Справа № 159/723/14-а
Суддя: Окостень І. В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/723/14-а
Провадження № 2-а/159/26/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
10 лютого 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням
судді Окостень І.В., при секретарі
Конашук М.А., з участю позивача ОСОБА_1,
відповідача Домця А.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
старшого інспектора відділення ДАІ
Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області Домця А.С. про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення від 24
січня 2014 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним
позовом. Вимоги мотивує тим, що 24 січня
2014 року відповідачем відносно нього
складено протокол про порушення п. 15.9
«г» Правил дорожнього руху. Постановою
відповідача його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та піддано
адміністративному стягненню у виді
штрафу в розмірі 255 гривень. Вказує, що
постанова про притягнення його до
адміністративної відповідальності
винесена неправомірно та незаконно,
оскільки Правил дорожнього руху не
порушував, а здійснив вимушену зупинку
у зв'язку з несправністю транспортного
засобу.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов повністю з підстав, зазначених у
позовній заяві. Пояснив, що дійсно
рухався вулицею Фестивальною у м.
Ковелі, здійснив вимушену зупинку у
зв'язку з несправністю транспортного
засобу біля пішохідного переходу,
аварійний знак не встиг виставити,
оскільки приїхали працівники ДАІ та
почали складати протокол. У салоні
автомобіля була свідок ОСОБА_3, яка
після зупинки автомобіля одразу вийшла
у власних справах.

Відповідач заперечив проти позову та
пояснив, що протокол і постанову
складено правомірно, позивач здійснив
зупинку транспортного засобу ближче 10
метрів до пішохідного переходу,
зупинка була зумовлена необхідністю
здійснення покупок.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
показання свідка, дослідивши матеріали
справи приходить до наступного.

Згідно з постановою від 24 січня 2014 року
серії ПС1№016507 ОСОБА_1 24.01.2014 року о 14
годині 40 хвилин у м. Ковелі на вул.
Фестивальній керував автомобілем
«Фальксфаген Т2», державний номер
НОМЕР_1, та усупереч вимогам п. 15.9г
Правил дорожнього руху здійснив
зупинку транспортного засобу ближче 10
метрів до пішохідного переходу. Такі ж
дані містяться й у протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АВ2№181927. ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст.122 КУпАП.

Згідно з п. 15.9 «г» Правил дорожнього
руху зупинка забороняється на
пішохідних переходах і ближче 10 м від
них з обох боків, крім випадків надання
переваги в русі.

У разі здійснення вимушеної зупинки у
місці, де зупинку заборонено, водій
відповідно до п.15.14 Правил дорожнього
руху повинен вжити всіх заходів, щоб
прибрати транспортний засіб, а за
неможливості це зробити - діяти згідно
з вимогами пунктів 9.9-9.11 Правил
дорожнього руху, тобто, разом із
увімкненням аварійної світлової
сигналізації встановити також знак
аварійної зупинки або миготливий
червоний ліхтар на відстані, що
забезпечує безпеку дорожнього руху,
але не ближче 20м до транспортного
засобу в населених пунктах і 40 м поза
ними у випадку вимушеної зупинки в
місцях з обмеженою оглядовістю дороги
хоча б в одному напрямку менше 100м.

Позивач у судовому засіданні ствердив,
що 24 січня 2014 року, керуючи
транспортним засобом на вул.
Фестивальній в м. Ковелі, здійснив
вимушену зупинку у зв'язку з
несправністю автомобіля, встановити
знак аварійної зупинки не встиг. Такі ж
показання дала суду свідок ОСОБА_3, яка
перебувала в салоні автомобіля
позивача.

Проте позивачем не надано суду доказів
того, що зупинка автомобіля була
вимушеною - у зв'язку з несправністю
автомобіля. Як слідує з його пояснень
та показань свідка, після складання
працівниками ДАІ протоколу та
постанови, транспортний засіб
продовжив рухатися, що вказує на
справність автомобіля. Також,
позивачем не заперечувалася та
обставина, що знак аварійної зупинки
так і не був виставлений.

Показання свідка ОСОБА_3 про те, що
зупинка позивача була вимушеною, суд
оцінює як такі, що наведені з метою
уникнення адміністративної
відповідальності позивачем, оскільки
свідок була в салоні автомобіля та
вийшла з автомобіля одразу після
вказаної зупинки у власних справах.

Обставини вчинення даного
правопорушення повністю викладені в
протоколі про адміністративне
правопорушення АВ2№181927 від 24.01.2014 року,
вони є об'єктивними і вказують на
вчинення адміністративного
правопорушення та не спростовані
позивачем.

Відповідач, який складав вказаний
протокол та виносив постанову про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності є
уповноваженим суб'єктом по контролю за
дотримання водіями Правил дорожнього
руху, має спеціальну підготовку та несе
персональну відповідальність за
притягнення винних осіб до
адміністративної відповідальності.

Тому суд вважає, що відповідач діяв в
межах наданих йому повноважень, в
спосіб передбачений для нього законом
та з дотримання процедури прийняття
рішення.

Згідно з оскаржуваною постановою до
ОСОБА_1 застосовано мінімальне
стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.
ст. 17, 71, 128, 171-2 КАС України, ст. ст. 268, 280
КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволені адміністративного позову
відмовити повністю.

Постанова є остаточною, оскарженню не
підлягає і набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Головуючий:І. В. Окостень