Справа № 801/290/13-а
Суддя: Ольшанська Т.С.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

м. Сімферополь

06 лютого 2014 р. Справа №801/290/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Ольшанської Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, за участю секретаря
судового засідання Сидельової М.В.,
представника відповідача- Волощук Д.М.
довіреність № 5/10.20 від 20.01.2014,
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південний
Торговельний Дім Катран"

до Сімферопольської міжрайонної
державної податкової інспекції АР
Крим Державної податкової служби

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

Обставини справи: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Південний
Торговельний Дім Катран" звернулось до
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим з
адміністративним позовом до
Сімферопольської міжрайонної
державної податкової інспекції АР Крим
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
15.10.2012 № в частині стягнення 87812,00
грн. за основним платежем та 11030,00 грн.
за штрафними санкціями; від 15.10.2012
№ в частині стягнення 81678,00 грн. за
основним платежем та 20419,00 грн. за
штрафними санкціями; від 15.10.2012 №;
від 15.10.2012 №; від 26.11.2012 №; від
26.11.2012 №; від 26.11.2012 №; від
26.11.2012 №; від 26.11.2012 №.

Позивач явку свого представника у
судове засідання не забезпечив,
надіслав клопотання про розгляд справи
за його відсутністю та позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач заперечував проти
задоволення адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1 статтю 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією або законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1
статті 41 Податкового кодексу України
контролюючими органами є органи
державної податкової служби - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

На підставі наказу № 678 від 21.09.2012
Сімферопольської МДПІ АРК ДПС в період
з 21.09.2012 по 27.09.2012 була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ТОВ "Південний Торговельний
дім Катран" з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на прибуток та податку
на додану вартість при здійсненні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
БВП "Строитель-плюс", ПП "Ротонда Торг",
ПП "Габарит-груп", ПП "Гранд- М", ПП
"Райс-М", ПП "Грандпродукт", ТОВ "ВТК
"Окнополь", ТОВ "Бренд Строй", ПП "Сіті
Буд", ПП "Скіпер", ПП "Добре місто", ПП
"Комманд", ПП "Мобкримторг", ПП "Визит
торг", ПП "Нантехімідж", ПП "Кримторг",
ТОВ "Будівельна компанія "Акрополь", ПП
"Базис торг", ПП "Укрторгпартнер", ПП
"Кримспецтехнолоджи", ТОВ "Тонар-Крим",
ТОВ "Кримстройиндустрия", ТОВ
"Аквамарин", ПП "Евроградстрой", ПП
"Прима Торг", ТОВ "ТМ-Компані", Фірма
"Капітель Плюс", КП "Альянс", ПП "Пан Буд",
ПП "Беллатрикс", ПП "Севелітстрой", ПП
"Мастерторг" за період з 01.01.2009 по 31.03.2012
на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1
статті 20, підпункту 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки складено акт
перевірки від 04.10.2012 № 1695/22-0/32862773, в
якому зафіксоване порушення
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південний
Торговельний Дім Катран":

-пункту 5.1, підпункту 5.2.1, підпункту 5.3.9.
пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
пункту 44.1 статті 44, пункту 138.2, пункту
138.6, пункту 138.8, підпункту 138.8.1 пункту 138.8
статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, у
загальній сумі 127407,00 грн., в в тому числі
за 1 квартал 2009 року-29402,00 грн., за 2
квартал 2009 року- 10194,00 грн., за 3 квартал
2009 року- 8254,00 грн., за 4 квартал 2009 року-
22826,00 грн., за 1 квартал 2010 року- 10627,00 грн.,
2 квартал 2010 року- 9575,00 грн, 3 квартал 2010
року- 8532,00 грн., 2 квартал 2011 року- 5277,00
грн., 3 квартал 2011 року- 15278,00 грн., 4
квартал 2011 року-3544,00 грн., 1 квартал 2012
року-3899,00 грн., та завищення від'ємного
значення об'єкту оподаткування податку
на прибуток (збитків від діяльності) в
сумі 72432,00 грн., в тому числі за 2010 рік-
57399,00 грн., за 1 квартал 2011 року-15033,00 грн.
в результаті допущених порушень
податкового законодавства, які
відображені в розділі 3 акта перевірки;

-підпункту 3.1.2 пункту 3.1 статті 3,
підпункту 7.4.1, підпункту 7.4.5 пункту 7.4,
підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону
України " Про податок на додану
вартість", а також порушення пункту 185.1
статті 185, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту
198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено заниження
податку на додану вартість за період з
01.01.2009 по 31.03.2012 всього у сумі 123039,00 грн.,
в тому числі за січень 2009 року- 1745,00 грн.,
за лютий 2009 року-1012,00 грн., за березень
2009 року- 20764,00 грн., липень 2009 року-10974,00
грн., за серпень 2009 року- 8389,00 грн., за
листопад 2011 року- 15107,00 грн., за березень
2010 року -12869,00 грн., за квітень 2010 року-
5187,00 грн., за травень 2010 року-1127,00 грн., за
червень 2010 року- 1347,00 грн., за липень 2010
року- 1932,00 грн., за серпень 2010 року-2025,00
грн., за вересень 2010 року-1150,00 грн., за
жовтень 2010 року-1298,00 грн., за листопад 2010
року- 3925,00 грн., за грудень 2010 року-3224,00
грн., за червень 2011 року- 1460,00 грн., за
липень 2011 року- 10096,00 грн., за серпень 2011
року-3617,00 грн., за вересень 2011 року-10459,00
грн., за жовтень 2011 року-849,00 грн., за
листопад 2011 року-1175,00 грн., за січень 2012
року- 456,00 грн., за лютий 2012 року- 2852,00 грн.
в результаті допущених порушень
податкового законодавства, що
відображено в підпункті 3.1.2 та 3.2.2
розділу 3 акта перевріки.

Вважаючи вищевказані висновки
протиправними та такими, які не
відповідають фактичним обставинам, ТОВ
"Південний Торговельний Дім Катран"
було подано заперечення від 04.10.2012 вих.
№ 26 на акт перевірки.

Листом від 15.10.2012 вих. № 2478/10/22-0 надано
відповідь на заперечення, відповідно
до якого заперечення визнано
необґрунтованими, а висновки акту
залишено без змін.

По результатам акту перевірки винесені
податкові повідомлення-рішення:

від 15.10.2012 № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на суму 103740 грн.;

від 15.10.2012 № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 103939 грн.;

від 15.10.2012 № , яким зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 57399 грн. за 4 квартали 2010;

від 15.10.2012 № , яким зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 15033 грн. за 1 квартал 2011.

Вважаючи вказані податкові
повідомлення-рішення протиправними, та
такими, що підлягають скасуванню 22.10.2012
була направлена первинна скарга до ДПС
в АР Крим.

13.11.2012 прийнято рішення ДПС в АР Крим
про результати розгляду первинної
скарги, яким податкові повідомлення
рішення від 15.10.2012 № та
залишено без змін, податкове
повідомлення-рішення від 15.10.2012 №
скасоване в частині визначення
штрафних санкцій з податку на прибуток
у сумі 4897,75 грн., скасоване податкове
повідомлення-рішення від 15.10.2012 №
в частині визначення ПДВ у сумі 1765,00
грн. та штрафних санкцій у сумі 77,00 грн.,
збільшено суми податку на прибуток,
визначені у податковому
повідомленні-рішенні від 15.10.2012 р. №
на 15091,00 грн., збільшено суми
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
2010 рік на 69769,00 грн. та за 1 квартал 2011 на
127168,00 грн.

Відповідно до пункту 55.1. статті 55
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення про визначення
суми грошового зобов'язання платника
податків або будь-яке інше рішення
контролюючого органу може бути
скасоване контролюючим органом вищого
рівня під час проведення процедури
його адміністративного оскарження та в
інших випадках у разі встановлення
невідповідності таких рішень актам
законодавства.

Згідно статті 60 Податкового кодексу
України податкові
повідомлення-рішення вважаються
відкликаними, якщо:

60.1.2. контролюючий орган скасовує
раніше прийняте податкове
повідомлення-рішення про нарахування
суми грошового зобов'язання або
податкову вимогу.

Таким чином, на підставі рішення ДПС в
АР Крим від 13.11.2012 податкові
повідомлення-рішення Сімферопольської
МДПІ від 15.10.2012 №№, були
скасовані та втратили свою чинність, а
тому не порушують права та інтереси
позивача по справі.

У зв'язку з чим суд відмовляє у
задоволенні позову в частині
зазначених рішень.

Не погодившись з рішенням ДПС в АР Крим
від 13.11.2012, позивачем 26.11.2012 була
направлена скарга до ДПС України.

Листом від 17.12.2012 вих. № 7190/0/61-12/10-21/5,
який отримано 21.12.2012 направлено
рішення про результати розгляду скарги
яким рішення ДПА в АР Крим та прийняті
на підставі нього податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін.

Враховуючи, що рішенням про розгляд
первинної скарги первинні податкові
повідомлення-рішення було частково
змінено, 26.11.2012 Сімферопольською МДПІ
АРК ДПС були прийняті наступні
податкові повідомлення-рішення.

Після скасування податкового
повідомлення рішення від 15.10.2012 №
в частині зменшення штрафних санкцій
на 4897,75 грн. та збільшення основного
платежу на 15091,00 грн. прийняті податкові
повідомлення-рішення № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток на 15091,00 грн., та №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
98842,00 грн., у тому числі 87812,00 грн.
основного платежу, 11030,00 грн. за
штрафними санкціями.

Після скасування податкового
повідомлення рішення від 15.10.2012 №
в частині визначення ПДВ у сумі 1765,00
грн. та штрафних санкцій у сумі 77,00 грн. -
податкове повідомлення-рішення
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 102097,00 грн. у тому числі
81678,00 грн. за основним платежем та 20419,00
грн. за штрафними санкціями.

Крім того, з урахуванням висновків за
результатами розгляду первинної
скарги прийняти податкові
повідомлення-рішення про збільшення
суми зменшення від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток за 2010 рік - на 69769,00 грн. та за 1
квартал 2011 року на 127168,00 грн.:

№ зменшено суму від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток в розмірі 69769 грн.
за 4 квартали 2010 року;

№ , яким зменшено суму від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток в розмірі 127168 грн.
за 1 квартал 2011 року.

Не погодившись з даними податковими
повідомленнями-рішеннями, позивачем
було оскаржено у судовому порядку до
Окружного адміністративного суду АР
Крим.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підстава, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України; суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Платників податку на прибуток, об'єкти,
базу та ставки оподаткування, перелік
неоподатковуваних та звільнених від
оподаткування операцій, порядок
обліку, звітування та внесення податку
до бюджету до набрання чинності
Податковим кодексом України, тобто до
01.01.2011 року було визначено Законом
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28.12.1994 №334/94-ВР (далі
-Закон про прибуток).

Платниками податку з числа резидентів
є суб'єкти господарської діяльності,
бюджетні, громадські та інші
підприємства, установи та організації,
які здійснюють діяльність, спрямовану
на отримання прибутку як на території
України, так і за її межами.

Об'єктом оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових
витрат платника податку, визначених
статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Валовий доход - загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами.

Валовий доход включає: Загальні доходи
від продажу товарів (робіт, послуг), у
тому числі допоміжних та обслуговуючих
виробництв, що не мають статусу
юридичної особи, а також доходи від
продажу цінних паперів, деривативів,
іпотечних сертифікатів участі,
іпотечних сертифікатів з фіксованою
дохідністю, сертифікатів фондів
операцій з нерухомістю (за винятком
операцій з їх первинного випуску
(розміщення), операцій з їх кінцевого
погашення (ліквідації) та операцій з
консолідованим іпотечним боргом
відповідно до закону).

Валові витрати виробництва та обігу
(далі - валові витрати) - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

До складу валових витрат включаються:

Суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Не включаються до складу валових
витрат витрати на потреби, не пов'язані
з веденням господарської діяльності, а
саме:

організацію та проведення прийомів,
презентацій, свят, розваг та
відпочинку, придбання та
розповсюдження подарунків (крім
благодійних внесків та пожертвувань
неприбутковим організаціям,
визначеним пунктом 7.11 цього Закону, та
витрат, пов'язаних з проведенням
рекламної діяльності, які регулюються
нормами підпункту 5.4.4 цієї статті).
Обмеження частини другої цього
підпункту не стосуються платників
податку, основною діяльністю яких є
організація прийомів, презентацій і
свят за замовленням та за рахунок інших
осіб;

придбання лотерей, участь в азартних
іграх;

фінансування особистих потреб
фізичних осіб за винятком виплат,
передбачених пунктами 5.6 і 5.7 цієї
статті, та в інших випадках,
передбачених нормами цього Закону.

Придбання, будівництво, реконструкцію,
модернізацію, ремонт та інші
поліпшення основних фондів та витрати,
пов'язані з видобутком корисних
копалин, а також з придбанням
нематеріальних активів, які підлягають
амортизації, згідно із статтями 8 і 9 та
підпунктом 7.9.4 цього Закону.

Сплату податку на прибуток
підприємств, податку на нерухомість, а
також податків, установлених пунктами
7.8, 10.2 і статтею 13 цього Закону; сплату
податку на додану вартість, включеного
до ціни товарів (робіт, послуг), що
придбаваються платником податку для
виробничого або невиробничого
використання, сплату податків на
доходи фізичних осіб, які
відраховуються за рахунок сум виплат
таких доходів згідно із законом
України про оподаткування доходів
фізичних осіб.

Сплату вартості торгових патентів, яка
враховується у зменшення податкових
зобов'язань платника податку в порядку,
передбаченому пунктом 16.3 цього Закону.

Сплату штрафів та/або неустойки чи пені
за рішенням сторін договору або за
рішенням відповідних державних
органів, суду.

Оподаткування операцій з борговими
вимогами та зобов'язаннями.

Порядок оподаткування податком на
податок на прибуток підприємств з
01.01.2011 визначений розділом III
Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 134 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування є: прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135 - 137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу;
дохід (прибуток) нерезидента, що
підлягає оподаткуванню згідно зі
статтею 160 цього Кодексу, з джерелом
походження з України.

Пунктами 138.1, 138.2 статті 138 Податкового
кодексу України встановлено, що
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Пунктом 138.8 статті 138 Податкового
кодексу України встановлено, що
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Згідно до пункту 150.1. статті 150
Податкового кодексу України, якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками податкового
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат першого календарного
кварталу наступного податкового року.

Платників податку на додану вартість,
об'єкти, базу та ставки оподаткування,
перелік неоподатковуваних та
звільнених від оподаткування операцій,
особливості оподаткування експортних
та імпортних операцій, поняття
податкової накладної, порядок обліку,
звітування та внесення податку до
бюджету до набрання чинності
Податковим кодексом України, тобто до
01.01.2011 року було визначено Законом
України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР (далі
-Закон про ПДВ).

Згідно пункту 1.7. статті 1 Закону про ПДВ
податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.5.1. статті 7 Закону
про ПДВ датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Відповідно до пункту 7.4.1. статті 7
Закону про ПДВ Податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

З 01.01.2011 Порядок оподаткування податком
на додану вартість визначений розділом
V Податкового кодексу України (далі -ПК
України).

Статтею 198 Податкового кодексу України
передбачено право платників податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту, яким є сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду
(підпункт 14.1.181 пункт 14.1 стаття 14
Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (пункт 198.3 стаття 198
Податкового кодексу України).

Відповідно до пункт 198.6 стаття 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України встановлено, що
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
обов'язкові реквізити.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (пункт 201.6 стаття 201
Податкового кодексу України).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Не дає права на віднесення сум податку
до податкового кредиту податкова
накладна, виписана платником,
звільненим від сплати податку за
рішенням суду, після набрання чинності
таким рішенням суду (підпункт 201.8-201.9
статті 201 Податкового кодексу України).

Як зазначено в акті перевірки від 15.10.2012
проведеним аналізом
фінансово-господарської діяльності
платника податків встановлені ознаки
фіктивності, передбачені статтею 55-1
Господарського кодексу України, що
свідчить про укладення договорів без
мети настання реальних наслідків.
Оскільки фактичного здійснення
господарської операції не було, наявні
в платника податків документи не
можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені
законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 138 КАС
України предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи та які належить встановити при
ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 159 КАС України законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права,
а обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Таким чином об'єктом доказування по
даній справі є обставини встановлення
позивачем досягнення
фінансово-господарського результату, в
іншому випадку визначення податкового
зобов'язання можна визнати
обґрунтованим, незважаючи на наявність
у платника податку - позивача у справі,
доказів сплати продавцю ПДВ у вартості
товару та належно оформлених
податкових накладних.

Відповідно до Постанови Верховного
Суду України від 27.03.2012 № 21-737во10,
надання податковому органу належним
чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковий орган не
встановив та не довів, що відомості, які
містяться в цих документах, неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладення нікчемних
правочинів або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних в яких установлена
судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема про
наявність таких обставин:

неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для такого виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку;

відсутність первинних документів
обліку.

Таким чином, докази, на які послалися
суди на обґрунтування своїх рішень, є
обов'язковими, але не вичерпними,
оскільки предмет доказування у справі,
що розглядається, становлять
обставини, що підтверджують або
спростовують реальність здійснення
самої господарської операції (поставки
товару), а відтак і обґрунтованість
визначення податкового кредиту
позивача.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, котрі беруть участь у справі, та
інших обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Сімферопольською районною державною
адміністрацією АР Крим 20.01.2003 проведено
державну реєстрацію юридичної особи-
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південний
Торговельний Дім Катран".

Місцезнаходження суб'єкта
господарювання відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію: 97518,
Автономна Республіка Крим,
Сімферопольський район, село Софіївка,
вулиця Фрунзе, будинок 23.

Платником податків здійснюються
наступні види господарської
діяльності:

Код КВЕД 51.39.0 НЕСПЕЦІАЛІЗОВАНА ОПТОВА
ТОРГІВЛЯ ХАРЧОВИМИ ПРОДУКТАМИ, НАПОЯМИ
ТА ТЮТЮНОВИМИ ВИРОБАМИ (основний);

Код КВЕД 51.53.2 ОПТОВА ТОРГІВЛЯ
БУДІВЕЛЬНИМИ МАТЕРІАЛАМИ;

Код КВЕД 60.24.1 ДІЯЛЬНІСТЬ
АВТОМОБІЛЬНОГО ВАНТАЖНОГО ТРАНСПОРТУ.

В період з 01.01.2009 по 31.03.2012 Товариство з
обмеженою відповідальністю "Південний
Торговельний Дім Катран" мало
господарським стосунки з Товариством з
обмеженою відповідальністю "АБ
"Акрополь", Приватним підприємством
"Габарит Групп", Приватним
підприємством "Укрторгпартнер",
Приватним підприємством "Скипер",
Приватним підприємством
"Кримспецтехнолоджи".

Як зазначено у статті 179 Господарського
кодексу України
господарсько-договірни зобов'язання
виникають між суб'єктами
господарювання на підставі
господарських договорів. Зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства (стаття 180 ГК України).

Згідно статті 317 ГК України будівництво
об'єктів виробничого та іншого
призначення, підготовка будівельних
ділянок, роботи з обладнання будівель,
роботи з завершення будівництва,
прикладні та експериментальні
дослідження і розробки тощо, які
виконуються суб'єктами господарювання
для інших суб'єктів або на їх
замовлення, здійснюються на умовах
підряду. Для здійснення робіт,
зазначених у частині першій цієї
статті, можуть укладатися договори
підряду: на капітальне будівництво (в
тому числі субпідряду); на виконання
проектних і досліджувальних робіт; на
виконання геологічних, геодезичних та
інших робіт, необхідних для
капітального будівництва; інші
договори. Загальні умови договорів
підряду визначаються відповідно до
положень Цивільного кодексу України
про договір підряду, якщо інше не
передбачено цим Кодексом. Договір
підряду відповідно до цієї статті
укладається на будівництво,
розширення, реконструкцію та
перепрофілювання об'єктів; будівництво
об'єктів з покладенням повністю або
частково на підрядника виконання робіт
з проектування, поставки обладнання,
пусконалагоджувальних та інших робіт;
виконання окремих комплексів
будівельних, монтажних, спеціальних,
проектно-конструкторських та інших
робіт, пов'язаних з будівництвом
об'єктів.

На підставі наведеного суд вважає
підтвердженим сторонами укладення
договору підряду відповідно до його
дійсного змісту, в межах господарської
діяльності позивача.

Судом встановлено, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Південний
Торговельний Дім Катран" (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АБ "Акрополь"
(підрядник) укладений договір від 01.03.2009
№837.

Предметом даного договору є монтаж
холодильної камери, на об'єкті
замовника в приміщеннях складів по вул.
Ж.Дерюгіної 4 корпус 7 склад 2 в місті
Сімферополі

Згідно статті 882 Цивільного кодексу
України передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Таким чином законодавство не
передбачає іншого способу оформлення
передачі виконаних робіт, виконаних за
договором підряду, крім акту.

На виконання умов вказаного договору
сторонами підписана довідка про
вартість виконаних підрядних робіт за
березень 2009 року.

Судом встановлено виконання підрядних
робіт з боку ТОВ "БК "Акрополь" на
підставі:

- акту прийому передачі, акту прийняття
виконаних підрядних робіт за березень
2009 року;

- підсумковій відомості ресурсів;

- розрахунку №№1-4 Прямі витрати та
загальновиробничі витрати: будівельні
роботи / монтажні роботи.

У зв'язку з чим суд приходить до
висновку про оформлення господарських
операцій у відповідності до їх
реального змісту.

Згідно відомостей офіційного сайту
Державної податкової служби України
(http://minrd.gov.ua/anulir) свідоцтво платника ПДВ,
а саме ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВIДПОВIДАЛЬНIСТЮ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ
"АКРОПОЛЬ" анульоване - 24.01.2012 (причина
анулювання- до ЄДР внесено запис про
вiдсутнiсть пiдтвердження ).

Тобто на момент здійснення відповідних
операцій мало повноваження виписувати
податкові накладні.

25.03.2009 на адресу позивача виписана
податкова накладна №365 на суму 120000,00
грн., у тому числі ПДВ-20000,00 грн.
(номенклатура поставки товарів (послуг)
продавця- моб морозильна камера с
компресором).

Податкова накладна відповідають
вимогам пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України та наказу
Державної податкової адміністрації
України від 21.12.2010 №969 "Про затвердження
форми Податкової накладної та Порядку
її заповнення", і в ході проведення
перевірки та в судовому засіданні
даний факт відповідач не спростував.

Зазначене свідчить про реальність
проведених господарських операцій та
їх безпосередній зв'язок з
господарською діяльністю позивача.

Враховуючи той факт, що у позивача як на
момент проведення перевірки, так і під
час судового розгляду даної справи
були в наявності всі податкові
накладні та інші первинні документи (їх
копії наявні в матеріалах справи), які
підтверджують факт поставки товар) суд
вважає даний висновок податкового
органу необґрунтованим.

Судом встановлено, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Південний
Торговельний Дім Катран" та Приватним
підприємством "Габарит-груп", Приватним
підприємством "Укрторгпартнер",
Приватним підприємством "Скипер"
договори купівлі-продажу не
укладалися, стосунки постачання
товарно-матеріальних цінностей
оформлювалися виписаними
рахунками-фактурами.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 656 Цивільного кодексу України,
встановлено, що предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.

Предметом договору купівлі-продажу
може бути право вимоги, якщо вимога не
має особистого характеру. До договору
купівлі-продажу права вимоги
застосовуються положення про
відступлення права вимоги, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Інші договори купівлі-продажу, що не є
предметом регулювання коментованої
статті, можуть укладатися в усній (
стаття 206 ЦК та коментар до неї) чи
письмовій формі (статті 207 - 208 ЦК). Однак
слід зауважити, що на вимогу особи, яка
виступає стороною в договорі
купівлі-продажу, навіть і такі
правочини можуть бути нотаріально
посвідчені (частина 4 статті 209 ЦК).

Таким чином договір поставки є
консенсуальним, двостороннім і
оплатним.

Таким чином сторонами дотриманні усі
обов'язкові вимоги під час укладання
угод вказаного виду, визначені основні
положення договорів, які укладені
відповідно до їх реального змісту.

На підтвердження проведення
господарських операцій платнику
податків видані:

ПП "Габарит-груп" видаткова накладна
від 10.02.2010 №РН-46 на загальну суму 3479,32
грн., у тому числі ПДВ 579,89 грн.;
видаткова накладна від 01.02.2010 №РН-36 на
загальну суму 6384,00 грн., у тому числі ПДВ
1064,00 грн.; видаткова накладна від 01.03.2010
№РН-2 на загальну суму 4076,27 грн., у тому
числі ПДВ 679,38 грн.; видаткова накладна
від 28.12.2010 №РН-1827 на загальну суму 14749,20
грн., у тому числі ПДВ 2458,20 грн.;
видаткова накладна від 10.12.2009 №РН-783 на
загальну суму 175,02 грн., у тому числі ПДВ
29,17 грн.; видаткова накладна від 01.12.2009
№РН-768 на загальну сумі 7055,63 грн., у тому
числі ПДВ 1175,94 грн.; видаткова накладна
від 03.11.2009 №РН-631/1 на загальну суму 48491,51
грн., у тому числі ПДВ 8081,92 грн..

ПП "Укрторгпартнер" видаткова накладна
від 22.04.2010 №РН-142 на загальну суму 25000,00
грн., у тому числі ПДВ 4166,67 грн.;

ПП "Скипер" акт здачі-приймання робот
(надання послуг) на загальну суму 19333,33
грн., у тому числі ПДВ 3866,67 грн..

Згідно відомостей офіційного сайту
Державної податкової служби України
(http://minrd.gov.ua/anulir) свідоцтво платника ПДВ
ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "СКИПЕР" -11.04.2012
(причина анулювання - до ЄДР внесено
запис про вiдсутнiсть за
мiсцезнаходженням); свідоцтво платника
ПДВ ПРИВАТНОГО ПIДПРИЄМСТВА
"ГАБАРИТ-ГРУП" анульоване- 24.01.2012
(причина анулювання - до ЄДР внесено
запис про вiдсутнiсть пiдтвердження);
свідоцтво платника ПДВ ПРИВАТНОГО
ПІДПРИЄМСТВА "УКРТОРГПАРТНЕР"
анульоване- 19.12.2011 (причина анулювання -
до ЄДР внесено запис про вiдсутнiсть за
мiсцезнаходженням).

Тобто на момент здійснення відповідних
операцій мало повноваження виписувати
податкові накладні.

ПП "Габарит Групп" на адресу позивача
виписані податкові накладні: від 10.02.2010
№46 на загальну суму 3479,32 грн., у тому
числі ПДВ 579,89 грн.; від 01.02.2010 №36 на
загальну суму 6384,00 грн., у тому числі ПДВ
1064,00 грн.; від 01.03.2010 №2 на загальну суму
4076,27 грн., у тому числі ПДВ 679,38 грн.; від
28.12.2010 №1827 на загальну суму 14749,20 грн., у
тому числі ПДВ 2458,20 грн.; від 10.12.2009 №783
на загальну суму 175,02 грн., у тому числі
ПДВ 29,17 грн.; від 01.12.2009 №768 на загальну
суму 7055,63 грн., у тому числі ПДВ 1175,94 грн.;
від 03.11.2009 №163/1 а загальну суму 48491,51
грн., у тому числі ПДВ 8081,92 грн.;

ПП "Укрторгпартнер" на адресу позивача
виписані податкова накладна від 22.04.2010
№142 на загальну суму 25000,00 грн., у тому
числі ПДВ 4166,67 грн.;

ПП "Скипер" на адресу позивача виписані
податкова накладна від 30.09.2011 №195 на
загальну суму 23200,00 грн., у тому числі
ПДВ 3866,67 грн..

Судом зазначається, що надані
позивачем на підтвердження здійснення
відповідних господарських операцій
податкова накладна, видаткова
накладна, які оформлені належним чином,
містять усі необхідні реквізити,
відтиски мокрих печаток, підписи
уповноважених осіб, тобто, оформлені у
відповідності до норм Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV,
зокрема, містять відомості про
господарські операції та
підтверджують їх здійснення.

На виконання вимог законодавства про
спростування реальності вказаних
операцій відповідачем не надано
належних доказів, яки б свідчили
протилежне.

Стосовно руху активів по операції з
придбання позивачем у ПП "Габарит груп"
позивач придбав товар (продуктів
харчування), а в подальшому даний товар
було продано: ДП Маркет Плазо А, ДП
Маркет Плазо 1, ТОВ "Делішес" мк, ТОВ
"Центр-Т", ДП Маркет Плаза С, ДП Маркет
Плазо 6, ТОВ"Джонаголд", фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4, ДА Маркет
Плаза Я, ДП Маркет Плазо 4, ДП Маркет
Плазо (Г), ДП Маркет Плазо 4, філії ТОВ
"Альфа ЛТД "Орхідея-2007", ТОВ "Делишес",
ТОВ "Торговиі дім "Чорномр" ОРГ", ТОВ ТД
"Фаворит", ДП Маркет Плаза С2, ДП Маркет
Плазо Е, фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_5, ТОВ "ТД Чорномор"ДП Маркет Плазо
3, ДП Маркет Плазо 2, ТОВ "Декоста" м.
Севастополь, фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2, ТОВ "Еко" що підтверджується
видатковими накладними, податковими
накладними, актами прийому товару.

Стосовно руху активів по операції з
придбання позивачем у ПП
"Укрторгпартнер", позивач придбав товар
(пряності: корінь імбіря), а в
подальшому даний товар було продано:
фізичній осоіб-підприємцю ОСОБА_4, що
підтверджується видатковою накладною
від 30.01.2011 №РН-110, податковою накладною
від 30.01.2011 №102.

Що стосується операції з придбання
позивачем у ПП "Скипер" послуг щодо
підтримання в робочому стані
(проведення технічного обслуговування
фахівцями фасувального апарату,
тестування екструдера, компресора,
заміна масла) лінії по виробництву
кукурудзяної палички шляхом екструзії,
дана операція підтверджена актом
виконаних робіт.

Крім того, судом встановлено, що між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Південний
Торговельний Дім Катран" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кримспецтехнолоджи"
договори не укладалися, стосунки щодо
надання інформаційно-консультаційних
послуг та маркетингових послуг
оформлювалися виписаними
рахунками-фактурами.

На виконання умов договору Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Південний Торговельний Дім Катран" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кримспецтехнолоджи"
складені акти виконаних робіт від
25.11.2010 №ОУ-1762 на загальну суму 13530,00 грн.,
у тому числі ПДВ 2255,00 грн.; від 23.12.2010
№ОУ-2043 на загальну суму 18200,00 грн., у
тому числі ПДВ 3033,33 грн.; від 20.09.2011 №ОУ-73
на загальну суму 2500,00 грн., у тому числі
ПДВ 2083,33 грн.; від 23.09.2011 №ОУ-87 на
загальну суму 38000,00 грн., у тому числі
ПДВ 6333,33 грн.; від 10.08.2011 №ОУ-27 на
загальну суму 10312,00 грн., у тому числі
ПДВ 1718,67 грн.; від 28.10.2011 №ОУ-70 на
загальну суму 3750,00 грн., у тому числі ПДВ
625,00 грн..

На адресу позивача були виписані
податкові накладні з номенклатурою
поставки товарів (послуг) продавця-
інформаційно-консультаційні послуги,
маркетингові послуги .

від 25.11.2010 №1762 на загальну суму 13530,00
грн., у тому числі ПДВ 2255,00 грн.;

від 23.12.2010 №2043 на загальну суму 18200,00
грн., у тому числі ПДВ 3033,33 грн.;

від 20.09.2011 №73 на загальну суму 2500,00 грн.,
у тому числі ПДВ 416,67 грн.;

від 23.09.2011 №87 на загальну суму 38000,00 грн.,
у тому числі ПДВ 6333,33 грн.;

від 10.08.2011 №27 на загальну суму 10312,00 грн.,
у тому числі ПДВ 1718,67 грн.;

від 28.10.2011 №70 на загальну суму 3750,00 грн.,
у тому числі ПДВ 625,00 грн.

Доказів реальності надання вказаних
послуг крім формально складених актів
виконаних робіт позивачем не надано.

Будь-яких фактичних доказів на
отримання результатів наданих послуг
позивачем не надано а ні під час
перевірки, а ні під час судового
засідання. Також відсутні в матеріалах
справи докази використання вказаних
послуг в господарській діяльності
позивача.

Зазначене підтверджує висновки
податкового органу про відсутність
фактично наданих послуг.

Оскільки матеріалами справи висновок
акту перевірки підтверджується
частково у сумі 9093,67 грн., то суд вважає,
що податкове зобов'язання з податку на
додану вартість повинно бути
розраховано відповідно підтвердженої
суми.

На підставі зазначеного суд
задовольняє адміністративний позов
частково, визнає протиправним
податкове повідомлення рішення від
26.11.2012 № яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 102097,00 грн. та
скасовує його в частині основного
платежу у розмірі 72584,33 грн. та в частині
штрафних санкцій у розмірі 18146,08 грн. в
загальній сумі 90730,41 грн.

Також суд вказує, що валові витрати
позивача за операціями з ПП
«Кримспецтехнолоджи» не визнаються за
4 квартал 2010 року у сумі 26441,67 грн. та за 3
квартал 2011 року у сумі 42343,33 грн., то
податкове зобов'язання з податку на
прибуток в зазначеній частині
нараховане вірно, а саме за податковим
зобов'язанням 3 кварталу 2011 по ставці 16%
- 5504,63 грн., та за 4 квартал 2010 року за
ставкою 25% - 10585,83 грн.

На підставі зазначеного суд
задовольняє адміністративний позов
частково, визнає протиправним
податкове повідомлення рішення від
26.11.2012 № яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на суму 87812,00 грн. та скасовує
його в частині основного платежу у
розмірі 16090,46 грн. та в частині штрафних
санкцій у розмірі 9654,00 грн. в загальній
сумі 25744,46 грн.

Як вже зазначалося судом згідно до
пункту 150.1. статті 150 Податкового
кодексу України, якщо результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податку з числа резидентів за
підсумками податкового року є від'ємне
значення, то сума такого від'ємного
значення підлягає включенню до витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.

В акті податкового органу від 04.10.2012
наводиться факт формування позивачем
від'ємного значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток за
2010 рік у сумі 127168,00 грн., за 1 квартал 2011
року - 144338,00 грн. та робить висновок про
завищення збитків від діяльності за 2010
рік на суму 57399,00 грн., за 1 квартал 2011
року на суму 15033,00 грн.

До вказаних показників надійшли суми
валових витрат позивача за операціями:

4 кварталу 2010 року з БВП «Строитель
плюс» на суму 6491,67 грн., 8350,00 грн., 3825,00
грн., ПП «Кримспецтехнолоджі» на суму
11275,00 грн., 15166,67 грн., ПП «Габарит Групп»
12291,00 грн.;

1 кварталу 2011 року з БВП «Строитель
плюс» на суму 4741,67 грн., 4333,33 грн., 5958,33
грн.

Оскільки судом визнані необґрунтовані
валові витрати позивача по операціях з
ПП «Кримспецтехнолоджі», то суд
погоджується з висновком податкового
органу про безпідставність включення
їх до складу від'ємного значення
податку на прибуток за 2010 рік, а тому
визнає правомірним його включення до
податкового повідомлення-рішення від
15.10.2012 №. На підставі наведеного
суд визнає протиправним та скасовує
податкове повідомлення-рішення від
15.10.2012 № про зменшення суми
від'ємного значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток в
розмірі 46124,00 грн.

Також суд визнає протиправним та
скасовує повністю податкове
повідомлення-рішення від 15.10.2012 №
про зменшення суми від'ємного значення
об'єкту оподаткування податком на
прибуток на 15033,00 грн.

На спростування висновку ДПС в АР Крим
про збільшення суми зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
2010 рік на 69769,00 грн. та за 1 квартал 2011 на
127168,00 грн. судом встановлено наступне.

Зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
2010 рік на 69769,00 грн. сформовано
відповідачем з урахування
встановлення факту заниження податку
на прибуток за операціями 3-4 кварталу
2009 року, 1-3 кварталу 2010 року з
постачальниками БВП «Строитель плюс»,
ПП «Габарит Групп», ПП
«Укрторгпартнер», реальність яких
досліджена судом.

Зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за 1
квартал 2011 на 127168,00 грн. сформована за
рахунок перенесення показників
розміру від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
попередніх періодів за операціями з
постачальниками БВП «Строитель плюс»,
ПП «Габарит Групп», ПП
«Укрторгпартнер», реальність яких
досліджена судом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає, що позивачем
не спростоване визначення розміру
збільшення суми зменшення від'ємного
значення об'єкту оподаткування, а тому
задовольняє позов в частині визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
26.11.2012 №000272301, № повністю.

Згідно із статтею 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір, таким чином,
судові витрати підлягають стягненню з
Державного бюджету на користь позивача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, а саме у сумі 774,60 грн.

Під час судового засідання, яке
відбулось 06.02.2014 були оголошені вступна
та резолютивна частини постанови.
Відповідно до статті 163 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанову складено 11.02.2014.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити
частково.

2.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Сімферопольської МДПІ АРК ДПС від
26.11.2012 № в частині основного
платежу у розмірі 72584,33 грн. та в частині
штрафних санкцій у розмірі 18146,08 грн. в
загальній сумі 90730,41 грн.

3.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Сімферопольської МДПІ АРК ДПС від
26.11.2012 № в частині основного
платежу у розмірі 16090,46 грн. та в частині
штрафних санкцій у розмірі 9654,00 грн. в
загальній сумі 25744,46 грн.

4.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Сімферопольської МДПІ АРК ДПС
від15.10.2012 № в частині зменшення
суми від'ємного значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток в
розмірі 46124,00 грн.

5.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Сімферопольської МДПІ АРК ДПС від
15.10.2012 № про зменшення суми
від'ємного значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток на
15033,00 грн.

6.Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
26.11.2012 №000272301, №.

7.Стягнути на користь позивача з
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 774,60 грн.

8.В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Т.С. Ольшанська