Справа № 819/32/14-а
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/32/14-a

03 лютого 2014 року
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі
головуючого судді Осташа А.В. при
секретарі Костецькій Н.Т.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідача -
Чорнописької В.В. та Липовецького Р.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні залі суду місті Тернополі
адміністративну справу

за позовною заявою фізичної особи
підприємця ОСОБА_1

до Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень від 6 листопада 2013
року № та № ,-

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 (далі по тексту -
СПД ОСОБА_1 або позивач) звернувся в суд
з адміністративним позовом до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області (далі -
Тернопільська ОДПІ або відповідач) про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 6 листопада 2013
року № та №.

Представник позивача в обґрунтування
позовних вимог, суду пояснила, що
вважає безпідставним висновок
податкового органу щодо завищення
податкового кредиту у зв'язку з
порушенням порядку заповнення
податкових накладних, а саме в зв'язку з
тим, що в єдиному державному реєстрі
податкових накладних цифровий підпис
на квитанції не відповідають підпису
уповноваженої особи зазначеної в
податковій накладній. З таким
висновком представник позивача не
погоджується оскільки: по-перше,
податкові накладні були прийняті
Державною податковою службою України,
про що свідчать квитанції ДПС України з
призначенням реєстраційного номеру;
по-друге: майже у всіх податкових
накладних немає розбіжностей в особі
яка підписала податкову накладну в
паперовому вигляді та особі яка
наклала електронний цифровий підпис і
зазначена в квитанції.

З позицією свого представника в
судовому засіданні також погодився і
позивач.

З врахуванням викладеного, позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили
скасувати оспорювані податкові
повідомлення-рішення.

Представники відповідача позовні
вимоги не визнали, проти позову
заперечили, посилаючись на те, що
оспорювані податкові
повідомлення-рішення Тернопільської
ОДПІ прийняте у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Також податковий орган вважає, що не
можна включати до складу податкового
кредиту суми ПДВ по податкових
накладних, отриманих від контрагентів
та складених з порушеннями, а саме:
невідповідністю цифрового
електронного підпису та підпису на
податкових накладних, виданих
контрагентами.

З врахуванням викладеного
представники податкового органу
просили відмовити в задоволенні
позову.

Крім пояснень представників сторін,
судом також досліджені письмові
докази, наявні у матеріалах справи, а
також допитано свідка.

Так, допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5, пояснила, що вона працює
бухгалтером у СПД ОСОБА_1 Вона була
присутня про проведенні планової
виїзної перевірки позивача. Щодо
встановлених перевіркою порушень
вимог п.201.10 ст. 201 ПК України, пояснила,
що при отриманні спірних податкових
накладних від ТОВ «НВФ Дніпропроект»
не було розбіжностей у підписах на
податковій накладній та інформації яка
містилась в квитанції про їх
реєстрацію, а тому підстав для подання
скарги на вищезазначеного контрагента
не було.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
позивача та відповідача, показання
свідка, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення, з наступних
міркувань.

Судом встановлено, що в період з 16
вересня по 4 жовтня 2013 року
Тернопільською ОДПІ було проведено
планову виїзну перевірку СПД ОСОБА_1
щодо своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків
і зборів за період з 1 січня 2012 року по 31
грудня 2012 року та інших питань.

За результатами перевірки складено акт
від 11 жовтня 2013 року №1131/19-18-17-0126/НОМЕР_1
(а.с.11-21).

В ході перевірки Тернопільською ОДПІ
було встановлено порушення п.198.3, п.198.6
ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу
України, а саме:

- за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 встановлено
завищення суми від'ємного значення
податку на додану вартість на загальну
суму 38 824 грн., в тому числі у лютому 38 824
грн.,

- за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 встановлено
заниження податку на додану вартість
на загальну суму 122 332 грн.

На підставі Акту перевірки
Тернопільська ОДПІ прийняла податкові
повідомлення-рішення від 06.11.2013р.
№ форма «В4», яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 38 824,00 грн. та
№ форма «Р», яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість 183 498,00 грн., з яких 122 332,00
грн. - основний платіж та 61 166,00 грн.
штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись з прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач оскаржив їх в
адміністративному порядку. Проте, як
рішенням Головного управління
Міндоходів України в Тернопільській
області так і рішенням Міністерства
доходів і зборів України скарги
платника податків були залишені без
задоволення, а спірні податкові
повідомлення-рішення без змін.

Щодо висновку податкового органу про
порушення позивачем абзацу 9 п. 201.10 ст.
201 ПК України внаслідок включення до
складу податкового кредиту сум ПДВ по
податкових накладних, отриманих від
контрагентів та складених з
порушеннями, а саме: невідповідністю
цифрового електронного підпису та
підпису на податкових накладних,
виданих контрагентами, суд вважає за
необхідне зазначити наступне:

В акті перевірки зазначено, що
податкові накладні видані ТОВ «НВФ
Дніпропроект» від 09.02.2012 №44, від 24.02.2012р.
№ 131, від 14.03.2012р. №69, від 12.03.2012р. №46, від
05.04.2012р. №48, від 11.05.2012р. №82, від 25.05.2012р.
№258 оформлені з порушенням вимог абз. 9
п.п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу в
частині накладення електронного
підпису при їх реєстрації в реєстрі
податкових накладних, а саме -
електронний цифровий підпис, що
накладено на вищенаведених податкових
накладних при їх реєстрації в Єдиному
реєстрі податкових накладних належить
директору ТОВ "НВФ Дніпропроект"
ОСОБА_6, однак підпис, яким скріплено
податкові накладні при видачі їх
покупцю, належить ОСОБА_7.

Суд з таким висновком податкового
органу не погоджується виходячи з
наступного:

Відповідно до п.198.6. ст.198 ПК не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією.

З оглянутих в судовому засіданні
податкових накладних вбачається, що в
них були заповнені усі необхідні
реквізити, передбачені п.201.1 ст.201 ПК
України, вони пройшли реєстрацію в
єдиному реєстрі податкових накладних,
а тому у СПД ОСОБА_1 не було підстав для
подання скарг на постачальника товару.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що як вбачається з долучених
до матеріалів справи світлокопій
податкових накладних від 09.02.2012 №44
(а.с.35), від 24.02.2012р. № 131 (а.с.38), від
14.03.2012р. №69 (а.с.41), від 12.03.2012р. №46 (а.с.44),
від 05.04.2012р. №48 (а.с.47), від 11.05.2012р. №82
(а.с.50), підписи особи яка вказана в них
повністю співпадають з електронним
цифровим підписом, що накладається на
податкову накладну при її реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних.

В судовому засіданні також
встановлено, що до кожної податкової
накладної позивачем було отримано
витяг з Єдиного реєстру податкових
накладних, де у рядку 8 «ПІБ
уповноваженої особи, що виписала
податкову накладну» стояв знак прочерк
«-», що унеможливлювало встановлення
цієї уповноваженої особи шляхом звірки
з Витягом з Єдиного реєстру податкових
накладних (а.с. 37, 40, 43, 46, 49, 52, 55). Дана
обставина також підтверджує дійсність
даних зазначених у світлокопіях
вищенаведених податкових накладних.

Лише у Витягу з Єдиного реєстру
податкових накладних до податкової
накладної від 25.05.2012р. №258 було
зазначено, що вона підписана ОСОБА_7,
проте у квитанції було зазначено, що
дана накладна підписана ОСОБА_6.

Суд вважає, що відповідач прийшов до
помилкового висновку, що електронний
цифровий підпис, що накладається на
податкову накладну при її реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
та підпис, що скріплює цю податкову
накладну при її видачі покупцю, повинні
належати одній особі, якій делеговано
право підпису податкових накладних,
оскільки такий висновок, ґрунтується
на вибірковому посиланні на частини
норм Порядку ведення Єдиного реєстру
податкових накладних, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.12.2010 р. N 1246 (далі по тексту -
Порядок №1246).

Так, згідно абз. 5 п. 5 Порядку №1246 «Для
делегування права підпису податкової
накладної та/або розрахунку
коригування іншій посадовій особі,
продавець отримує засоби електронного
цифрового підпису в акредитованих
центрах сертифікації ключів для такої
особи та подає податковому органові за
місцем реєстрації посилені
сертифікати електронного цифрового
підпису зазначеної особи. У такому разі
електронні цифрові підписи посадових
осіб продавця накладаються у такому
порядку: першим - електронний цифровий
підпис посадової особи, якій
делеговано право підпису податкової
накладної та/або розрахунку
коригування; другим - електронний
цифровий підпис, що є аналогом відбитка
печатки продавця».

Відповідно до п. 1 Порядку №1246 цей
Порядок визначає механізм внесення
відомостей, що містяться у податковій
накладній та/або розрахунку
коригування кількісних і вартісних
показників до неї (далі - податкова
накладна та/або розрахунок
коригування), до Єдиного реєстру
податкових накладних (далі - Реєстр)
платників податку на додану вартість -
продавців товарів (послуг), звіряння
даних, що містяться у виданих платникам
такого податку - покупцям товарів
(послуг) податковій накладній та
розрахунку коригування з відомостями,
які містяться у Реєстрі. Тоді як, форму
податкової накладної та Порядок
заповнення податкової накладної
затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 01.11.2011 N 1379,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 22.11.2011 за №1333/20071.

Згідно п. 16 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 01.11.2011 N 1379, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за N
1333/20071 (далі - Порядок №1379) усі
примірники податкової накладної
підписуються особою, уповноваженою
платником податку здійснювати
постачання товарів/послуг, та
скріплюються печаткою такого платника
податку - продавця. Податкова накладна
не підписується покупцем
товарів/послуг і не скріплюється його
печаткою.

Згідно п.7 Порядку № 1246 після
надходження податкової накладної
та/або розрахунку коригування в
електронній формі до Державної
податкової служби здійснюється їх
розшифрування, перевіряється
електронний цифровий підпис,
визначається відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, та проводиться їх
реєстрація. Відповідно до п.8 Порядку №
1246 для підтвердження прийняття
податкової накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації продавцю
видається квитанція в електронній
формі у текстовому форматі, у якій
зазначаються реквізити зазначених
документів, відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, результати
перевірки електронного цифрового
підпису, інформація про продавця, дата
та час прийняття, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова накладна та/або розрахунок
коригування. Відповідно до п.9 Порядку
№ 1246 наявність помилок у податковій
накладній є причиною відмови у
прийнятті податкової накладної .

Аналізуючи Порядок № 1246 повністю, а не
вибірково, як це робить Відповідач, суд
приходить до висновку, що надсиланням
квитанції Державна податкова служба
підтверджує, що вона перевірила
електронний цифровий підпис на
податковій накладній, податкова
накладна не містить помилок та
вважається прийнятою. Тобто, податкові
накладні, в тому числі і податкова
накладна №258 від 25.05.2012р., складені із
дотриманням усіх обов'язкових
реквізитів, передбачених ст. 201 ПК
України. Окрім цього, підтвердженням
факту прийняття податкових накладних
до Єдиного реєстру податкових
накладних, в тому числі і податкової
накладної №258 від 25.05.2012р., є квитанції в
електронному вигляді у текстовому
форматі.

Таким чином, в судовому засіданні не
встановлено порушення позивачем п. 201.10
ст. 201 ПК України.

З врахуванням того, що в діях позивача
не встановлено порушення вимог п.201.10
ст.201 ПК України, суд вважає і
безпідставним висновок податкового
органу про порушення вимог п.198.6 ст.198 ПК
України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

За наведених обставин, суд вважає, що
позовні вимоги підтверджені належними
та допустимими доказами і підлягають
до задоволення повністю.

Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, відповідно до ч.1
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 94, 160-163 КАС України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області від 6 листопада
2013 року форми " В 4" № та форми "Р"
№.

Повернути з державного бюджету
України на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 444, 64 грн. сплаченого
судового збору.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Осташ А. В.

копія вірна

Суддя
Осташ А. В.