Справа № 816/782/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2014 р. м. Київ
К/800/39556/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,
секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю представників:

від позивача - Лавриненко В.О.,
довіреність №02-6/6288 від 23.07.2013 року,

від відповідача - Расько Ю.О.,
довіреність №10 від 23.01.2014 року,
Кальченко О.Г., довіреність №16 від
04.02.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Департаменту охорони здоров'я
Полтавської обласної державної
адміністрації

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 02 липня 2013року

у справі №816/782/13-а

за позовом Департаменту охорони
здоров'я Полтавської обласної
державної

адміністрації

до Державної фінансової
інспекції в Полтавській області

про визнання протиправним
та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2012 року Департамент охорони
здоров'я Полтавської обласної
державної адміністрації (далі по
тексту Департамент охорони здоров'я)
звернувся до суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в
Полтавській області (діл по тексту ДФІ
в Полтавській області), яким просив
визнати протиправним та скасувати
пункт 1 вимоги від 01.02.2013року № 16-04-3-14/738
"Про усунення виявлених ревізією
порушень та недоліків".

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2013
року у справі №816/782/13-а позовні вимоги
задоволено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 липня
2013року у справі №816/782/13-а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2013
року у зазначеній справі скасовано,
прийнято нове рішення, в задоволенні
позову Департаменту охорони здоров'я
відмовлено.

При скасуванні рішення окружного
адміністративного суду, Харківський
апеляційний адміністративний суд
виходив з того, що оскаржений пункт
вимоги відповідача прийнятий з
дотриманням приписів чинного
законодавства, оскільки витрачання
коштів лікувально-профілактичного
закладу на утримання
матеріально-технічної бази,
передбачене п. 1.5 Положення про
клінічний лікувально-профілактичний
заклад охорони здоров'я, затвердженого
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 05.06.1997 року № 174 (далі по
тексту Положення №174), неможливе у
випадку, якщо цей
лікувально-профілактичний заклад
фінансується з державного бюджету, як і
вищий медичний навчальний заклад, у
складі якого знаходяться відповідні
кафедри. Заклад охорони здоров'я має
право планувати і здійснювати видатки
лише на утримання свого закладу,
враховуючи об'єктивну потребу в коштах.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Департамент
охорони здоров'я звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення апеляційним судом норм
матеріального права, просить
вищезазначене судове рішення
скасувати, постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2013 року у справі №816/782/13-а
залишити в силі.

ДФІ в Полтавській області подала до
Вищого адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувало на відповідність
судового рішення обставинам справи та
вимогам законодавства України.
Відповідач просив залишити касаційну
скаргу без задоволення, постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 липня 2013
року у справі №816/782/13-а - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх в судовому засіданні
представників сторін, розглянувши і
обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДФІ в Полтавській
області проведено планову виїзну
ревізію фінансово-господарської
діяльності Головного управління
охорони здоров'я Полтавської обласної
державної адміністрації (зараз
Департамент охорони здоров'я) за 2010-2011
роки та завершений звітний період 2012
року.

В результаті перевірки відповідачем
виявлені порушення, зафіксовані в акті
№ 04-21/93 від 25.01.2013 року. Згідно акту на
базі підвідомчих лікувальних закладів,
які фінансуються з обласного бюджету,
розміщені кафедри Вищого державного
навчального закладу України
"Українська медична стоматологічна
академія", підпорядкованого
Міністерству охорони здоров'я України,
фінансування якого здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету.

Медичні кафедри розміщені в
лікувальних закладах на підставі угод
про спільну діяльність, укладених між
лікувальними закладами та Вищим
державним навчальним закладом України
"Українська медична стоматологічна
академія". Згідно вищенаведених угод
витрати, пов'язані з утриманням
матеріально-технічної бази,
здійснюються за рахунок коштів
лікувальних закладів, що є порушенням
пунктів 20, 22 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 року № 228, частини 2 статті 85
Бюджетного кодексу України.

ДФІ в Полтавській області на адресу
позивача направлено письмову вимогу
№ 16-04-3-14/738 "Про усунення виявлених
ревізією порушень та недоліків".

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

За нормою статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

На виконання пункту 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
судами попередніх інстанцій
досліджені оскаржені позивачами
судові рішення, їм надано юридичну
оцінку.

Як вірно вказано судами в рішеннях
Наказом Міністерства охорони здоров'я
№ 174 від 05.06.97 року затверджено
Положення про клінічний
лікувально-профілактичний заклад
охорони здоров'я.

Пунктом 1.2. Положення №174 визначено, що
статус клінічного закладу надається
наказом Міністра охорони здоров'я на
підставі подання ректора (директора)
вищого медичного закладу освіти
(закладу післядипломної освіти,
науково-дослідного інституту) та
органу охорони здоров'я, якому
підпорядковується
лікувально-профілактичний заклад, при
наявності необхідних спеціалістів,
достатнього рівня
матеріально-технічної бази і
необхідних приміщень та угоди між
ректором (директором) вищого медичного
закладу освіти III, IV рівнів акредитації
(закладу післядипломної освіти,
науково-дослідного інституту) і
керівником лікувально-профілактичного
закладу, яка встановлює форми
взаємовідносин, права, обов'язки,
відповідальність кожної із сторін.

У відповідності до п.1.5 Положення №174,
витрати по забезпеченню
навчально-виховного та
науково-дослідного процесів
здійснюються за рахунок коштів на
утримання відповідного вищого
медичного закладу освіти III, IV рівнів
акредитації (закладу післядипломної
освіти, науково-дослідного інституту),
а витрати, пов'язані з утриманням
матеріально-технічної бази - за рахунок
коштів лікувально-профілактичного
закладу.

На виконання вимог Наказу Міністерства
охорони здоров'я України № 174 від 05.06.1997
року між Вищим державним навчальним
закладом України "Українська медична
стоматологічна академія" та закладами
охорони здоров'я області укладені
угоди про спільну діяльність.

За змістами договорів витрати по
забезпеченню навчально-виховного та
науково-дослідного процесів
здійснюються за рахунок коштів Вищого
державного навчального закладу
України "Українська медична
стоматологічна академія", а витрати,
пов'язані з утриманням
матеріально-технічної бази,
здійснюються за рахунок лікарні.

Питання відшкодування навчальним
закладом комунальних витрат в угодах
не врегульовано.

Окружним адміністративним судом
правомірно зазначено, що позивач не є
стороною договорів про спільну
діяльність, не погоджував вказаних
угод, а тому не має повноважень
здійснювати претензійно-правову
роботу щодо відшкодування коштів.

Частиною 2 статті 85 Бюджетного кодексу
України забороняється планувати та
здійснювати видатки, не віднесені до
місцевих бюджетів цим Кодексом, а також
здійснювати впродовж бюджетного
періоду видатки на функціонування
бюджетних установ одночасно з різних
бюджетів, крім випадків, коли такі
видатки здійснюються за рішенням
відповідної місцевої ради за рахунок
вільного залишку бюджетних коштів або
перевиконання дохідної частини
загального фонду місцевого бюджету за
умови відсутності заборгованості
такого бюджету за захищеними статтями
видатків протягом року на будь-яку
дату.

Апеляційний суд вірно зазначив в
судовому рішенні, що заклад охорони
здоров'я має право планувати і
здійснювати видатки лише на утримання
свого закладу, однак дійшов
помилкового висновку. Оскільки в даній
справі частина приміщень, відносно
яких укладались угоди про спільну
діяльність, в оренду навчальному
закладу не надавалась, із користування
закладу охорони здоров'я не вилучалась.

Враховуючи викладене, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що пункт 1
вимоги від 01.02.2013 року № 16-04-3-14/738 "Про
усунення виявлених ревізією порушень
та недоліків" прийнятий без дотримання
вимог норм діючого законодавства, а
отже суд першої інстанції прийняв
законне та обґрунтоване рішення про
задоволення позовних вимог.

Відповідно статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

З огляду на наведене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку, що апеляційним
адміністративним судом скасоване
вірне по суті рішення суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Департаменту охорони
здоров'я Полтавської обласної
державної адміністрації -
задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 липня 2013
року у справі №816/782/13-а - скасувати.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2013
року у справі №816/782/13-а - залишити в
силі.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: