Справа № 812/211/14
Суддя: О.В. Ципко
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2014 рокуЛуганськСправа № 812/211/14

о 14 годині 25 хвилин

Луганський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді: Ципко О.В.

за участю секретаря: Гаркуші Ю.О.

представник позивача не з'явився

відповідач не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Станично-Луганському районі
Луганської області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по сплаті фінансової
санкції у розмірі 340,00 грн. ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по сплаті
фінансової санкції у розмірі 340,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 є платником страхових внесків
(страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

В порушення п.п.4 п.2 ст.17 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 не подав до УПФУ
Станично-Луганському районі
Луганської області у встановлений
термін звіти за формою «Індивідуальні
відомості про застраховану особу» за
2007 - 2008 звітні роки.

У зв'язку із чим, начальником
управління 01.08.2013 були прийняті рішення
№№320,321 про застосування фінансових
санкцій за неподання звітності у
розмірі 170,00 грн. за кожний рік.

Станом на 30.12.2013 заборгованість
відповідача по сплаті фінансової
санкції складає 340,00 грн.

07.10.2013 позивачем була винесена вимога №
Ф-069 про сплату боргу в сумі 340,00 грн., але
на теперішній час заборгованість
відповідачем не сплачена.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав
клопотання, в якому позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не
прибув, про дату, час і місце проведення
судового засідання повідомлявся
належним чином, причини неявки суду не
повідомляв, заяв про відкладення
розгляду справи не надавав, правом на
надання письмових заперечень не
скористався.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 зареєстрований
Станично - Луганською районною
державною адміністрацією Луганської
області 21.11.2007, номер запису 2 001528
(а.с.7).

Відповідач є платником страхових
внесків (страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області.

Згідно із актами УПФУ в
Станично-Луганському Луганської
області від 01.08.2013 відповідач станом на
01.08.2013 не подав звіти за формою
«Індивідуальні відомості про
застраховану особу» за 2007 - 2008 звітні
роки (а.с.11,13).

01.08.2013 Пенсійним фондом були прийняті
рішення №№320,321 про застосування
фінансових санкцій за неподання
звітності у розмірі 170,00 грн. за кожний
рік (а.с.10,12).

07.10.2013 позивачем була винесена вимога №
Ф-069 про сплату боргу в сумі 340,00 грн., яка
отримана відповідачем 16.11.2013 (а.с.8,9).

Згідно картки особового рахунку станом
на 30.12.2013 сума заборгованості
відповідача складає 340,00 грн. (а.с.6).

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
передбачено, що на період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Згідно із п. 3 ст. 11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (тут і надалі посилання на
норми Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" наводяться в редакції, що
діяла до 01 січня 2011 року)
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності. До
членів сімей фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, належать:
дружина (чоловік), батьки, діти та інші
утриманці, які досягли 15 років, не
перебувають у трудових або
цивільно-правових відносинах з такою
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності, але разом
з ним здійснюють підприємницьку
діяльність і отримують частину доходу
від заняття цією діяльністю.

Відповідно до п. 5 ст. 14 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування"
страхувальниками відповідно до цього
Закону є застраховані особи, зазначені
в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині
першій статті 12 цього Закону.

Згідно із п.п.4 п.2 ст.17 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
страхувальник зобов'язаний подавати
звітність територіальним органам
Пенсійного фонду у строки, в порядку та
за формою, встановленими Пенсійним
фондом.

Відповідно до ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування":

- суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій;

- територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату;

- протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій;

- страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку;

- у разі якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки;

- строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
позивачем на підставі облікових даних
з картки особового рахунку
страхувальника сформована вимога від
07.10.2013 № Ф-069 про сплату заборгованості
в сумі 340,00 грн., яка отримана
відповідачем 16.11.2013 (а.с.8,9).

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги відповідач суму
штрафної санкції не сплатив, вимогу про
сплату заборгованості з управлінням
Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області не узгодив та у
судовому порядку її не оскаржив.

Беручи до уваги те, що заявлену до
стягнення суму у встановлені Законом
строки відповідач в добровільному
порядку не сплатив, вимогу про сплату
боргу не оскаржив, наявність у нього
вказаної заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
доказів її погашення станом на день
розгляду справи не надано, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 158-163, 183-2, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по сплаті фінансової
санкції у розмірі 340,00 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Станично-Луганському районі
Луганської області (юридична адреса:
93600 Луганська область, смт. Станиця
Луганська, вул. 1 Травня, 20, ) суму фінансової санкції у розмірі
340,00 грн. (триста сорок гривень 00
копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 03 лютого 2014 року.

Суддя
О.В. Ципко