Справа № 805/17029/13-а
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Михайлик А.С.
Суддя-доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
справа №805/17029/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів судді-доповідача Ляшенка Д.В.,
суддів Ястребової Л.В., Чумака С.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Добропільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2013 р. у справі № 805/17029/13-а за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Добропіллявугілля" до Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А
Н О В И В :

В листопаді 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "ДТЕК
Добропіллявугілля" звернулось до суду
з позовом до Добропільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 15
листопада 2013 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 167 147,00
грн. та № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на 147 174,00 грн.

Постановою суду 1 інстанції позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 15
листопада 2013 року про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 167 147,00 грн., з яких за
основним платежем - 111 413,00 грн., штрафні
(фінансові) санкції - 55716,00 грн. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 15
листопада 2013 року про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на 147 174,00 грн., з яких за
основним платежем - 98 116,00 грн., штрафні
(фінансові) санкції - 49 058,00 грн.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю
"ДТЕК-Добропіллявугілля" судові
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 458,81 грн.

Не погодившись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, та постановити нове рішення
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає, а постанову суду першої
інстанції необхідно залишити без змін
з наступних підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Добропіллявугілля" (позивач) є
юридичною особою, обліковується в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців за
кодом 37014600, як платник податків
перебуває на обліку в Добропільській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області.

В період з 9 по 22 жовтня 2013 року
Добропільською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку з питань повноти нарахування
та своєчасності сплати до бюджету
податку на додану вартість та податку
на прибуток по взаємовідносинам з
контрагентами при здійсненні
господарських операцій із товариством
з обмеженою відповідальністю
"Спец-Контакт", податковий номер 32019384 та
приватним підприємством "Аннтей -В",
податковий номер 35152080 за періоди
листопад та грудень 2012 року, квітень та
травень 2013 року. За наслідком
проведення перевірки 29 жовтня 2013 року
податковою інспекцією складений акт
№160/22-0/37014600 (т. 1 арк. справи 17-71).

Згідно висновків акту перевіркою не
встановлено факту реального
проведення господарських операцій
товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Добропіллявугілля" з отримання
продукції (спецоодягу, приладдя, лісу
та лісоматеріалів) у листопаді, грудні
2012 року, квітні та травні 2013 року під
час здійснення взаємовідносин з ТОВ
"Спец-Контакт" та ПП "Аннтей-В" на суму 578
652,56 грн., у т.ч. ПДВ в сумі -111 431,36 та
подальшого їх використання у
господарській діяльності
підприємства. Дійсною перевіркою
реального здійснення господарських
операцій ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля"
під час здійснення взаємовідносин з
ТОВ "Спец-Контакт" та ПП "Аннтей-В" у
листопаді, грудні 2012 року та квітні,
травні 2013 року встановлено порушення
ТОВ "ДТЕК Добпропіллявугілля": норм 198.1.
198.2., 198.3 статті 198, пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено суму
податкового кредиту з податку на
додану вартість за листопад, грудень
2012 року, квітень та травень 2103 року,
всього на суму 111 431,36 грн. та порушення
норм пунктів 138.1, 138.8. статті 138
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення валових витрат
на суму 467 221,20 грн. та заниження податку
на прибуток за 4 квартал 2012 року на суму
98 116,00 грн.

15 листопада 2013 року відповідачем
прийняті податкові
повідомлення-рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 167 147,00
грн., з яких за основним платежем - 111 431,00
грн., штрафні (фінансові) санкції - 55 716,00
грн. та № про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на 147 174,00 грн., з яких за
основним платежем - 98 116,00 грн., штрафні
(фінансові) санкції - 49 058,00 грн. (т. 1 арк.
справи 72-77).

Як встановлено в ході проведеної
перевірки та не заперечується
позивачем протягом листопада та грудня
2012 року, квітня та травня 2013 року в
податковому обліку з податку на додану
вартість та податку на прибуток
позивачем відображені наслідки
здійснення ним господарських операцій
з придбання товарно-матеріальних
цінностей від контрагентів: ТОВ
"Спец-Контакт" та ПП "Аннтей -В".

За фактом придбання позивачем у ТОВ
"Спец- Контакт" продукції, а саме
натільної білизни, костюмів
прорезинених, касок шахтарських на
підставі умов укладених договорів №
ДУ-2012/327-КП від 27 серпня 2012 року та № ДУ
-2013/37-КП від 14 лютого 2013 року до складу
податкового кредиту листопада 2012 року
включено 4 435,04 грн., квітня 2013 року - 14
191,92 грн., травня 2013 року - 46 783,84 грн., до
складу витрат, що враховуються при
визначенні об'єкту оподаткування в 4-му
кварталі 2012 року позивачем включено 22
175,20 грн. Обставини щодо формування
витрат, що враховуються при визначенні
об'єкту оподаткування протягом 2013 року
в акті перевірки не наведені.

За фактом придбання позивачем у ПП
"Аннтей-В" продукції та обладнання
виробничо-технічного призначення на
підставі умов договору № ДУ-80 від 5
січня 2011 року позивач до складу
податкового кредиту грудня 2012 року
включив податок на додану вартість в
сумі 59 444,40 грн., до складу витрат, що
враховуються при визначенні об'єкту
оподаткування в 4-му кварталі 2012 року
позивачем включено 445 046,00 грн.

Спірним питанням є правомірність
відображення позивачем в податковому
обліку з податку на додану вартість та
податку на прибуток наслідків вчинення
господарських операцій із ТОВ
"Спец-Контакт" та ПП "Аннтей-В".

Платники податку на додану вартість,
об'єкти, база та ставки оподаткування,
перелік неоподатковуваних та
звільнених від оподаткування операцій,
особливості оподаткування експортних
та імпортних операцій, поняття
податкової накладної, порядок обліку,
звітування та внесення податку до
бюджету визначені розділом 5
Податкового кодексу України.

Згідно пункту 200.1 статті 200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно приписів пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(робіт, послуг) (п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України).

Підпунктом 134.1.1 статті 134 Податкового
кодексу України визначено, що об'єктом
оподаткування податком на прибуток є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138-143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Склад витрат, що враховуються при
визначенні об'єкту оподаткування
податком на прибуток та порядок їх
визнання встановлений статтею 138
Податкового кодексу України.

Згідно пункту 138.1 статті 138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування складаються з витрат
операційної діяльності та інших
витрат.

Витрати операційної діяльності
включають собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати, що беруться для
визначення об'єкту оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 статті 138,
пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142,143
Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України
обов'язковим правилом для визнання
витрат є наявність первинних
документів, обов'язковість ведення та
зберігання яких передбачено правилами
бухгалтерського обліку та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно пункту 138.4 та 138.5 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що формують собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, крім нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг. Інші
витрати визнаються витратами того
звітного періоду, в якому вони були
здійсненні, згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку.

З аналізу положень підпунктів 198.6 та 198.3
статті 198, статті 138 Податкового кодексу
України виходить, що виникнення у
платника податку на додану вартість
права на включення податку до
податкового кредиту та формування
витрат, що враховуються при визначенні
об'єкту оподаткування пов'язано із
фактичним відбуттям господарської
операції з постачання товарів
(виконання робіт, надання послуг),
визначеної в первинних документах,
складених відповідно до Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (далі за текстом
Закон №996-XIV). Наслідки в податковому
обліку створюють лише реально вчинені
господарські операції, тобто такі, що
пов'язані із рухом активів, зміною
зобов'язань та власного капіталу
платника податків та відповідають
змісту укладених договорів.

Таким чином, в даному випадку
дослідженню підлягає реальність
вчинення (фактичне відбуття)
господарської операції, відповідність
вчиненої господарської операції
господарській меті, а також реальність
усіх даних, наведених у документах, що
надають право на формування
податкового кредиту.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність Україні" від 16 липня 1999 року N
996-XIV (надалі за текстом Закон № 996) метою
ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства. Частина 2 даної статті
передбачає, що бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 1 Закону № 996
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення є первинним документом.
Згідно частини 1 статті 9 Закону № 996
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій є
підставою для бухгалтерського обліку.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

За змістом складеного відповідачем
акту, в ході перевірки по
взаємовідносинам позивача із ТОВ
"Спец-Контакт" позивачем надані
договори № ДУ-2012/327-КП від 27 серпня 2012
року, № ДУ-2013/37-КП від 14 лютого 2013 року,
умовами яких узгоджено постачання
товарно-матеріальних цінностей від ТОВ
"Спец-Контакт" до позивача, видаткові
накладні, податкові накладні,
товарно-транспортні накладні та
платіжні доручення на сплату отриманих
товарно-матеріальних цінностей. Копії
зазначених документів наявні в
матеріалах справи (т. 1 арк. справи 167-251,
т. 2 арк. справи 1-29). По взаємовідносинам
позивача із ПП "Аннтей-В" позивачем
надані договір № ДУ-80 від 5 січня 2011
року умовами якого узгоджено
постачання товарно-матеріальних
цінностей від ПП "Антей-В" до позивача,
видаткові накладні, податкові
накладні, товарно-транспортні накладні
та платіжні доручення на сплату
отриманих товарно-матеріальних
цінностей. Копії зазначених документів
також наявні в матеріалах справи (т.1
арк. справи 100-166). Недоліків оформлення
цих документів в ході перевірки
відповідачем не встановлено.

За змістом акту перевірки висновки
відповідача щодо невідбуття
господарських операцій засновані на
тому, що згідно відомостей
Автоматизованої системи співставлення
Системи "Податковий блок" у
задекларованих підприємствами ТОВ
"ДТЕК Добропіллявугілля" та ТОВ
"Спец-Контакт" за листопад 2012 року,
квітень та травень 2013 року показниках
податкових зобов'язань та податкового
кредиту існують розбіжності, які
виникли після відображення в
зазначеній системі матеріалів
перевірок ДПІ у Ворошиловському районі
м. Донецька, а саме довідок № 33/22-01/32019384
від 16 липня 2013 року, № 59/22-01/32019384 від 26
липня 2013 року, № 83/22-02/32019384 від 6 серпня
2013 року, в яких зазначено про
відсутність об'єктів оподаткування,
які підпадають під визначення доказів
фактичного здійснення господарських
операцій по взаємовідносинам між ТОВ
"Спец-Контакт" з постачальниками - ТОВ
"Венера-Інвест" (), ТОВ "Бест
Тайм Інвестмент" (), ТОВ "НВФ
"Міськпроектбуд" (). За
змістом зазначених довідок ТОВ
"Спец-Контакт" безпідставно
сформований податковий кредит в
листопаді 2012 року за наслідком
відображення взаємовідносин із ТОВ
"Венера Інвест" в сумі 84 525,80 грн.
(загальна сума задекларованого
податкового кредиту листопада 2012 року -
430 296 грн.), у квітні 2013 року за наслідком
відображення взаємовідносин із ТОВ
"Бест Тайм Інвестмент" в сумі 254 060,00 грн.
(загальна сума задекларованого
кредиту квітня 2013 року - 353 204,00 грн.) та у
травні 2013 року ТОВ "НВФ "Міськпроектбуд
в сумі 33360,00 грн., (загальна сума
задекларованого кредиту травня 2013
року - 424 841,00 грн.).

Згідно відомостей Автоматизованої
системи співставлення Системи
"Податковий блок" у задекларованих
підприємствами ТОВ "ДТЕК
Добропіллявугілля" та ПП "Аннтей-В" за
грудень 2012 року, показниках податкових
зобов'язань та податкового кредиту
існують розбіжності, які виникли після
відображення в зазначеній системі
матеріалів перевірок Горлівської ОДПІ,
а саме акту від 20 червня 2013 року №
143/22-4/35152080, яким встановлено
відсутність об'єктів оподаткування,
які підпадають під визначення доказів
фактичної реалізації продукції ПП
"Аннтей-В" до ТОВ "ДТЕК
Добропіллявугілля" у грудні 2012 року на
суму 504 490,40 грн., у т.ч. ПДВ в сумі 59 444,40
грн. У висновках наведеного акту
зазначено про те, що у зв'язку із не
підтвердженням податкового кредиту з
податку на додану вартість у ПП
"Аннтей-В" по взаємовідносинам із ТОВ
"Агентство Диск" () в
сумі 378 517,30 грн. (загальну сума
задекларованого ПП "Аннтей-В" кредиту
не визначена) відсутні об'єкти
оподаткування податком на додану
вартість по операціях з продажу
товарів на суму ПДВ 383 357,14 грн., у т.ч. по
ТОВ "ДТЕК Добпропіллявугілля" в сумі 59
444,40 грн.

Висновки про порушення платником
податків правил формування
податкового кредиту не можуть
засновуватися на відомостях, що
стосуються взаємовідносин
контрагентів постачальника такого
платника. Аналогічна правова позиція
викладена в листі Вищого
адміністративного суду України від 2
червня 2011 року № 742/11/13-11, в якому
зазначено, що при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні оцінюватися відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку. Не є
обов'язковою передумовою для
визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

З матеріалів справи вбачається, що у
позивача є всі необхідні первині
документи, складанням яких
супроводжувалося оформлення відбуття
господарських операцій між позивачем
та ТОВ "Спец-Контакт" та ПП "Аннтей-В", а
тому відображення позивачем в
податковому обліку з податку на додану
вартість та податку на прибуток у
листопаді та грудні 2012 року, квітні та
травні 2013 наслідків виконання
господарських операцій з придбання
товарно-матеріальних цінностей від
зазначених контрагентів на підставі
умов укладених договорів, відповідає
вимогам чинного законодавства України.

Доводи відповідача про невідбуття
господарських операцій спростовуються
наявними в матеріалах справи
документами.

Тобто достатніх правих підстав для
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень у податкового
органу не було, а тому позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Доводи викладені в апеляційній
скарзі не спростовують висновків суду 1
інстанції.

Враховуючи викладене суд
апеляційної інстанції зазначає, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
р. у справі № 805/17029/13-а - залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду за наслідками
розгляду у письмовому провадженні
набирає законної сили через пґять днів
після направлення їх копій особами, які
беруть участь у справі і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Суддя-доповідач
Ляшенко Д.В.

Судді
Ястребова Л.В.

Чумак С.Ю.