Справа № 270/6347/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кузнецов Р.О.
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
справа №270/6347/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Шальєвої В.А., Яманко В.Г.

при секретарі
Іллінові О.Є.

з участю представника відповідача
Кукуровської Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 02
грудня 2013 року у справі №270/6347/13-а за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області про визнання
протиправним рішення та зобов'язання
внести зміни в нарахування призначеної
пенсії державного службовця,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2013 року позивач ОСОБА_3
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Управління пенсійного Фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Макіївки Донецької області про
визнання протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області від 23 жовтня 2013 року
щодо відмови внести зміни в
нарахування призначеної пенсії
державного службовця з урахуванням
повної суми матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
суми щомісячної індексації заробітної
плати та зобов'язання внести зміни в
нарахування призначеної пенсії
державного службовця з урахуванням
вказаних сум.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 18.02.1987
року по 11.03.2003 року працювала у
виконкомі Макіївської міської ради,
старшим інспектором приймальні,
спеціалістом по роботі із зверненням
громадян, та мала 11 ранг державного
службовця; з 02.07.2003 року по 19.03.2004 року
працювала в Донецькому обласному
управлінні у справах захисту прав
споживачів спеціалістом І категорії
аналітично-правового відділу; з 22.03.2004
року по 11.10.2013 року працювала в
Донецькій облдержадміністрації
завідувачем сектором, начальником
сектору організації прийому, обліку та
ведення бази даних звернень громадян
відділу роботи із зверненням громадян,
головним спеціалістом

відділу роботи із зверненням громадян,
завідувачем сектору контролю та
особистого прийому громадян відділу
роботи із зверненням громадян.

З 16.10.2013р. їй було призначено пенсію за
віком як державному службовцю.
Розрахунок розміру заробітної плати
для визначення розміру пенсії
проведено за останні 24 календарних
місяці роботи, яка дає право на даний
вид пенсії, підряд перед зверненням за
пенсією (період з 01.09.2011 року по 30.09.2013
року) в розмірі 80% від суми середньої
заробітної плати згідно довідки про
складові заробітної плати №07/307-21 від
29.10.2013р., наданою Донецькою обласною
державною адміністрацією. Згодом
позивач дізналася, що при розрахунку
розміру її пенсії відповідачем не було
враховано такі складові заробітної
плати, як матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення,
індексація заробітної плати, які були
виплачені за цей час.

16.10.2013р. вона звернулася до відповідача
з заявою про внесення змін в
нарахування пенсії з включенням до
розрахунку суми пенсії інших виплат:
повної суми матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
суми щомісячної індексації заробітної
плати. Управління Пенсійного Фонду
України Центрально-Міському району м.
Макіївки рішенням від 23.10.2013р. позивачу
було відмовлено.

Вважає, що відповідачем безпідставно
було відмовлено у включенні
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально - побутових питань, а також
суми індексації заробітної плати до
складової заробітної плати, тому
позивач просила визнати протиправним
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Макіївки Донецької області від 23
жовтня 2013 року щодо відмови внести
зміни в нарахування призначеної пенсії
державного службовця з урахуванням
повної суми матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
суми щомісячної індексації заробітної
плати та зобов'язанню внести зміни в
нарахування призначеної пенсії
державного службовця з урахуванням
вказаних сум та зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду України
Центрально-Міського району міста
Макіївки внести зміни в розрахунок
призначеної її пенсії державного
службовця.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 02 грудня 2013 року
адміністративний позов ОСОБА_3
задоволений частково, внаслідок чого
визнано протиправним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Макіївки Донецької області від 23
жовтня 2013 року в частині неврахування в
заробітну плату для розрахунку пенсії
сум матеріальної допомоги та
індексації, зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області з 16 жовтня 2013 року
внести зміни в розрахунок призначеної
ОСОБА_3 пенсії державного службовця на
підставі її заяви про призначення
пенсії від 16 жовтня 2013 року з
урахуванням довідки Донецької
обласної державної адміністрації від 11
жовтня 2013 року №07/299-21.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управлінням Пенсійного
Фонду України в Центрально-Міському
районі м. Макіївки Донецької області
подана апеляційна скарга, в якій
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у
повному обсязі. (а.с.54). Обґрунтовуючи
доводи апеляційної скарги, відповідач
вказує, що оскільки матеріальна
допомога та індексації заробітної
плати є одноразовими виплатами і не
зазначена в переліку складових
заробітної плати, передбачених
частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу», вона не
включається до заробітку, що
враховується при перерахунку пенсії
державним службовцям. Вважає, що
законних підстав для віднесення
матеріальної допомоги та сум
індексації до складу (структури)
заробітної плати державного службовця
не має.

Представник відповідача у
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав та просив задовольнити її у
повному обсязі.

Позивач судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення, що дає
суду право розглянути справу у
відсутність позивача.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_3 є пенсіонером та
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного Фонду України в
Центрально-Міському району м. Макіївки
Донецької області.

З 16.10.2013 року ОСОБА_3 відповідачем було
призначено пенсію за віком відповідно
до Закону України «Про державну
службу».

Донецькою обласною державною
адміністрацією надано довідку за №
07/299-21 від 11.10.2013 року про складові
заробітної плати (за період з 01.09.2011
року до 30.09.2013 роботи підряд перед
зверненням за пенсією), що подається
для призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
сума заробітної плати, на яку
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
- страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, становить 19499
грн.; інші виплати - 29385,89 грн., у тому
числі: матеріальна допомога у розмірі
17704,13 грн.; індексація заробітної плати
у розмірі 11681,76 грн. (а.с.8).

Відповідач рішенням від 23.10.2013
відмовив ОСОБА_3 у перерахунку пенсії,
оскільки всі складові заробітної плати
державним службовцям, які передбачені
ст. 33 Закону України «Про державну
службу», враховані при обчисленні її
розміру пенсії. (а.с.11-12).

За змістом статті 37 Закону
України «Про державну службу», у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, (далі - Закон №3723-XII)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадового окладу, премій, доплат за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.5 ст. 33 зазначеного Закону
надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби в таких
розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Частина 7 ст.33 Закону України «Про
державну службу» встановлює, що умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами та
матеріальна допомога в розумінні
статті 33 Закону України «Про державну
службу» належать до додаткових видів
грошового забезпечення і приймаються
при нарахуванні пенсії лише особам, які
отримували такі надбавки під час
перебування на державній службі та
були звільненні зі служби після їх
запровадження.

Відповідно до вимог ст.371 Закону
України «Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до частини першої
статті 66 цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

На суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань і
індексацію нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що відображено у
наданій довідці за формою, що
затверджена Постановою правління ПФУ
від 14 лютого 2011 року №5-1 (а.с.8-9).

Стаття 41 Закону України від 9
липня 2003 року №1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон №1058-IV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Вказана правова позиція
відображена у Постанові Верховного
Суду України від 20 лютого 2012р. по справі
№21-430а11 та, на підставі ст.2442 КАС
України, є обов'язковою для
застосування.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що пенсія
позивача повинна обчислюватись із
заробітної плати, яку вона фактично
отримувала на день звільнення, в тому
числі з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про часткове
задоволення вимог позивача.

Відповідно до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія
вважає, що рішення суду першої
інстанції є обґрунтованим, прийняте на
підставі з'ясованих та встановлених
обставинах справи, які підтверджуються
доказами, та ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

На підставі викладеного та
керуючись ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 02
грудня 2013 року у справі №270/6347/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 02 грудня 2013 року у справі
№270/6347/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання ухвали
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 12
лютого 2014 року.

Колегія суддів
М.В.
Бишов

В.А. Шальєва

В.Г. Яманко