Справа № 2а-6463/11
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-6463/11
інстанції: Золотоверхий О.І.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в приміщенні суду в
порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області на постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 13 вересня 2011 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
про зобов'язання провести перерахунок
та виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, надбавки до пенсії
за проживання на радіоактивно
забрудненій території та виплату
щомісячної компенсації в разі втрати
годувальника у розмірах визначених
ст.ст. 39, 51,52 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 13 вересня 2011
року позовні вимоги задоволено з 27.01.2011
року по 22.07.2011 року: зобов'язано
відповідача перерахувати та виплатити
позивачу додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, надбавку до пенсії
за проживання на радіоактивно
забрудненій території та виплату
щомісячної компенсації в разі втрати
годувальника у відповідності до
ст.ст.39, 51, 52 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Перевіряючи правильність встановлення
обставин справи судом першої інстанції
та його висновків, колегія суддів
виходить з наступного.

Як підтверджується матеріалами справи,
позивач є громадянином, який постійно
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, має
відповідне посвідчення встановленого
зразка 4 категорії, є пенсіонером, а
тому має право на пільги, передбачені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а також є дружиною особи,
що потерпіла від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, причинний зв'язок
смерті якого встановлено з впливом
аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 51 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до 4 категорії призначається у розмірі
15 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

У відповідності до ст. 52 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щомісячна
компенсація в разі втрати годувальника
призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Всупереч ст. ст. 39, 51, 52 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
постанов КМУ №1 від 03.01.2002 року, №836 від
26.07.1996 року, а не у співвідношенні до
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачу застосуванню
підлягають статті 39, 51, 52 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
вказані постанови, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200
КАС України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, визнавши, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197 ч.1, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області залишити без
задоволення, а постанову Лисянського
районного суду Черкаської області від
13 вересня 2011 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуюча:

Судді:

.Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.