Справа № 2а-1162/11
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1162/11
Головуючий у 1-й інстанції: Шум
Суддя-доповідач: Шостак
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Шостака
О.О.,

суддів - Горяйнова
А.М. та Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування технічними
засобами, в порядку ст. 41 КАС України,
апеляційними скаргами Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві, ОСОБА_2 на постанову
Святошинсько районного суду м. Києва
від 21 грудня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Біла Церква Київської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
неправомірними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві та зобов'язати провести
перерахунок і виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіну здоров'ю,
встановивши її розмір на рівні 25 % від
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», здійснити
перерахунок його пенсії як учаснику
бойових дій, виходячи з розрахунку 150%
мінімальної пенсії за віком та
підвищення до пенсії в розмірі 5%
грошового забезпечення відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування
структури та умов грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу»
.

Постановою Святошинсько районного
суду м. Києва від 21 грудня 2011 року
адміністративний позов було
задоволено частково. Зобов'язано
Головне Управління пенсійного фонду
України в м. Києві провести ОСОБА_2
перерахунок та виплату щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю згідно ст. 51 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру 25 %
мінімальної пенсії за віком з 19 липня
2010 року по 22 липня 2011 року (включно)
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму встановленого для
відповідних соціальних і
демографічних груп населення на
відповідний рік, з урахуванням раніше
проведених виплат.

В іншій частині позову відмовити.

Сторони, не погоджуючись із прийнятою
постановою, подали апеляційні скарги, в
яких просять скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення.
Свої вимоги обґрунтовують тим, що судом
першої інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обставини, колегія суддів вважає
необхідним апеляційні скарги
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві, ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Святошинсько
районного суду м. Києва від 21 грудня 2011
року - без змін виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
додаткову пенсію за шкоду, заподіну
здоров'ю, позивачу слід виплачувати у
розмірі, встановленому ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а не постановою КМ України «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» № 530 від 28 травня
2008 року.

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 3
категорії, що підтверджуються
посвідченням серії НОМЕР_1, копія якого
міститься в матеріалах справи.

У відповідності до ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 3, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на призначення додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, не 25
процентів мінімальної пенсії за віком.

Проте, відповідач всупереч ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
виплачував позивачу додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у меншому
розмірі, який встановлений постановою
КМ України «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян» №
530 від 28 травня 2008 року.

Колегія суддів вважає дії відповідача
щодо виплати позивачу вказаної пенсії
у розмірі, меншому ніж той, що
встановлений ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
неправомірними, а висновок суду першої
інстанції про необхідність
задоволення позовних вимог - законним і
обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції було
зроблено вірний висновок про те, що
Закон України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має вищу юридичну силу в порівняні з
постановою КМ України «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» № 530 від 28 травня 2008 року, та є
пріоритетним у застосуванні.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2
згідно Посвідчення Серії НОМЕР_2 має
право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - учасників бойових дій.

Закон України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22 жовтня 1993р. № 3551 -X11
визначає правовий статус ветеранів
війни, забезпечує створення належних
умов для їх життєдіяльності, сприяє
формуванню в суспільстві шанобливого
ставлення до них.

Згідно ст. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в редакції, що
діяла до 01.01.2006 року, учасникам бойових
дій пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії підвищуються в розмірі
150 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Проте, пунктом 3 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» № 2939-ІУ, який
набрав чинності з 1 січня 2006р крім
пунктів 2 і 5, які набирають чинності з 1
липня 2006р., та пункту 4, який набирає
чинності з 1 січня 2007р., постановлено:
частину четверту статті 12 викласти в
такій редакції: («Учасникам бойових дій
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується ізімісп.
пенсії, підвищуються в розмірі 25
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність».
Зміни до зазначеної норми не вносились,
та останні не визнані
неконституційними.

Як видно з відповіді Головного
Управління пенсійного Фонду України в
м. Києві від 01.12.2010р. позивачу
виплачується підвищення як учаснику
бойових дій в розмірі станом на 01.11.2010 р.
- 180.75грн.. що становить 25% від
прожитковою мінімуму.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачеві виплачується
щомісячне підвищення до пенсії в
розмірі, передбаченому чинним
законодавством, а тому підстав для
перерахунку пенсії позивача як
учаснику бойових дій не має.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, позивач є військовим
пенсіонером, перебуває на обліку в
Головному Управлінні Пенсійною фонду
України в м. Києві та отримує пенсію
згідно з Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб».

Встановлено, що з 01.01.2008 року позивачу
здійснювався перерахунок його пенсії,
з урахуванням грошовою забезпечення
встановленого Постановою Кабінету
Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294
«Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу».

При цьому, встановлено, що перерахунок
пенсії позивача здійснювався з
урахуванням розміру грошового
забезпечення, встановленого з 01.01.2008
року для відповідних категорій осіб, та
чинної редакції Закону, яка не
передбачає зазначене вище Збільшення
розміру пенсії за вислугу років,
оскільки відповідно до ЗУ «Про
внесення змін до деяких законів
України з питань пенсійного
забезпечення та соціального захисту
військовослужбовців» від 04.04.2006 pоку,
виключено положення щодо вказаного
збільшення розміру пенсії за вислугу
років.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що законних підстав для
проведення перерахунку пенсії
позивача, як військовослужбовцю немає.

Таким чином, доводи апеляційних скарг
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві, ОСОБА_2 не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 21
грудня 2011 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим судова колегія вважає
необхідним апеляційні скарги
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві, ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Святошинсько
районного суду м. Києва від 21 грудня 2011
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві, ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Святошинсько
районного суду м. Києва від 21 грудня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді А.М. Горяйнов

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.