Справа № П/805/80/14
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 р.
Справа №П/805/80/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10:30

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Загацької Т.В.,

при секретарі Паращевіній О.О.,

за участі:

представника відповідача Колеснікової
О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду за адресою: м.
Донецьк, вул.50 Гвардійської дивізії, 17,
адміністративну справу за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області про скасування вимоги №Ф
229/05-14-17-02-14-3 від 07.11.2013 року,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_2, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області про визнання бездіяльності
управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області щодо не
передання відповідачу - 1 відомостей
про скасування недоїмки незаконною,
скасування вимоги Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області № Ф
229/05-14-17-02-14-3 від 07.11.2013 року про
стягнення боргу у розмірі 2210,43 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що 12.12.2013 року ним отримано від
відповідача - 1 вимогу про сплату боргу
(недоїмки) № Ф 229/05-14-17-02-14-3 від 07.11.2013
року. Відповідно до вказаної вимоги
позивач станом на 01.11.2013 року має
заборгованість із сплати єдиного
внеску у розмірі 2210,43 грн. Позивач
вважає, що дії відповідачів не
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Також позивач вказує на те, що вона є
пенсіонером за віком з 2008 року,
зареєстрована у якості фізичної особи -
підприємця з 17.03.2009 року, у 2011 - 2012 роках
та у 2013 році є платником спрощеної
системи оподаткування та сплачує
єдиний податок.

На підставі вищезазначеного, позивач
просив суд визнати бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області щодо не
передання відповідачу - 1 відомостей
про скасування недоїмки незаконною,
скасувати вимогу Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області № Ф
229/05-14-17-02-14-3 від 07.11.2013 року про
стягнення боргу у розмірі 2210,43 грн.

До початку розгляду справи по суті
позивач надав заяву про уточнення
позовних вимог, відповідно до якої
просив скасувати вимогу
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області № Ф 229/05-14-17-02-14-3 від 07.11.2013 року
про стягнення боргу у розмірі 2210,43 грн.

Позивач до судового засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав до суду заяву, згідно якої
просив розглядати справу без його
участі.

Представник відповідача - 1 в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог, просив
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі, надав заперечення,
згідно яких вказав, що у зв'язку з
несплатою позивачем сум страхових
внесків, відповідачем у відповідності
до вимог ст. 25 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» була винесена
оскаржувана вимога. Позивач не є
пенсіонером за віком, зареєстрована як
фізична особа - підприємець та повинна
сплатити нараховану заборгованість із
сплати єдиного внеску відповідно до
оскаржуваної вимоги.

Відповідач - 2 до судового засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, через канцелярію суду надав
заяву, згідно якої просив відкласти
розгляд справи у зв'язку з неможливістю
прибуття до судового засідання.

Суд, розглянувши вищевказане
клопотання відповідача - 2 про
відкладення розгляду справи, не може
визнати причини неявки представника
відповідача - 2 поважними, оскільки
судовий розгляд справи вже
неодноразово відкладався через його
неявку. Крім того, знаходження
представника управління у відрядженні
або його відсутність у зв'язку із
хворобою не є поважною причиною для
відкладення розгляду справи.
Відкладення розгляду справи може
привести до необґрунтованого
затягування процесу, що є порушенням
процесуальних прав позивача.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивач зареєстрований як фізична
особа - підприємець 17.03.2009 року
виконавчим комітетом Костянтинівської
міської ради Донецької області,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців серія ААВ
№?427327.

Відповідно до Податкового кодексу
України, Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» контроль за
дотриманням законодавства із збору
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
покладено на органи міністерства
доходів і зборів України.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідач - 2 - Управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області є суб'єктом владних
повноважень - органом виконавчої влади,
який в цих правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього ст.12
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Положенням про
Пенсійний фонд України, затвердженим
Указом Президента України від 06.04.2011
року №384/2011 з наступними змінами та
доповненнями.

В судовому засіданні встановлено, що
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області був переданий
особовий рахунок платника єдиного
внеску ОСОБА_2 до Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області.
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області була
нарахована заборгованість позивачу зі
сплати єдиного внеску у розмірі 1194,03
грн. за другий квартал 2013 року.

Костянтинівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області була нарахована
заборгованість позивачу зі сплати
єдиного внеску у розмірі 1194,03 грн. за
третій квартал 2013 року.

Позивачем частково було сплачено
заборгованість у розмірі 177,63 грн.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
07.11.2013 року Костянтинівською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Донецькій було сформовано вимогу про
сплату боргу (недоїмки) №Ф 229/05-14-17-02-14-3,
згідно якої станом на 01.11.2013 року
заборгованість зі сплати єдиного
внеску фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 становить 2210,43 грн.

При прийнятті рішення по даній справі
суд виходить з наступних мотивів та
керується наступними положеннями
законодавства.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464 - VІ (далі - Закон № 2464) єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4. ч. 1. ст. 4 Закону №2464,
платниками єдиного внеску є: фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» № 3609-VI
від 07.07.2011 року, яким ст.4 Закону №2464
було доповнено ч.4 такого змісту:
«Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

З аналізу наведених норм законодавства
вбачається, що фізичні особи -
підприємці, які є пенсіонерами за віком
та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких з урахуванням
встановлених судом обставин
відноситься і позивач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_2, звільняються від
сплати за себе єдиного внеску.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ
(далі - Закон № 1788) встановлені види
державних пенсій, а саме за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VІ
(далі - Закону № 1058), особи мають право
на призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'ятнадцяти років.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом № 1788,
визначені ст.2 цього Закону.

Положення п."а" ч.1 ст.2 Закону №1788
свідчать про те, що трудові пенсії
поділяються на такі види як пенсії за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Системний аналіз положень ст.ст.12-18
Закону №1788 свідчить, що законодавець
розрізнив пенсії за віком в залежності
від умов їх призначення, визначивши
загальні умови призначення пенсії за
віком, (ст.12), пільгові умови
призначення пенсії за віком, (ст.13), а
також особливі умови призначення цього
виду пенсії окремим категоріям
громадян (працівникам, зайнятим на
підземних і відкритих гірничих роботах
та в металургії, громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, інвалідам, учасникам війни,
сім'ям загиблих (померлих)
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, багатодітним
матерям і матерям інвалідів з
дитинства тощо (ст.ст.14-18).

Аналізуючи Закон № 1058, який встановлює
загальні види пенсійних виплат, Закон
№ 1788, яким призначаються державні
пенсії, суд приходить до висновку, що
законодавство встановлює пільги, як в
обчисленні стажу, так і в досягненні
конкретного віку для окремих категорій
громадян. Таким чином, вік і стаж роботи
- це характерні ознаки пенсії за віком,
однак умови призначення пенсій є
різними, тоді як такий вид пенсії, як
пенсія за віком є єдиним.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером та отримує пенсію за віком,
що підтверджується пенсійним
посвідченням № НОМЕР_1, є платником
єдиного податку та перебуває на
спрощеній системі оподаткування, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку серія НОМЕР_2.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_2 призначений такий
вид пенсії як «пенсія за віком»,
незважаючи на пільговий характер умов
її призначення, отже вона є
«пенсіонером за віком» і відповідно до
ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 підлягає
звільненню від слати єдиного внеску.

У зв'язку з цим, дії Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області щодо
нарахування фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_2 заборгованості зі
сплати єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 2210,43 грн. є протиправними,
оскільки позивач є пенсіонером за
віком та добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування не приймає.

Отже, оскаржувана вимога про сплату
недоїмки №Ф 229/05-14-17-02-14-3 від 07.11.2013 року
підлягає скасуванню, оскільки покладає
на позивача зобов'язання, від виконання
яких останній звільнений на підставі ч.
4 ст. 4 Закону № 2464.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
позовні вимоги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 до Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про
скасування вимоги №Ф 229/05-14-17-02-14-3 від
07.11.2013 року підлягають задоволенню у
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 121, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Костянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про
скасування вимоги №Ф 229/05-14-17-02-14-3 від
07.11.2013 року - задовольнити повністю.

Скасувати вимогу Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
сплату боргу №Ф 229/05-14-17-02-14-3 від 07.11.2013
року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 172,06 грн. (сто
сімдесят дві грн. 06 коп.).

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті в нарадчій кімнаті
та проголошені в судовому засіданні
27.01.2014 року, постанова в повному обсязі
буде виготовлена 31.01.2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя
Загацька Т. В.