Справа № 751/11430/13-а(2а/751/349/13)
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Філатова Л.Б.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при
секретарі: Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу представника Чернігівської
міської ради - Гаценка Олега
Олександровича на постанову
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 20 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Чернігівської міської ради
про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
Новозаводського районного суду м.
Чернігова з позовом до Чернігівської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії. Свої вимоги обгрунтовує
тим, що вважає протиправним п. 4
спірного рішення відповідача, оскільки
він порушує її права та охоронювані
законом інтереси та прийнятий без
достатніх правових підстав..

Постановою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 20 листопада 2013
року задоволено вказаний позов.
Визнано протиправним та скасовано
пункт 4 рішення Чернігівської міської
ради (26 сесія 6 скликання) від 31 жовтня
2012 року «Про передачу земельних
ділянок у власність громадянам для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка),
будівництва індивідуальних гаражів,
ведення садівництва та надання дозволу
на розроблення технічної документації
із землеустрою». Зобов'язано
Чернігівську міську раду на черговій
сесії повторно розглянути питання про
надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у розмірі 0,006 га по
АДРЕСА_1 для безоплатної передачі у
власність в межах норм безоплатної
приватизації.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням представник Чернігівської
міської ради - Гаценко Олег
Олександрович подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову про відмову у
задоволенні даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено наступне.

Позивач є власником гаражу АДРЕСА_1
(а.с.12-17).

Земельна ділянка, площею 0,15 га надана у
постійне користування автокооперативу
№ 49 для будівництва та обслуговування
гаражів (а.с.18-21).

17.07.2012 року позивач звернулась із
заявою про приватизацію земельної
ділянки під гаражем (передачу
безоплатно у власність шляхом
приватизації) на ім'я міського голови
(а.с. 11), на яку отримала лист Управління
земельних ресурсів Чернігівської
міської ради від 16.08.2012 року про
необхідність додаткового надання
згоди автокооператива № 49 на вилучення
земельної ділянки (а.с.22).

11.09.2012 року позивач направила на адресу
Чернігівського міського голови
додаток до заяви про приватизацію
земельної ділянки під гаражем витяг з
протоколу № 2 від 07.09.2012 року засідання
Правління автокооперативу № 49 (а.с.23,24).

Пунктом 4 рішенням Чернігівської
міської ради (двадцять шоста сесія
шостого скликання) від 31.10.2012 року
позивачу відмовлено у наданні дозволу
на розроблення технічної документації
із землеустрою, що посвідчує право
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 для будівництва
індивідуального гаража (а.с.25,26).

На заяву позивача від 28.11.2012 року про
надання інформації та вчинення певних
дій стосовно прийнятого 31.10.2012 року
Чернігівською міською радою рішення
(а.с.27), 28.11.2012 року Управлінням
земельних ресурсів Чернігівської
міської ради було надано відповідь про
пропозицію депутатських комісій
відмовити у наданні дозволу на
розроблення технічної документації із
землеустрою (а.с.29-30).

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
відповідача, позивач звернулася з
даним позовом до суду.

Задовольняючи даний позов суд першої
інстанції виходив з того, що вимоги
позивача є правомірними та
обгрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про
місцеве самоврядування в Україні, ст. 12
ЗК України визначено повноваження
міських рад у галузі земельних
відносин.

Частина 6 ст. 118 ЗК України визначає
порядок та перелік документів, які
подаються громадянином, зацікавленим в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки.

Частиною 7 вказаної статті закріплено
вичерпний перелік підстав для відмови
в дозволі на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, а саме: невідповідність місця
розташування обєкта вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обгрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Судом першої інстанції було
встановлено, що жодна з наведених вище
підстав для відмови позивачу у
задоволенні її заяви свого
підтвердження не знайшла.

Також колегією суддів встановлено, що
на вимогу відповідача позивачем було
додано до заяви про приватизацію
земельної ділянки, розміщеної під
належним їй на праві власності гаражем,
витяг з протоколу засідання № 2 від
07.09.2012 року Правління автокооперативу
№ 49 про надання згоди ОСОБА_3 на
вилучення частини земельної ділянки
для подальшої приватизації (а.с. 24).

При цьому колегія суддів погоджується
з критичним сприйняттям судом першої
інстанції посилання відповідача як на
підставу прийняття спірного рішення на
відсутність в доданих до заяви
належним чином завірених повноважень
членів правління автокооперативу, які
надали дозвіл на вилучення земельної
ділянки, яка перебуває у тимчасовому
користуванні автокооперативу, та
відсутність Статуту автокооперативу,
оскільки вказані документи не можуть
бути прийняті судом до уваги як докази
правомірності оскаржуваного рішення, з
огляду на зміст ст. 118 ЗК України.

Крім цього, колегія суддів зауважує, що
саме статтями 141 і 142 ЗК України
регулюється припинення права
користування земельною ділянкою,
зокрема, у разі добровільної відмови
землекористувача.

З пропозицією про надання додаткових
документів: завірених повноважень
членів правління автокооперативу, які
надали дозвіл на вилучення земельної
ділянки, яка перебуває у тимчасовому
користуванні автокооперативу та
Статуту автокооперативу відповідач до
позивача не звертався і надання таких
документів ч. 6 ст. 118 ЗК України не
передбачено.

Крім того, при прийнятті оспорюваного
рішення відповідач залишив поза увагою
той факт, що позивач є власником гаражу
АДРЕСА_1 (а.с. 12-17). При зверненні до
відповідача з відповідною заявою (а.с.11)
позивач зазначила вимогу про передачу
їй у власність безоплатно шляхом
приватизації земельної ділянки під
гаражем, а не про надання дозволу на
розроблення технічної документації із
землеустрою, що посвідчує право
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 для будівництва
індивідуального гаража (а.с.25,26).
Натомість відповідачем безпідставно
розглядалась саме така вимога.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач,
як суб'єкт владних повноважень, не
довів правомірності прийнятого ним
рішення.

З урахуванням зазначеного колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що пункт 4
рішення Чернігівської міської ради
(двадцять шоста сесія шостого
скликання) від 31.10.2012 року не відповідає
вимогам ст. 118 Земельного кодексу
України, ст.ст. 116, 120-123 Земельного
кодексу України, а тому підлягає
визнанню протиправним і скасуванню.

Отже, вимоги позивача є обгрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Чернігівської міської ради - Гаценка
Олега Олександровича - залишити без
задоволення, а постанову
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 20 листопада 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.