Справа № 1570/5586/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 січня 2014 року м. Київ
В/800/5005/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Васильченко Н.В.,

Калашнікової О.В.

Леонтович К.Г.,

Мороза В.Ф.,

перевіривши заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 24.09.2013 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Державного агентства рибного
господарства України, Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Одеській
області, Західно-Чорноморського
басейнового управління охорони,
використання і відтворення водних
живих ресурсів та регулювання
рибальства, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Альфа
Віта і К», про визнання дій
протиправними,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року представник фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 - ОСОБА_6
звернувся до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного агентства рибного
господарства України, Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Одеській
області, Західно-Чорноморського
басейнового управління охорони,
використання і відтворення водних
живих ресурсів та регулювання
рибальства, третя особа - ТОВ «Альфа
Віта і К», про визнання дій
протиправними.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 22.01.2013 року,
залишеною без зміни ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26.03.2013 року, позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 було
задоволено.

Визнано протиправними дії
Західно-Чорноморського басейнового
управління охорони, використання і
відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства, Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Одеській
області та Державного агентства
рибного господарства України, що
пов'язані з погодженням Режиму
рибогосподарської експлуатації
Перелітського (Балтського) водосховища
у Балтійському районі Одеської області
в умовах спеціального товарного
рибного господарства та надання ТОВ
«Альфа Віта і К» одноосібного права на
вилучення водних біоресурсів з
водосховища.

Скасовано режим рибогосподарської
експлуатації Перелітського
(Балтського) водосховища у
Балтійському районі Одеської області в
умовах спеціального товарного рибного
господарства, встановлений Державним
агентством рибного господарства
України, та надання для ТОВ «Альфа Віта
і К» одноосібного права на вилучення
водних біоресурсів з водосховища.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 24.09.2013 року касаційні
скарги Державного агентства рибного
господарства України та
Західно-Чорноморського басейнового
управління охорони, використання і
відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства було
задоволено. Постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
22.01.2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26.03.2013 року скасовано та ухвалено
нову постанову, якою фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України зазначеної вище постанови
Вищого адміністративного суду України
заявник порушує питання про її
скасування, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто незастосування
закону, який підлягав застосуванню;
різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Як доказ неоднакового застосування
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах
заявником надано постанови Вищого
адміністративного суду України від
14.11.2012 року у справі № К/9991/50772/12, від
01.10.2013 року у справі № К-33862/10.

Заявник стверджує, що Вищий
адміністративний суд України в
оскаржуваному рішенні та в постановах,
на які посилається заявник як на
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, по-різному
застосував статтю 228 Цивільного
кодексу України.

Вивчивши заяву, та дослідивши рішення,
на які посилається заявник як на доказ
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, колегія
суддів вважає, що обставини справ, за
якими заявником надано судові рішення
як приклад різного застосування
касаційним судом норм матеріального
права у подібних правовідносинах, не є
подібними тим, що розглядалися в межах
справи, за якою ухвалено постанову
Вищого адміністративного суду України
від 24.09.2013 року, отже ознаки
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах -
відсутні. Таким чином відсутні
передбачені пунктом 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України підстави для
допуску даної справи до провадження у
Верховному Суді України.

Враховуючи наведене, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
перегляду судових рішень Верховним
Судом України, колегія суддів
приходить до висновку про неможливість
задоволення заяви про допуск справи до
провадження для перегляду Верховним
Судом України.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 в допуску до
провадження Верховного Суду України
справи за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Державного
агентства рибного господарства
України, Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Одеській області,
Західно-Чорноморського басейнового
управління охорони, використання і
відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства, третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альфа Віта і К», про
визнання дій протиправними в порядку
перегляду по цій справі постанови
Вищого адміністративного суду України
від 24.09.2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.Є. Донець

судді:
Н.В. Васильченко

О.В. Калашнікова

К.Г. Леонтович

В.Ф. Мороз