Справа № 820/10193/13-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.Справа № 820/10193/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника позивача Овчаренка І.А.

представника відповідача Хільченко
В.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Власівський
мірошник" на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
21.11.2013р. по справі № 820/10193/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Власівський
мірошник"

до Нововодолазької об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів
України у Харківській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Власівський
Мірошник", звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Нововодолазької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просив суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 10.10.2013
року про зобов'язання ТОВ "Власівський
Мірошник" сплатити штраф у розмірі 20%
суми 26446,22 грн. за затримку на 669, 625, 547, 514
календарних днів сплати суми грошового
зобов'язання в розмірі 132231,1 грн. за
платежем: інші збори за забруднення
навколишнього природного середовища
до Фонду охорони навколишнього
природного середовища, 19050200.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Власівський мірошник" - залишено без
задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивачем подано апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу
України, ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, що призвело до неправильного
вирішення справи, а також на доводи та
обставини викладені в апеляційній
скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши, в
межах апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстпанції, що ТОВ "Власівський
Мірошник" пройшло передбачену діючим
законодавством процедуру державної
реєстрації та перебуває на обліку як
платник податків та зборів в
Нововодолазькій ОДПІ.

02 жовтня 2013 року фахівцями
Нововодолазької ОДПІ проведено
камеральну перевірку ТОВ "Власівський
Мірошник" щодо несвоєчасної сплати
збору за забруднення навколишнього
середовища, за наслідком якої складено
Акт № 000129/20-20-15/34895482 від 02.10.2013 року.

Під час перевірки встановлено
порушення позивачем вимог п.57.1 ст.57
Податкового Кодексу України (далі - ПК
України) в частині несвоєчасної сплати
суми збору за забруднення
навколишнього середовища згідно
податкового повідомлення-рішення
№/0 від 11.11.2010 року, а саме: за
затримку на 669, 625, 547, 514 календарних днів
сплати суми грошового зобов'язання в
розмірі 132231,1 грн.

На підставі вищезазначеного акту,
податковим органом було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 10.10.2013 року, яким до позивача на
підставі ст. 126 ПК України застосовано
штрафні санкції у розмірі 20 % від
погашеної суми податкового боргу, що
складає 26446,22 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаними
податковим повідомленням-рішенням,
звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції дійшов до висновку, що
відповідач, при прийнятті
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, діяв на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а також з використанням
повноважень з метою, з якою ці
повноваження їй надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно та розсудливо, а тому
заявлені позовні вимоги є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, враховуючи
наступне.

Як встановлено під час судового
розгляду справи, фактичною підставою
для визначення позивачу суми штрафних
санкції на підставі оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення,
слугував висновок податкового органу
про порушення позивачем строків сплати
суми грошового зобов'язання за
платежем: інші збори за забруднення
навколишнього природного середовища,
яке було визначено на підставі
податкового повідомлення-рішення
№/0 від 11.11.2010 року.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
спірного рішення на відповідність
вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія
суддів виходить з наступного.

У відповідності з п.п.14.1.265 п. 14.1 статті 14
Податкового кодексу України, штрафна
санкція (фінансова санкція, штраф) -
плата у вигляді фіксованої суми та/або
відсотків, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.116.1 ст.116 ПК України, у разі
застосування контролюючими органами
до платника податків штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) за
порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
такому платнику податків надсилаються
(вручаються) податкові повідомлення -
рішення.

Відповідно до п. 56.17 ст. 56 ПК України
день закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошового
зобов'язання платника податків.

Згідно із п. 56.18 ст. 56 ПК України
встановлено, що з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання у будь-який
момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу,
оскаржене в судовому порядку, не
підлягає адміністративному
оскарженню.

Процедура адміністративного
оскарження вважається досудовим
порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Судом встановлено, що податковим
органом за наслідком проведеної ТОВ
"Власівський Мірошник" було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 11.11.2010 року, згідно з яким
позивачу було визначено суму
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем: інші збори за
забруднення навколишнього природного
середовища в розмірі 198353,53 грн.

Позивач, не погодившись із вказаним
податковим повідомленням-рішенням,
оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 27.01.2011р. по
справі № 2а-14969/10/2070 позовні вимоги було
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення Нововодолазької МДПІ № /0
від 11.11.2010 року щодо визначення ТОВ
"Власівський Мірошник" суми
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем: інші збори за
забруднення навколишнього середовища
у розмірі 198353,53 грн.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06.04.2011 року
апеляційну скаргу Нововодолазької
МДПІ було задоволено. Скасовано
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.01.2011р. по
справі № 2а-14969/10/2070 та прийнято нову
постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України
постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення.

Згідно ст.255 КАС України постанова або
ухвала суду, яка набрала законної сили,
є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Отже, з моменту набрання чинності
постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду податкове
повідомлення-рішення № /0 від
11.11.2010 року вважається узгодженим.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК
України, сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом платника податків.

Колегією суддів встановлено, що суму
боргу за податковим
повідомленням-рішенням № /0 від
11.11.2010 року позивачем було фактично
сплачено платіжними дорученнями № 1345
від 26.12.2012 року на суму 70 000,00 грн., № 162
від 09.10.2012 року на суму 34200,00 грн., № 144
від 06.09.2012 року на суму 21 000,00 грн., № 126
від 08.02.2013 року на суму 7031, 10 грн., що
підтверджується обліковою карткою
платника - ТОВ "Власівський мірошник".

Відповідно до п. 126.1. ст. 126 ПК України, у
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Враховуючи наведене та беручи до уваги,
що загальна сума узгоджених податковим
зобов'язань, які були сплачені з
порушенням встановлених граничних
термінів (669, 625, 547, 514 календарних днів)
складає 132 231,1 грн., то визначена
позивачем сума штрафних санкцій у
розмірі 26446,22 грн. (20 % погашеної суми
податкового боргу) є обґрунтованою, у
зв'язку з чим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що спірне податкове
повідомлення-рішення є правомірним.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 21 ПК України передбачено, що
посадові особи контролюючих органів
зобов'язані дотримуватися Конституції
України та діяти виключно у
відповідності з ПК України та іншими
законами і нормативними актами.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу,
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Посилання позивача, як на підставу
відсутності в діях останнього
порушення вимог діючого законодавства,
на той факт, що підприємство звернулось
до податкового органу із листом від
07.06.2011 року № 334, в якому просило
здійснити погашення наявного
податкового боргу за платежем: інші
збори за забруднення навколишнього
природного середовища за рахунок
наявної переплати з податку на додану
вартість, колегія суддів вважає
необґрунтованими з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
листом від 07.06.2011р. № 334 ТОВ "Власівський
мірошник" звернулось до
Нововодолазької ОДПІ з проханням
здійснити погашення податкового боргу
за платежем інші збори за забруднення
навколишнього природного середовища в
розмірі 19 8353,53 грн. За рахунок надмірно
сплаченого податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. 17.1.10 п. 17.1. ст. 17
Податкового кодексу України платника
податків має права на залік чи
повернення надміру сплачених, а також
надміру стягнутих сум податків та
зборів, пені, штрафів у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Порядок повернення помилково та/або
надмірно сплачених сум грошового
зобов'язання встановлений ст. 43
Податкового кодексу України та
Порядком взаємодії органів державної
податкової служби, місцевих фінансових
органів та органів Державного
казначейства України в процесі
повернення платникам податків
помилкове та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань, затвердженого
спільним Наказом Державної податкової
служби України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства
України №974/1597/499 від 21.12.2010 року,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 29.12.2010 року за №1386/18681.

Відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового
кодексу України помилково та/або
надміру сплачені суми грошового
зобов'язання підлягають поверненню
платнику відповідно до цієї статті,
крім випадків наявності у такого
платника податкового боргу.

Згідно п. 43.3 ст. 43 Податкового кодексу
України та п. 5 Порядку 974 обов'язковою
умовою для здійснення повернення сум
грошового зобов'язання є подання
платником податків заяви про таке
повернення (крім повернення надміру
утриманих (сплачених) сум податку з
доходів фізичних осіб, які
розраховуються органом державної
податкової служби на підставі поданої
платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку) протягом 1095
днів від дня виникнення помилково
та/або надміру сплаченої суми.

На підставі п. 43.4 43 Податкового кодексу
України та п. 6 Порядку №974 платник
податків подає заяву на повернення
помилково та/або надміру сплачених
грошових зобов'язань у довільній формі,
в якій зазначає напрям перерахування
коштів: на поточний рахунок платника
податків в установі банку; на погашення
грошового зобов'язання (податкового
боргу) з інших платежів, контроль за
справлянням яких покладено на
контролюючі органи, незалежно від виду
бюджету; повернення готівковими
коштами за чеком у разі відсутності у
платника податків рахунку в банку.

Відповідно до п. 43.5 ст. 43 Податкового
кодексу України та п. 7, 8 Порядку №974
контролюючий орган не пізніше ніж за
п'ять робочих днів до закінчення
двадцятиденного строку з дня подання
платником податків заяви готує
висновок про повернення відповідних
сум коштів з відповідного бюджету та
подає його для виконання відповідному
органові Державного казначейства
України.

На підставі отриманого висновку орган
Державного казначейства України
протягом п'яти робочих днів здійснює
повернення помилково та/або надміру
сплачених грошових зобов'язань
платникам податків у порядку,
встановленому Державним казначейством
України.

Контролюючий орган несе
відповідальність згідно із законом за
несвоєчасність передачі Державному
казначейству України для виконання
висновку про повернення відповідних
сум коштів з відповідного бюджету.

Враховуючи дату звернення відповідача
із заявою - 07.06.2011 р., граничний термін
подання Нововодолазькою ОДПІ висновку
до органу, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів -
20.06.2011р.

Разом з тим, як встановлено колегією
суддів, 16.06.2011 року ТОВ "Власівський
мірошник" направлено до позивача лист
за № 359 з проханням відкликати без
виконання лист № 334 від 07.06.2011 року.

Також колегія суддів вважає
безпідставними посилання позивача на
те, що в акті камеральної перевірки №
000129/20-20-15/34895482 від 02.10.2013 року, на
підставі якого прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення №
від 10.10.2013 року, податковим
органом допущено помилку у назві акту,
а саме: акт про результати камеральної
перевірки даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість, та допущено описку у
висновку акта в частині встановлення
несвоєчасної сплати збору
екологічного податку по податковому
повідомленню-рішенню № /0 від
11.11.2010 року, оскільки допущені
податковим органом описки не впливають
на суть порушення ТОВ "Власівський
мірошник" вимог податкового
законодавства.

При цьому, як вбачається з акту
камеральної перевірки № 000129/20-20-15/34895482
від 02.10.2013 року, Нововодолазюкою ОДПІ
проводилась камеральна перевірка ТОВ
"Власівський мірошник" саме з питання
несвоєчасної сплати збору за
забруднення навколишнього середовища
по податковому повідомленню-рішенню №
/0 від 11.11.2010 року. (а.с. 8). Крім того,
в оскаржуваному податковому
повідомленні-рішенні № від 10.10.2013
року податковим правильно зазначено
назву податку, за порушення граничного
строку сплати суми грошового
зобов'язання з якого, позивача
зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20%.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень доведено
правомірність формування та
направлення спірної вимоги про сплату
недоїмки.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідач,
приймаючи оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, діяв на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а тому колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про те, що заявлені позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Харківського
окружного адміністративного суду від
21.11.2013 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Власівський мірошник" колегією суддів
не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Власівський мірошник" залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013р. по
справі № 820/10193/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 10.02.2014 р.