є конституційним), пункт 4
розділу VII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

На виконання Закону № 3491, Кабінетом
Міністрів України було прийнято
постанову «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» від
6 липня 2011 року № 745, яка набрала
законної сили 23 липня 2011 року. Згідно
пункту 6 вказаної постанови дітям війни
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, підвищення проводиться
у розмірі 49,8 грн.

Таким чином, відповідно до Закону № 3491
та постанови КМУ від 6 липня 2011 року №
745, з 23 липня 2011 року виплата підвищення
до пенсії особам, які мають статус
«дитина війни» здійснюється в розмірі
визначеному Кабінетом Міністрів
України, а до 22 липня 2011 року (включно)
виплати відповідач повинен був
здійснювати в розмірі, встановленому
статтею 6 Закону № 2195.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, що обумовлює
залишення апеляційної скарги без
задоволення, постанови суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 183-2, 197, ч. 1 статті 200,
статтями 205, 206, 211, 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Краматорську на постанову
Краматорського міського суду
Донецької області від 6 грудня 2010 року
залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 6 грудня 2010
року залишити без змін.

Судове рішення апеляційної інстанції,
прийняте за результатами перегляду
адміністративної справи, розглянутої
судом першої інстанції в порядку
скороченого провадження, за частиною 10
статті 183-2 КАС України, є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

В.Г.Яманко

Судді

Е.Г.Казначеєв

І.А.Васильєва