Справа № 825/2232/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській
О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Скепської
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 до Чернігівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправними дій та скасування
наказу, за апеляційною скаргою
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2013
року,

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_4 звернулася у суд з позовом
до Чернігівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області, у якому просила визнати
протиправним та скасувати наказ від
05.06.2013 року №217 про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2013
року позовні вимоги залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із постановою суду,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить її скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про наявність у податкового органу
законних підстав для прийняття наказу
про проведення перевірки.

З такими висновками суду не можна не
погодитися.

Колегією суддів установлено, що
наказом Чернігівської міжрайонної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Державної
податкової служби, правонаступником
якої є Чернігівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області, від 05.06.2013 року №217 було
призначено проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача за період з 01.01.2010 року по
31.12.2012 року.

Не погоджуючись із таким рішенням
відповідача, позивач звернулася у суд з
даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, висновкам суду першої
інстанції та доводам апеляційної
скарги, колегія суддів виходить із
наступного.

Відповідно до копії наказу №217 від
05.06.2013 року, яка міститься в матеріалах
справи, в якості підстав для
призначення податкової перевірки
зазначено пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.7 п.
78.1, п. 78.4 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу
України. Проведення податкової
перевірки, згідно наказу, призначене на
06.06.2013 року тривалістю 5 робочих днів.

Положеннями пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України визначено,
що документальна позапланова
перевірка проводиться за наявності
хоча б однієї з обставин, визначених
цим Кодексом у приміщенні органу
державної податкової служби.

Особливості проведення документальної
невиїзної перевірки викладені у ст. 79
ПК України.

У відповідності до п. п. 79.1, 79.2 ст. 79 ПК
України документальна невиїзна
перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу.

Документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Згідно підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78
вказаного Кодексу підставою для
проведення документальної
позапланової перевірки являється
початок процедури реорганізації
юридичної особи (крім перетворення),
припинення юридичної особи або
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця, закриття постійного
представництва чи відокремленого
підрозділу юридичної особи, в тому
числі іноземної компанії, організації,
порушено провадження у справі про
визнання банкрутом платника податків
або подано заяву про зняття з обліку
платника податків.

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового
кодексу України передбачено, що про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом.

Як убачається із матеріалів справи,
підставою для прийняття наказу про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки була
наявність у податкового органу
інформації про те, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 перебуває у
стані припинення з 22.05.2013 року, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 14.08.2013
року №17008905 (а.с. 74).

З огляду на приведені норми та
встановлені обставини, колегія суддів
доходить висновку про наявність
законних підстав для прийняття наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача.

У той же час позивач заперечує
наявність у податкового органу права
на проведення документальної
невиїзної перевірки стосовно нього з
тих підстав, що відповідачем в 2012 році
вже було проведено планову
документальну виїзну перевірку вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_4 за період з
01.01.2009 року по 31.12.2011 року, за
результатами якої складено акт від
12.03.2012 року № 6/17-, на підставі
якого прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 26.03.2012
року, яким до першого застосовано
штрафну санкцію в сумі 15521,75 грн.

Таким чином, позивач вважає, що
винесення наказу про призначення
повторної документальної перевірки за
період з 01.01.2010 року по 31.12.2011 року з
одного і того ж питання не відповідає
приписам Податкового кодексу України,
що є підставою для скасування спірного
наказу.

Обговорюючи наведені доводи, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції в тому, що нормами
Податкового кодексу не встановлено
обмежень щодо періодів проведення
перевірок платників податків, за
винятком визначених статтею 102 цього
Кодексу строків давності та їх
застосування. Відповідно до п. 102.1
вказаної статті контролюючий орган,
крім випадків, визначених пунктом 102.2
цієї статті, має право самостійно
визначити суму грошових зобов'язань
платника податків у випадках,
визначених цим Кодексом, не пізніше
закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

При цьому, суд зазначає, що за
наслідками минулої перевірки, на яку
посилається позивач, податковим
органом було встановлено порушення ФОП
ОСОБА_4 законодавства про ведення
операцій з готівкою та розрахункових
операцій, а згідно акта перевірки від
19.06.2013 № 132/17-, складеного за
підсумками проведення податкової
перевірки, призначеної спірним
наказом, встановлені порушення по
податку на доходи фізичних осіб та по
податку на додану вартість.

Зазначене спростовує твердження
позивача про можливість притягнення
його до юридичної відповідальності
одного виду за одне те саме
правопорушення. Водночас, вказані
доводи позивача не стосуються предмету
доказування, адже останнім оспорюється
саме наказ на проведення податкової
перевірки, а не дії податкового органу
щодо її проведення чи рішення, прийняте
за наслідками такої.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про відсутність
протиправності у діях відповідача.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги спростовуються
матеріалами справи та не ґрунтуються
на положеннях чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складений 03
лютого 2014 року.)

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М