Справа № 2а-733/12/2670
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/69242/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ДП "Київське обласне дорожнє
управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні
дороги України" до Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва про
скасування вимоги за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 лютого 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2012 року позивач звернувся в суд
із позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м. Києва про скасування вимоги.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 09
лютого 2012 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2011 року
працівниками УПФУ у Голосіївському
районі м. Києва було проведено планову
перевірку філії «Конча-Заспівське
дорожньо-експлуатаційне управління
«Дочірнього підприємства «Київське
обласне дорожнє управління» ВАТ
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» щодо
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообовязкове державне соціальне
страхування та інших платежів,
контроль за нарахуванням та сплатою
яких покладено на Пенсійний фонд
України, а також достовірності
відомостей, поданих до Державного
реєстру загальнообовязкового
державного соціального страхування за
період з 27.02.2009 року по 27.10.2011 року, за
результатами якої складений акт № 623
від 28.10.2011 року.

Згідно з Додатком №1 до Акту перевірки
недоїмка зі сплати страхових внесків і
єдиного внеску, що рахується за
позивачем становить 156 110,67 грн.

Відповідачем 02 грудня 2011 року видано
вимогу № Ю-4363 про сплату боргу у
розмірі 156 110,67 грн.

Згідно даних облікових карток,
заборгованість позивача виникла
станом на 20.09.2011 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва у
справі № 44/258-б від 09 вересня 2011 року
порушено провадження у справі про
банкрутство, відповідно до п. 5 якої, з
моменту порушення провадження у справі
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів боржника, відповідно до ст.
11 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом». Зупинено
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), строк виконання яких настав
до введення мораторію. Зупинено заходи,
спрямовані на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до абз. 24 ст. 1 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його
банкрутом»від 14 травня 1992 року №
2343-ХІІ, мораторій на задоволення вимог
кредиторів - зупинення виконання
боржником, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію.

Згідно із ч. 4 ст. 12 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
мораторій на задоволення вимог
кредиторів вводиться одночасно з
порушенням провадження у справі про
банкрутство, про що зазначається в
ухвалі господарського суду. Протягом
дії мораторію на задоволення вимог
кредиторів забороняється стягнення на
підставі виконавчих документів та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
законодавства, не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до абз. 1,3 ч. 8 ст. 9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08 липня 2010
року № 2464VI, платники єдиного внеску
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за відповідний базовий
звітний період, не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом. Базовим звітним періодом є
календарний місяць, а саме, серпень 2011
року.

Таким чином, суд ухвалюючи рішення,
дійшов обгрунтованого висновку про те,
що відповідачем неправомірно прийнято
оскаржувану вимогу після введення
мораторія на задоволення вимог
кредиторів позивача - зупинення
виконання ним грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), строк
виконання яких настав до введення
мораторію.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
залишити без задоволення, постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 09 лютого 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді