Справа № 404/10056/13-а
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/404/46/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Кіровського району
про оскарження неправомірних дій
відповідача, стягнення заборгованості
по щорічній допомозі на оздоровлення
та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом та просить
визнати дії відповідача по невиплаті
на щорічне оздоровлення коштів
незаконними та стягнути всю
заборгованість на його користь
починаючи з 1997 року. Стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі 100 000
грн.

На обґрунтування позову зазначив, що
він являється учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. На початку травня 1986 року був
направлений розпорядженням
Кіровоградського облвиконкому та
Кіровоградським обласним відділом
охорони здоров»я для виконання робіт
по ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи де і
працював в період 04 травня по 13 травня
1986 року в якості лікаря. Має
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії другої категорії.

Згідно п. 6 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року з доповненнями згідно Закону №
230/96 від 06.06.1996 року він має право на
щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
на момент виплат цієї допомоги.

В зв'язку з роботою по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
він набув хворобу, як виразкова хвороба
12-палої кишки та інші супутні з цим
захворювання. В червні 2001 року він
змушений був піти на пенсію та стану
здоров»я та почав отримувати пенсію у
розмірі 653 грн. У вересні 2007 року він
звернувся з заявою до Управління праці
та соціального захисту населення
Кіровського району м. Кіровограда про
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення, так як він її на разу не
отримував із 1997 року та хотів отримати
відповідь на питання, чому не
виконується Закон. На жаль отримав
відповідь, що «бюджетна система
України будується на засадах
справедливого і неупереджувального
розподілу суспільного багатства між
громадянами і територіальними
громадами», а він одноосібно хоче
отримати компенсацію.

Ухвалою Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 12.11.2013 р.
адміністративний позов в частині
позовних вимог за період з 1997 р. по 2012 р.
включно залишено без розгляду.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримав, посилаючись на
обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Управління
соціального захисту населення
Виконавчого комітету Кіровської
районної у м. Кіровограді ради в судове
засідання не з'явилась. Надала заяву
про розгляд справи без участі та
просила суд відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що у задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити, з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що при
нарахуванні допомоги на 2013 рік ОСОБА_1 і
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, відповідач
керувався Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 12.07.2005 року № 562 та
постановою КМ України «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 12.07.2005 рік № 562.

Відповідно до ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади

Відповідно до ст. 19 Конституції України
суб'єкти владних повноважень
зобов'язані діяти лише на підставі та в
межах наданих повноважень та у спосіб,
що передбачений Конституцією України
та іншими законами України.

Відповідно до ст. 50 Конституції України
кожен має право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля та на відшкодування
завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» І
категорії передбачено право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
установлено, що у 2013 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (Відомості Верховної Ради
України, 1992 p., № 13, ст. 178 із наступними
змінами) застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Згідно ч.2, 3 ст. 95 Конституції України
виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків.

Стаття 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» закріплює норму, якою
встановлюється, що фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону, здійснюється за рахунок
державного бюджету. Виконання цього
Закону залежить від фінансових
ресурсів доходної частини державного
бюджету України.

Розміри соціальних виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави, проте мають забезпечувати
конституційне право кожного на
достатній життєвий рівень для себе і
своєї сім'ї, гарантоване статтею 48
Конституції України.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу
України від 08.07.2010 р. № 2456-VI видатки на
державні програми з ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, здійснюються у
встановленому порядку за рахунок
наявних надходжень до загального фонду
державного бюджету в межах обсягів
призначень, передбачених у державному
бюджеті України.

Згідно п.2 ст. 7 Бюджетного кодексу
України від 08.07.2010 р. № 2456-VI, є принцип
збалансованості повноваження на
здійснення витрат бюджету повинні
відповідати обсягу надходжень до
бюджету на відповідний бюджетний
період.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 справа №
1-11/2012 щодо офіційного тлумачення
положень статті 1, частин першої,
другої, третьої статті 95, частини
другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
вказано, що однією з ознак України як
соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України.

Згідно ст. 22 Загальної декларації
прав людини розміри соціальних виплат
і допомоги встановлюються з
урахуванням фінансових можливостей
держави. Європейський суд з прав людини
у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі
«Ейрі проти Ірландії» констатував, що
здійснення соціально-економічних прав
людини значною мірою залежить від
становища в державах, особливо
фінансового. Такі положення
поширюються й на питання допустимості
зменшення соціальних виплат, про що
зазначено в рішенні цього суду у справі
«Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від
12 жовтня 2004 року.

Виконуючи Закони України «Про
Державний бюджет на відповідний рік»,
Кабінет Міністрів України здійснює
видатки на реалізацію положень Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в межах асигнувань, затверджених
Верховною Радою України.

Отже, виплата щорічної допомоги на
оздоровлення у 2013 році здійснена
відповідачем відповідно до чинного
законодавства, тому позовна заява не
підлягає задоволенню.

Не підлягає також задоволенню позовна
вимога про стягнення моральної шкоди в
розмірі 100000 грн.

Згідно ч. І ст.23 Цивільного кодексу
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Водночас, відповідно до ч.І ст.1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Під час розгляду справи порушень зі
сторони відповідачів що б спричинили
зазначені, вище наслідки не
встановлено, а позивач, в свою чергу, не
довів заподіяння йому моральної шкоди.

Керуючись ст. ст.10-11, 71, 86, 160-164, 171-2 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Кіровського району
про оскарження неправомірних дій
відповідача, стягнення заборгованості
по щорічній допомозі на оздоровлення
та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда Н. Ю. Іванова