Справа № 805/10592/13-а
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2014 р. м. Київ
К/800/59440/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Куйбишевському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області

на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року

у справі №805/10592/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1)

до Державної податкової інспекції у
Куйбишевському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (надалі - ДПІ у
Куйбишевському районі м.Донецька ГУ
Міндоходів у Донецькій області)

про визнання дій податкового органу
щодо збільшення грошового зобов'язання
незаконними та скасування податкового
повідомлення-рішення про застосування
фінансових санкцій, -

встановив:

В липні 2013 року позивач звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому поставлено питання про визнання
дій податкового органу щодо збільшення
грошового зобов'язання незаконними та
скасування податкового повідомлення -
рішення про застосування фінансових
санкцій № від 09 липня 2013 року в
сумі 680грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року у задоволені позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано та позов задоволено
частково. Скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 09
липня 2013 року в частині визначення
грошового зобов'язання за штрафними
(фінансовими) санкціями у сумі 510грн. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з висновком суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та
неправильне застосування судом норм
матеріального права, ставить питання
про скасування постанови суду
апеляційної інстанції та залишення без
змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, податковим органом
проведена позапланова виїзна
перевірка ФОП ОСОБА_1 з дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 14 лютого 2012
року по 20 червня 2013 року, за наслідками
якої складено акт №1/17-1/НОМЕР_1 від 05
липня 2013 року.

У висновках вказаного акту перевірки
зазначені порушення позивачем
наступних положень:

- п.296.2 ст.296 Податкового кодексу
України, що знайшло відображення у
несвоєчасному поданні податкової
декларації платника податків;

- п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України,
а саме: неведення книги обліку доходів
(для платників єдиного податку першої і
другої груп та платників єдиного
податку третьої групи, які не є
платниками податку на додану вартість).

На підставі акту перевірки №1/17-1/НОМЕР_1
від 05 липня 2013 року, прийнято податкове
повідомлення - рішення про
застосування фінансових санкцій
№ від 09 липня 2013 року.

Надаючи оцінку обставинам у справі,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Так, в силу приписів п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49
Податкового кодексу України, податкові
декларації подаються за базовий
звітний період що дорівнює
календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом сорока
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
року.

Відповідно до п.296.2 ст.296 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої та другої груп подають
до органу державної податкової служби
податкову декларацію платника єдиного
податку у строк, встановлений для
річного податкового періоду, в якій
відображаються обсяг отриманого
доходу та щомісячні авансові внески.

Згідно п.п.54.3.1 п.54.3 ст.54 Податкового
кодексу України, контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань,
зменшення/збільшення суми бюджетного
відшкодування та/або
зменшення/збільшення від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, якщо
платник податків не подає в
установлені строки податкову /митну
декларацію.

Пунктом 120.1 статті 120 Податкового
кодексу України визначено, що
неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання. Ті самі дії,
вчинені платником податків, до якого
протягом року було застосовано штраф
за таке порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень
за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Таким чином, в разі не подання або
несвоєчасного подання в установлений
строк, а саме в строк 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного року,
податкової декларації, податковий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму грошових зобов'язань
об'єкта оподаткування, а об'єкт
оподаткування притягується до
відповідальності за вказане порушення.

В даному випадку у позивача граничний
строк подачі податкової декларації за
2012 звітний рік є 11 лютого 2013 року, а тому
ФОП ОСОБА_1 як платник єдиного податку 2
групи, повинен був надати річну
декларацію протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року, тобто, до 11 лютого 2013
року.

З матеріалів справи вбачається, що
річна податкова декларація за 2012
звітний рік була подана позивачем 10
червня 2013 року, тобто з порушенням
встановлених законом строків.

Поряд з цим, підстава для застосування
до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій в
розмірі 510 грн. - це порушення позивачем
Порядку ведення книги обліку доходів
платників єдиного податку першої і
другою груп та платників єдиного
податку третьої групи, які не є
платниками податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України. А саме: в книзі обліку
доходів за 2012 рік однією строкою у всіх
колонках вказана сума вартості
проданих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг в певному розмірі, сума
повернутих коштів за товар у певній
сумі та скоригована сума доходу у
визначеному розмірі, в свою чергу, за 1
квартал 2013 року у всіх колонках стоять
0, тобто, було встановлено неналежне
ведення позивачем книги обліку
доходів.

В силу приписів п.44.1 ст.44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

За вимогами п.5 Порядку ведення книги
обліку доходів платників єдиного
податку першої і другою груп та
платників єдиного податку третьої
групи, які не є платниками податку на
додану вартість, записи в Книзі
виконуються за підсумками робочого
дня, протягом якого отримано дохід,
зокрема кошти, що надійшли на поточний
рахунок платника податку та/або
отримано готівкою сума заборгованості,
за якою минув строк позовної давності,
фактично безоплатно отримано товари.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач, встановивши неналежне
ведення книги обліку доходів платників
податків єдиного внеску, застосував до
ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції,
передбачені п.121.1 ст.121 Податкового
кодексу України, відповідно до якої,
незабезпечення платником податків
зберігання первинних документів
облікових та інших регістрів,
бухгалтерської та статистичної
звітності, інших документів з питань
обчислення і сплати податків та зборів
протягом установлених строків їх
зберігання та/або ненадання платником
податків контролюючим органам
оригіналів документів чи їх копій при
здійсненні податкового контролю у
передбачених випадках, - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 510
гривень.

Судом апеляційної інстанції вірно
зазначено, що положення статті 121
Податкового кодексу України
передбачають відповідальність
платника податків саме за
незабезпечення платником податків
зберігання первинних документів
протягом установлених строків їх
зберігання та/або ненадання платником
податків цих документів, тобто,
зазначеною нормою передбачено
вичерпний перелік випадків які є
підставою притягнення до
відповідальності, а саме не зберігання
та/або ненадання первинних документів.

До вказаних підстав не відноситься
порушення ФОП ОСОБА_1 п.44.1 ст.44
Податкового кодексу України стосовно
ведення та заповнення книги обліку
доходів платників єдиного податку, яка
була надана позивачем податковому
органу під час перевірки.

Отже, оскільки позивачем підчас
перевірки на запит податкового органу
було надано Книгу обліку доходів
суб'єкта малого підприємництва -
фізичної особи, платника єдиного
податку 2 групи, яка у нього
зберігалась, ФОП ОСОБА_1 не може бути
притягнутий до відповідальності на
підставі п.121.1 ст.121 Податкового кодексу
України за неведення або неналежне
ведення книги обліку доходів для
платників єдиного податку, тому що
зазначена норма не передбачає
відповідальність суб'єкта
підприємницької діяльності за вказане
порушення.

Оцінюючі зібрані по справі докази,
судова колегія касаційної інстанції
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції щодо часткового
задоволення позову, а саме: скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 09 липня 2013 року в частині
визначення грошового зобов'язання за
штрафними (фінансовими) санкціями у
сумі 510грн. та відмовлення в іншій
частині позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не
спростовують зазначених висновків
суду.

За таких обставин, судом апеляційної
інстанції, виконано всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтоване рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для його перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Куйбишевському районі
м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
__________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
__________________ О.В.Вербицька

__________________ О.В.Муравйов