Справа № 1570/7528/2012
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р. Справа № 1570/7528/2012

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції:
Стеценко О. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.при
секретаріПолянській А.М.

за участю сторін: ДПІКараханян А.М.
(довіреність)УДКБоровець Ю.В.
(довіреність)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі міста Одеси Одеської області
Державної податкової служби та
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області на Постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 12 березня 2013 року по справі за
позовом приватного підприємства
«Господарь» до Державної податкової
інспекції у Малиновському районі міста
Одеси Одеської області Державної
податкової служби, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області про
визнання протиправною бездіяльність
та стягнення бюджетної заборгованості,
-

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Малиновському районі міста
Одеси Одеської області Державної
податкової служби, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області про
визнання протиправною бездіяльність
та стягнення бюджетної заборгованості.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року позов задоволено. Визнано
протиправною бездіяльність Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі міста Одеси Одеської області
Державної податкової служби щодо не
направлення до Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області висновку
про відшкодування Приватному
підприємству «Господарь» податку на
додану вартість в розмірі 297919,00 гривень
за червень 2008 року. Стягнуто з
Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області на користь Приватного
підприємства «Господарь» суму
заборгованості бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у розмірі 297919,00 гривень.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачі подали
апеляційні скарги, в яких просять суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянти посилаються на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
21.07.2008 року ПП «Господарь» надало ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси
податкову декларацію з ПДВ за червень
2008 року, у якій в рядку 2 розрахунку суми
бюджетного відшкодування
задекларовано суму залишку від'ємного
значення, фактично сплачена
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг)
279919,00 грн., у рядку 25 декларації (рядок 3
розрахунку) сума 279919,00 грн. - заявлена до
бюджетного відшкодування при
від'ємному значенні попереднього
податкового періоду, за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за підсумками поточного
звітного періоду (р.24 податкової
декларації звітного податкового
періоду) - 304160,00 грн.

З 30.10.2008 року по 12.11.2008 року, на підставі
наказу ДПІ у Малиновському районі м.
Одеси № 854 від 29.10.2008 року, відповідно до
статті 111 Закону України № 509, п.п.7.7.5 п.7.5
ст.7 Закону України № 168, ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси була
проведена виїзна позапланова
документальна перевірка
фінансово-господарської діяльності ПП
«Господарь» з питань достовірності
нарахування бюджетного відшкодування
ПДВ у сумі 297919,00 грн. за червень 2008 року,
яка виникла за рахунок від'ємного
значення ПДВ, що декларувалось в період
з квітня по червень 2008 року, за
результатами якої було складено Акт
позапланової виїзної перевірки №
160/23-210/31390566 від 12.11.2008 року (далі - Акт
перевірки) (а.с.18-27).

Відповідно до висновку зазначеного
Акта, перевіркою встановлено, що в
порушення п.п.7.7.2. п.7.7. ст.7 Закону
України № 168 ПП «Господарь» не має
права на отримання суми бюджетного
відшкодування ПДВ за червень 2008 року у
розмірі 297919,00 грн.

На підставі вказаного Акту перевірки
ДПІ у Малиновському районі м. Одеси
прийняло податкове
повідомлення-рішення № /0 від
12.11.2008 року, за яким Позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування з ПДВ у
розмірі 297919,00 грн. по декларації від
21.07.2008 року № 61260 за червень 2008 року (а.с.
28).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду у справі №
2а-7396/09/1570 від 08.02.2011 року (а.с. 30-32),
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.10.2012 року (а.с. 33-35), за
адміністративним позовом ПП
«Господарь» до ДПІ у Малиновському
районі м. Одеси про визнання
протиправними та незаконними дій,
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
/0 від 12.11.2008 року визнано
протиправними дії ДПІ у Малиновському
районі м. Одеси щодо проведення в
період з 30.10.2008 року по 12.11.2008 року
виїзної позапланової ПП «Господарь» з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ за
червень 2008 року та складання з цього
приводу акту №160/23-210/31390566 від 12.11.2008
року. Цією Постановою також визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси №/0 від 12.11.2008 року
про зменшення ПП «Господарь» суми
бюджетного відшкодування ПДВ.

В силу п. 1.8 ст. 1 Закону України №168, (що
діяв в податкових періодах, за які
заявляється сума до відшкодування),
бюджетне відшкодування - це сума, що
підлягає поверненню платнику податків
з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою
податку у випадках, визначених цим
Законом.

Відповідно враховуючи вимоги пп. 7.7.1,
пп. 7.7.2, пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 1 Закону України
№168, які регулюють визначення суми
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню та право на
одержання такого бюджетного
відшкодування, суд зазнає, що позивач -
платник податку, має право на одержання
бюджетного відшкодування та прийняв
рішення про повернення повної суми
бюджетного відшкодування, подав
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Підпунктом 7.7.5 п. 7.7 ст.7 зазначеного
Закону встановлено, що протягом 30 днів,
наступних за днем отримання податкової
декларації, податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
(камеральну) заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав вважати,
що розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у
п'ятиденний термін після закінчення
перевірки надати органу державного
казначейства висновок із зазначенням
суми, що підлягає відшкодуванню з
бюджету.

Також, пп.7.7.6 п.7.7 ст. 7 ст.7 Закону України
№168 встановлено, що на підставі
отриманого висновку відповідного
податкового органу орган державного
казначейства надає платнику податку
зазначену у ньому суму бюджетного
відшкодування шляхом перерахування
коштів з бюджетного рахунку на
поточний банківський рахунок платника
податку в обслуговуючому банку
протягом п'яти операційних днів після
отримання висновку податкового органу.

При цьому, відповідно до п. 200.1 ст. 200
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів (п.200.6 ст.200
Кодексу).

В силу п.200.10 та п.200.11 ст.200 ПК України
протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
податковий орган проводить камеральну
перевірку заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав, які
свідчать, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.
Згідно п. 200.12 ст. 200 ПК України орган
державної податкової служби
зобов'язаний у п'ятиденний строк після
закінчення перевірки подати органу
Державного казначейства України
висновок із зазначенням суми, що
підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку
відповідного органу державної
податкової служби орган Державного
казначейства України видає платнику
податку зазначену в ньому суму
бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунка на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку органу державної податкової
служби (п. 200.13 ст. 200 ПК України).

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПК України, у
разі якщо за результатами перевірки
сум податку, заявлених до
відшкодування, платник податку або
орган державної податкової служби
розпочинає процедуру
адміністративного або судового
оскарження, орган державної податкової
служби не пізніше наступного робочого
дня після отримання відповідного
повідомлення від платника або ухвали
суду про порушення провадження у
справі зобов'язаний повідомити про це
орган Державного казначейства України.
Орган Державного казначейства України
тимчасово припиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної
суми до набрання законної сили судовим
рішенням.

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження орган державної податкової
служби протягом п'яти робочих днів, що
настали за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу
Державного казначейства України
висновок із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, норми Закону України «Про
податок на додану вартість», який був
чинний на момент подання Позивачем до
ДПІ у Малиновському районі м. Одеси
податкових декларацій з ПДВ, повністю
кореспондуються з нормами Податкового
кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2011 року. При цьому, законодавство
чинне на час заявлення сум ПДВ до
відшкодування та законодавство чинне
на час розгляду справи ставить в
залежність перерахування сум ПДВ
органами державного казначейства від
отримання від органів державної
податкової служби висновку про
відшкодування ПДВ із зазначенням суми
такого відшкодування.

ПП «Господарь» до ДПІ у Малиновському
районі м. Одеси подавались податкові
декларації з ПДВ з розрахунками
коригування сум, заявами про
повернення суми бюджетного
відшкодування ПДВ за червень 2008 року,
яка виникла за рахунок від'ємного
значення ПДВ, що декларувалось в період
з квітня по червень 2008 року. Всього
підприємством за червень 2008 року
заявлено суму бюджетної
заборгованості з ПДВ у розмірі 297919,00
грн., яка підтверджується: податковою
декларацією з ПДВ за червень 2008 року №
61260 від 21.07.2008 року (сума, що підлягає
бюджетному відшкодуванню - 297919,00 грн.)
(а.с. 12); довідкою щодо залишку суми
від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового за
червень 2008 року від 21.07.2008 року (а.с. 8);
розрахунком суми бюджетного
відшкодування за червень 2008 року від
21.07.2008 року (а.с. 9); розшифровкою
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів за
червень 2008 року від 21.07.2008 року (а.с. 11);
заявою про повернення суми бюджетного
відшкодування ПДВ за червень 2008 року
від 21.07.2008 року (а.с. 10).

Судовим рішенням Одеського окружного
адміністративного суду від 08.02.2011 року,
яке набрало законної сили 06.11.2012 року,
обставини правомірності нарахування
бюджетного відшкодування ПДВ у сумі
297919,00 грн. за червень 2008 року, яка
виникла за рахунок від'ємного значення
ПДВ, що декларувалось в період з квітня
по червень 2008 року, були досліджені,
право ПП «Господарь» на відшкодування
бюджетної заборгованості з ПДВ у
розмірі 297919,00 грн. за червень 2008 року,
яка виникла за рахунок від'ємного
значення ПДВ, що декларувалось в період
з квітня по червень 2008 року було
підтверджено.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, тобто
рішення суду по вищезазначеній справі
має преюдиціальне значення. Відповідно
до ст.255 КАС України постанова або
ухвала суду, яка набрала законної сили,
є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Отже, зазначені судові рішення є
обов'язковими для суду, як в силу
положень норм матеріального права,
зокрема Закону України №168 та ПК
України, так і в силу приписів ч.1 ст.72 та
ст. 255 КАС України.

З огляду на вищевикладене, ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси була
зобов'язана у передбачений законом
5-денний строк надати до ГУДКС в
Одеській області висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету. Оскільки, не
зважаючи на те, що судами встановлено
право Позивача на бюджетне
відшкодування в розмірі 297919,00 грн., ДПІ
у Малиновському районі м. Одеси до
теперішнього часу не надала висновок
до ГУДКС в Одеській області про
бюджетне відшкодування ПДВ Позивачу,
позовні вимоги про визнання
протиправною бездіяльності ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси щодо
ненадання такого висновку є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Посилання представника ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси на
подання касаційної скарги на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 08.02.2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.10.2012 року, як на підставу для
неподання висновку про суму бюджетного
відшкодування ПДВ стосовно Позивача,
суд не приймає до уваги, оскільки
відповідно зазначених вище положень
ст.255 КАС України постанова від 10.10.2012
року по справі № 2а-7396/09/1570 набрала
законної сили і є обов'язковою для
виконання.

В силу п.200.23 ст.200 ПК України суми
податку, не відшкодовані платникам
протягом визначеного цією статтею
строку, вважаються заборгованістю
бюджету з відшкодування ПДВ. У зв'язку з
тим, що вищезазначеною нормою ПК
України суми податку не відшкодовані
своєчасно визначаються
заборгованістю, належним засобом
захисту судом вбачається саме
стягнення сум заборгованості з
Державного бюджету України.

Згідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, Позивач довів суду ті обставини,
на які посилався в обґрунтування своїх
позовних вимог і вони підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги ДПІ дублюють
заперечення на адміністративний позов
(а.с. 72), були предметом дослідження в
суді першої інстанції та висновків
останнього не спростовують. Доводи
апеляційної скарги УДК висновків суду
першої інстанції також не
спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі міста Одеси Одеської області
Державної податкової служби та
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області, - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року по справі № 1570/7528/2012, - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 05
лютого 2014 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль