Справа № 826/5186/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/5186/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Добрівська Н.А.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М.,
Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Святошинському районі м. Києва
Державної податкової служби на ухвалу
судді Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 квітня 2013 року у
справі за поданням Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва Державної податкової
служби до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Київське
автотранспортне підприємство 13056» про
стягнення коштів за податковим боргом,
-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року Державна податкова
інспекція у Святошинському районі м.
Києва Державної податкової служби
звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
поданням до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Київське
автотранспортне підприємство 13056» про
стягнення коштів за податковим боргом.

Ухвалою судді Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
квітня 2013 року вказаний позов залишено
без розгляду.

Не погоджуючись з судовим рішенням
Державна податкова інспекція у
Святошинському районі м. Києва
Державної податкової служби подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати зазначене судове рішення
судді суду першої інстанції як таке, що
постановлене з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити подання повністю.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, а також те, що до
суду апеляційної інстанції всі особи,
які беруть участь в справі не прибули,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів ухвалила про апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а ухвала судді - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Залишаючи позовну заяву без розгляду
суддя суду першої інстанції посилався
на правила ст. ст. 100 та 183-3 КАС України,
за якими встановлено строк звернення
до суду з таким поданням та наслідки
пропуску такого строку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судді суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Особливості провадження у справах за
зверненням органів державної
податкової служби визначені ст. 183-3 КАС
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183-3 КАС України
провадження у справах за зверненням
органів державної податкової служби
при здійсненні ними передбачених
законом повноважень здійснюється на
підставі подання таких органів щодо,
зокрема, стягнення коштів за
податковим боргом.

Частиною 2 статті 183-3 КАС України
встановлено, що подання податкового
органу подається до суду першої
інстанції протягом двадцяти чотирьох
годин з моменту встановлення обставин,
що зумовлюють звернення до суду, за
загальними правилами підсудності,
встановленими КАС України, у письмовій
формі.

У частині, що не врегульована статтею
183-3 Кодексу адміністративного
судочинства України, вимоги до подання
визначаються загальними нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддею суду першої інстанції на
підставі змісту подання встановлено,
що зазначений ДПІ у Святошинському
районі м. Києва податковий борг виник у
зв'язку з несплатою відповідачем
податкових зобов'язань, самостійно
визначених платником у деклараціях за
2012-2013 роки.

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків, крім фізичних осіб,
регулюється статтями 95 - 99 Податкового
кодексу України.

Згідно із визначенням, наведеним у
підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадиться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
моменту надіслання такому платнику
податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95
Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу
виникає у контролюючого органу на
наступний день після закінчення 60 днів
з дня надіслання платникові податків
податкової вимоги.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до наведеної норми ПК
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У той же час, пунктом 58.3 статті 58
Податкового кодексу України
встановлено, що податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

Тобто, Податковим кодексом України
передбачено два способи надіслання
(вручення) платнику податків
податкової вимоги:

1) передача посадовій особі такого
платника податків під розписку;

2) надіслання листом з повідомленням
про вручення.

Таким чином, подання органу державної
податкової служби про стягнення коштів
за податковим боргом у порядку статті
183-3 КАС України може бути внесено
протягом двадцяти чотирьох годин з
моменту спливу 60 днів, наступних за
днем:

1) передачі посадовій особі платника
податків під розписку податкової
вимоги

або

2) надіслання платникові податків
податкової вимоги.

При цьому альтернативність
застосування зумовлює початок
перебігу 60-денного строку. Тобто строк
починає перебіг за фактом того, що
відбулося першим: передача посадовій
особі або надіслання листом.

Правова позиція по даному питанню
висловлена Вищим адміністративним
судом України в листі від 09 квітня 2012
року №1017/11/13-12, за змістом якого для
факту надіслання достатньою є передача
податковим органом відповідного виду
поштової кореспонденції на пошту, тоді
як подальше вручення (отримання)
адресатом (платником) такого листа є
окремою дією, яка не впливає на початок
відліку 60-денного строку в порядку
пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу
України.

Відповідно в разі використання
поштового способу інформування
платника податків про наявність у
нього податкового боргу право на
внесення подання про стягнення
податкового боргу виникає у
податкового органу на наступний день
після закінчення 60 днів з дня
відправлення платнику податків
податкової вимоги рекомендованим
листом із повідомленням про вручення,
незалежно від дати фактичного
отримання цієї податкової вимоги
платником податків, вказаної в
повідомленні про вручення.

Порядок надсилання (вручення) органами
державної податкової служби
податкових вимог платникам податків
визначено в розділі IV Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових вимог
платникам податків, затвердженим
наказом Державної податкової
адміністрації України від 24.12.2010 року
за № 1037, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 30 грудня 2010 року за №
1432/18727.

Відповідно до п. 4.7 вказаного розділу
Порядку у разі коли пошта не може
вручити платнику податків податкову
вимогу в зв'язку з: відсутністю за
місцезнаходженням посадових осіб,
відмовою посадових осіб прийняти
податкову вимогу, незнаходженням
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкова вимога
вважається врученою платнику податків
у день, зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Отже, подання органу державної
податкової служби про стягнення коштів
за податковим боргом у порядку статті
183-3 Кодексу адміністративного
судочинства України може бути внесено
протягом двадцяти чотирьох годин з
моменту спливу 60 днів, наступних за
днем надіслання платникові податків
податкової вимоги.

З доданих до подання матеріалів судом
першої інстанції встановлено, що
податкова вимога від 05 лютого 2013 року №
47 на суму консолідованого податкового
боргу у розмірі 9385685,87 грн. була
надіслана податковим органом на адресу
ТОВ «Київське автотранспортне
підприємство 13056» поштою 07 лютого 2013
року.

08 квітня 2013 о 15 годині 55 хвилин до
Окружного адміністративного суду від
ДПІ у Святошинському районі м. Києва
ДПС надійшло подання про стягнення з
ТОВ «Київське автотранспортне
підприємство 13056» податкового боргу у
розмірі 18868553,23 грн. (справа №826/4968/13-а).

Ухвалою судді від 08 квітня 2013 року у
справі №826/4968/13-а подання ДПІ у
Святошинському районі м. Києва ДПС
залишено без руху, заявнику
встановлено строк для усунення
недоліків до 16 години 00 хвилин 09 квітня
2013 року, а саме: податкову інспекція
зобов'язано визначитись з вимогою до
відповідача; надати актуальний на дату
усунення недоліків подання до суду
витяг про знаходження відповідача в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців;
докази щодо звернення останнього до
органів ДАІ, БТІ, а також до Державної
реєстраційної служби України про
наявність у Товариства з обмеженою
відповідальністю «Київське
автотранспортне підприємство 13056»
майна, за рахунок якого може бути
здійснено стягнення заборгованості;
докази вручення листа директору ПАТ
«КАТП-13056» про надання інформації від
05.02.2013 року № 1313/10/19.033.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 09 квітня 2013 року о
17 год. 05 хв. подання повернуто
податковому органу у зв'язку з
невиконанням вимог ухвали судді про
залишення подання без руху.

Згідно абзацу 3 частини 4 статті 183-3 КАС
України повернення подання не є
перешкодою для повторного звернення з
ним до суду після усунення його
недоліків, але не пізніше ніж протягом
48 годин з моменту встановлення
обставин, що зумовлюють звернення до
суду.

Правова позиція по даному питанню
висловлена Вищим адміністративним
судом України у листі від 22 квітня 2011
року №571/11/13-11, у якому значено про
необхідність розраховувати строк у 48
годин з дня фактичного виникнення
відповідних обставин (тобто спливу 60
днів з моменту надіслання податкової
вимоги), незалежно від дати внесення
раніше повернутого подання з тим самим
змістом вимог.

При цьому суддею суду першої інстанції
було встановлено, що звертаючись до
суду повторно із даною вимогою
податковий орган не врахував вимог,
наведених в ухвалі суду від 08 квітня 2013
року. Так, додані до подання матеріали
не містять актуального на дату
звернення до суду витягу про
знаходження відповідача в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, що
підтверджується актом про нестачу
матеріалів № 138 від 11.04.2013 року.

Крім того, сума боргу платника з
податку на прибуток у прохальній
частині подання (16190,99 грн.)
відрізняється від суми, наведеної у
мотивувальній частині подання (9409830,00
грн.). Сума заборгованості зі сплати
земельного податку з юридичних осіб
та з податку на додану вартість у
прохальній частині подання не
визначена, а сума наведеного у
мотивувальній частині подання боргу зі
сплати кожного з цих податків (9409830,00
грн. + 50254,91 грн. + 9406801,55 грн. = 18866886,46 грн.)
не співпадає з розміром
заборгованості, яку заявник просить
стягнути з платника податків (18868553,23
грн.).

Оскільки податкова вимога була
надіслана 07 лютого 2013 року, то колегія
суддів погоджується з висновком судді
суду першої інстанції про те, що датою
спливу 60 днів є 08 лютого 2013 року.

З огляду на вказане подання повинно
було бути подано до суду повторно
протягом 48 годин, тобто 10 квітня 2013
року.

Статтею 183-3 КАС України не передбачено
спеціальних наслідків пропущення
строків звернення до суду, визначених
цією нормою, тому недотримання
заявником строків звернення до суду,
визначених статтею 183-3 КАС України,
тягне за собою застосування приписів
статті 100 КАС України.

З урахуванням викладеного подання
податкового органу, внесене після
закінчення строків, установлених
статтею 183-3 КАС України, залишається
без розгляду, якщо суд за заявою особи,
яка його внесла, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Беручи до уваги вищенаведене, а також
час і дату надходження подання (подано
представником ДПІ у Святошинському
районі м. Києва ДПС України через
канцелярію суду) 11 квітня 2013 року о 10
год. 25 хв. (з урахуванням вимог ч. 11 ст. 1833
КАС України), а також враховуючи, що
суддею суду першої інстанції було
встановлено відсутність підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до суду поважними, внаслідок
відсутності у матеріалах подання
будь-яких доказів, які б свідчили про
поважність причин пропуску
зазначеного строку, колегія суддів
погоджується з висновком судді суду
першої інстанції про наявність підстав
для залишення подання без розгляду.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються викладеним, а тому вона
є такою, що задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку, що суддею суду
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 155, 159, 160, 167, 195, 197, 199,
200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія
суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва Державної податкової
служби - залишити без задоволення, а
ухвалу судді Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
квітня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п?ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.