Справа № 810/336/14-а
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року 810/336/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку
скороченого провадження в м. Києві
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Яготинському районі Київської області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України у
Яготинському районі Київської області
звернулось до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по сплаті
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
4350,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у
відповідача наявна заборгованість зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2011 рік.
Вказана заборгованість
підтверджується карткою особового
рахунку платника та вимогою про сплату
боргу.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.1832 КАС скорочене
провадження застосовується в
адміністративних справах щодо
стягнення грошових сум, які
ґрунтуються на рішеннях суб'єкта
владних повноважень, щодо яких
завершився встановлений цим Кодексом
строк оскарження.

Відповідач, якому було надіслано копію
позовної заяви з додатками, отримав
ухвалу судді про відкриття скороченого
провадження в цій адміністративній
справі, відповідно до поштового
повідомлення від 25.01.2013, але на
виконання вказаної ухвали у
відповідності до вимог ст.1832 КАС
України жодних заперечень проти позову
та необхідних документів або заяви про
визнання позову не надав. З таких
підстав, суд вважає за можливе
розглянути справу на підставі наявних
у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, суддя
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною
особою-підприємцем та відповідно до
вимог Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" є платником
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

З матеріалів справи вбачається, що
Управлінням Пенсійного фонду України у
Яготинському районі Київської області
на підставі частини четвертої статті 25
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 № 2464 було виставлено відповідачу
вимогу від 09.08.2013 №Ф-289 про сплату боргу
в сумі 4010,30 грн.

Вказана вимога було направлено
відповідачу рекомендованим листом
09.08.2013.

Відповідачем вимогу отримано 16.08.2013, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Спеціальний законом, який визначає
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку є Закон України
від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Згідно статтею 1 Закону України від
08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон
України 08.07.2010 року № 2464-VІ), єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону України від 08.07.2010
№2464-VІ, платниками єдиного внеску є
фізичні особи-підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Частиною першою статті 5 Закону України
08.07.2010 № 2464-VІ встановлено, що взяття на
облік осіб, зазначених у пункті 1
частини першої статті 4 цього Закону,
здійснюється Пенсійним фондом шляхом
внесення відповідних відомостей до
реєстру страхувальників.

Як вбачається з матеріалів справи,
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України у
Яготинському районі Київської області
та є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 6 Закону України 08.07.2010 №2464-VІ,
платник єдиного внеску, зокрема,
зобов'язаний: своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок; вести облік
виплат (доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
подавати звітність до територіального
органу Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом за погодженням з
відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Частиною п'ятою статті 7 зазначеного
Закону передбачено, що єдиний внесок
нараховується на суми, зазначені в
частинах першій і другій цієї статті,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також від того, чи
виплачені такі суми фактично після їх
нарахування до сплати.

Згідно частини восьмої статті 9 Закону
України від 08.07.2010 № 2464-VІ, платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом є календарний місяць.
Базовим звітним періодом є календарний
місяць, а для платників, зазначених в
абзацах 3 та 4 пункту 1 частини 1 статті 4
цього Закону, - календарний рік.

Приписами частини дванадцятої статті 9
Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ
передбачено, що єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника. За наявності у платника
єдиного внеску одночасно із
зобов'язаннями із сплати єдиного
внеску зобов'язань із сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати єдиного внеску виконуються в
першу чергу і мають пріоритет перед
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати
(доходу).

В силу приписів статті 1 Закону України
від 08.07.2010 №2464-VІ, сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена територіальними
органами Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених цим Законом,
визнається недоїмкою по сплаті єдиного
внеску.

Функції із забезпечення збору єдиного
внеску, ведення обліку надходжень від
його сплати та здійснення контролю за
сплатою єдиного внеску в силу статті 12
Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ
покладаються на Пенсійний фонд
України.

Згідно з приписами частини першої
статті 13 цього Закону, Пенсійний фонд
України та його територіальні органи
мають право стягувати з платників
несплачені суми єдиного внеску та
застосовувати фінансові санкції,
передбачені цим Законом.

Так, порядок стягнення заборгованості
по сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, передбачений
статтею 25 Закону України від 08.07.2010
№2464-VІ.

Згідно з абзацом 1 частини четвертої
статті 25 Закону України від 08.07.2010
№2464-VІ, територіальний орган
Пенсійного фонду у порядку, за формою і
в строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Абзацами 3 та 4 частини четвертої статті
25 зазначеного Закону встановлено, що
платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею. У разі
незгоди з розрахунком суми недоїмки
платник єдиного внеску узгоджує її з
органом Пенсійного фонду в порядку,
встановленому Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики.

Згідно з абзацом 6 частини
чотирнадцятої статті 25 Закону України
від 08.07.2010 №2464-VІ, у разі, якщо платник
єдиного внеску протягом десяти робочих
днів з дня надходження вимоги не
сплатив зазначені у вимозі суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею, не узгодив вимогу з
органом Пенсійного фонду, не оскаржив
вимогу в судовому порядку або не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів з дня
надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці шостому
цієї частини, територіальний орган
Пенсійного фонду також має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення недоїмки. При цьому заходи
досудового врегулювання спорів,
передбачені законом, не
застосовуються.

Позивачем за несплату сум єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до відповідача
застосовано штрафну санкцію в сумі 340
грн., що підтверджується рішеннями
№651,652 від 28.09.2012р. Ці рішення
відповідачем отримано 31.07.2013, що
підтверджується підписом підприємця
та протягом 10 днів не були оскаржені.

Для стягнення боргу позивачем
підприємцю було виставлено та
направлено вимогу про сплату недоїмки
за №Ф-289 від 09.08.2013 відповідачем вимогу
отримано 16.08.2013, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення.

Оскільки ні рішення, ні вимогу про
сплату недоїмки відповідачем в
установленому порядку не оскаржені,
заборгованість за 2011 рік в сумі 4050,30
відповідачем не погашено, отже борг
вважається узгодженим.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 33, 70, 71, 72, 86, 94, 1832, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь Управління Пенсійного фонду
України у Яготинському районі
Київської області заборгованість по
сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2011 рік у сумі
4350 (чотири тисячі триста п'ятдесят) грн.
30 коп.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Василенко Г.Ю.