Справа № 2а-180/10
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року
Справа № 6/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Дубенської міської ради на постанову
Дубенського міськрайонного суду
Рівненської області від 16 квітня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради, Дубенської міської ради, та
Державного казначейства України про
захист порушених прав, охоронюваних
законом інтересів, відшкодування
завданої матеріальної та моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В
И Л А:

12.01.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідачів про захист порушених
прав, охоронюваних законом інтересів,
відшкодування завданої матеріальної
та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він
має право, як один із батьків дитини на
державну соціальну допомогу
відповідно до Законом України «Про
державну допомогу сім`ям з дітьми» при
народженні третьої дитиною. Однак при
неодноразових зверненнях ним чи його
дружиною, з усіма документами та
відповіддю з Міністерства праці та
соціальної політики України в якій
роз`яснино про його право як батька
дитини на призначення державної
допомоги при народжені третьої дитини
в розмірі 50000 гривен, йому було
відмовлено в призначенні такої
допомоги. Згідно цього просить про
захист порушених прав, охоронюваних
законом інтересів, відшкодування
завданої матеріальної та моральної
шкоди.

Постановою Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 16 квітня
2010 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано дії та
бездіяльність посадових осіб
Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради протиправними. Стягнуто з
місцевого бюджету Дубенської міської
ради на користь ОСОБА_1 1167 (одну тисячу
сто шістдесят сім) гривень 52 копійки у
відшкодування заподіяної матеріальної
шкоди, та 4000 (чотири тисячі) гривень у
відшкодування заподіяної моральної
шкоди. В решті позовних вимог
відмовлено за їх безпідставністю.

Відповідач, Управління праці та
соціального захисту населення
Дубенської міської ради, постанову
оскаржив, не погодившись із зазначеним
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволені позову.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що висновок про те, що посадові
особи управління вчиняли всілякі дії,
щоб не надати соціальну допомогу
позивачу при народженні третьої
дитини, зроблений за неповного
з`ясування обставин, котрі мають
значення для справи, та не ґрунтуються
на матеріалах справи. Посадові особи
управління зобов'язання були зібрати
достатньо достовірних документованих
даних для розгляду питання про
можливість призначення допомоги
позивачу. Дане питання вивчалось і
повинно було розглядатись з
урахуванням стану сім`ї позивача. Також
вказують на те, що при вирішенні спору
про відшкодування моральної шкоди не
з'ясовано чи завдана така шкода
взагалі.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити частково з
наступних підстав.

Задовольняючи частково
адміністративний позов суд першої
інстанції виходив з того, що Управління
праці та соціального захисту населення
Дубенської міської ради не довело, що
після народження у позивача третьої
дитини його дії при призначенні
допомоги, при реєстрації та при відмові
у реєстрації заяви позивача на
призначення допомоги були
правомірними, а посадові особи
Управління діяли у межах повноважень
та у спосіб, що передбачений
Конституцією та законами України,
безсторонньо, добросовісно, своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Проте, колегія суддів вважає, що даний
висновок суду першої інстанції не
можна визнати повністю обґрунтованим.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що позивач має
право, як один із батьків дитини на
державну соціальну допомогу
відповідно до Законом України «Про
державну допомогу сім`ям з дітьми» при
народженні третьої дитиною. Однак при
неодноразових зверненнях ним чи його
дружиною, з усіма документами та
відповіддю з Міністерства праці та
соціальної політики України в якій
роз`яснино про його право як батька
дитини на призначення державної
допомоги при народжені третьої дитини
в розмірі 50000 гривен, йому було
відмовлено в призначенні такої
допомоги.

19.05.2009 року позивач звернувся в
Дубенську міжрайонну прокуратуру за
захистом своїх порушених прав.
Внаслідок проведеної перевірки
прокурором було внесено протест на
незаконні дії державного службовця
Страсюк С.В.

Лише після прокурорського реагування
особова справа по призначенню
державної допомоги була направлена
29.05.2009 року в Рівненський центр по
нарахуванню та здійсненню виплат,
проведено перерахунок і призначено
допомогу як при народженні третьої
дитини у розмірі 50000 гривень.

Однак колегія суддів вважає, що слід
зазначити, що протягом 8 місяців з 25.09.2008
року по 29.05.2009 року посадові особи
(працівники) Управління праці та
соціального захисту населення
Дубенської міської ради діяли всупереч
вимогам Закону України «Про державну
допомогу сім`ям з дітьми», Конституції
України, та вимогам Закону України «Про
звернення громадян». А тому
погоджується з висновком суду першої
інстанції в частині, щодо визнання дій
та бездіяльності посадових осіб
Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради протиправними та щодо стягнення з
місцевого бюджету Дубенської міської
ради на користь ОСОБА_1 1167 (одну тисячу
сто шістдесят сім) гривень 52 копійки у
відшкодування заподіяної матеріальної
шкоди, оскільки дана шкода
підтверджена документально.

Щодо частини позовних вимог, котрі
задоволено судом першої інстанції, а
саме відшкодування моральної шкоди в
розмірі 4000 грн., то колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в цій
частині.

Оскільки в порушення п.5 Постанови
Пленуму ВСУ «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» суд першої
інстанції при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди не з`ясував чи завдана така шкода
взагалі, у чому полягала
протиправність діяння її заподіювача,
не досліджено наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до частково
помилкового висновку, оскільки підстав
для задоволення частини позовних вимог
щодо виплати моральної шкоди є
безпідставними.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються частково
суттєвими і складають підстави для
висновку про частково неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п. 3, 202, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Дубенської міської ради задовольнити
частково, а постанову Дубенського
міськрайонного суду Рівненської
області від 16 квітня 2010 року у справі
№2-а-180/10 скасувати та прийняти нову,
якою позов задовольнити частково.

Визнати дії та бездіяльність посадових
осіб Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради протиправними.

Стягнути з місцевого бюджету
Дубенської міської ради на користь
ОСОБА_1 1167 (одну тисячу сто шістдесят
сім) гривень 52 копійки у відшкодування
заподіяної матеріальної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити за їх
безпідставністю.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний