Справа № 805/7955/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року м.
Київ К/800/47623/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко
Є.А.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 8 липня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 вересня 2013
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі
Донецької області,

про визнання дій протиправними та
скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Торезі Донецької області
(далі - УПФУ) про визнання дій УПФУ щодо
вимоги від 19.04.2013 року про сплату боргу
з єдиного внеску, у розмірі 4 572,42 грн., а
також вимоги від 23.04.2013 року про сплату
боргу з єдиного внеску, у розмірі 1 194,03
грн. протиправними та скасування
зазначених вимог.

На обґрунтування позовних вимог
зазначив, що з вимогою УПФУ від 19.04.2013
року про сплату боргу з єдиного внеску,
у розмірі 4 572,42 грн., (далі-Вимога від
19.04.2013 року) та вимогою УПФУ від 23.04.2013
року про сплату боргу з єдиного внеску,
у розмірі 1 194,03 грн., (далі-Вимога від
23.04.2013 року) він не погоджується,
оскільки є пенсіонером за віком на
пільгових умовах і не повинен
сплачувати єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

8 липня 2013 року постановою Донецького
окружного адміністративного суду,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 4 вересня 2013 року, позов задоволений
частково.

Вимоги від 19.04.2013 року та від 23.04.2013 року
скасовані.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

УПФУ звернулося із касаційною скаргою
про скасування постанови Донецького
окружного адміністративного суду та
ухвали Донецького апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нової постанови про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований
як фізична особа підприємець і
здійснює діяльність на умовах сплати
єдиного податку.

Відповідно до пенсійного посвідчення
ОСОБА_2 є пенсіонером за віком.

19 квітня 2013 року та 23 квітня 2013 року
УПФУ ОСОБА_2 надана вимога про сплату
боргу з єдиного внеску, у розмірі 4 572,42
грн. та 1 194,03 грн. на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Задовольняючи позовні вимоги суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що ОСОБА_2 є особою,
звільненою від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Закон
України № 2464-VI від 8 липня 2010 року «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону
платниками єдиного внеску серед іншого
визначені фізичні особи - підприємці,
зокрема ті, які використовують працю
інших осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством
про працю, чи за цивільно-правовим
договором (крім цивільно-правового
договору, укладеного з фізичною особою
- підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців).

Відповідно до п. 2 розділу VIII
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» з дня
набрання чинності цим Законом суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
спрощену систему оподаткування
відповідно до Указу Президента України
№727/98 від 3 липня 1998 року «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва», розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України №13-92 від 26
грудня 1992 року «Про прибутковий
податок з громадян», нараховують,
обчислюють та сплачують єдиний внесок
відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 3 наведеної норми
перереєстрація платників страхових
внесків та застрахованих осіб не
здійснюється. Пенсійний фонд спільно з
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
Державною податковою адміністрацією
України проводить звірення платників
страхових внесків у порядку,
встановленому Пенсійним фондом
спільно з Державною податковою
адміністрацією України за погодженням
з фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали спрощену систему
оподаткування відповідно до Указу
Президента України №727/98 від 3 липня 1998
року «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» є
платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відповідно до
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», який
не передбачає здійснення жодних
реєстраційних чи перереєстраційних
процедур таких платників з подальшою
видачею відповідних документів.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платник
єдиного внеску зобов'язаний подавати
звітність до територіального органу
Пенсійного фонду у строки, в порядку та
за формою, встановленими Пенсійним
фондом за погодженням з відповідними
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Порядок формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування затверджений
постановою правління Пенсійного фонду
України №22-2 від 8 жовтня 2010 року.

Згідно з п. 2.1 даного Порядку звіт до
органів Пенсійного фонду подається
особисто фізичною особою,
страхувальником або відповідальною
особою фізичної особи або
страхувальника за місцем взяття на
облік в органах Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закон України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності, звільняються від сплати за
себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Зазначеною нормою встановлено пільги
для пенсіонерів за віком у вигляді
звільнення сплати єдиного внеску.
Визначальним у вирішенні цього спору є
те, чи відноситься ОСОБА_2 до
зазначеного виду пенсіонерів.

УПФУ ОСОБА_2 була призначена пенсія за
віком на пільгових умовах відповідно
до статті 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» призначаються такі
пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Згідно з ст. 23 цього Закону особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

З аналізу зазначених норм слідує, що
надання ОСОБА_2 законодавчо визначеної
пільги, вираженої у заниженні віку,
необхідного для призначення пенсії, не
змінює виду пенсійного забезпечення та
не позбавляє права особи на
призначення пенсії (пенсії за віком)
передбаченої законом.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи УПФУ, що ОСОБА_2 не підпадає під
дію статті 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і не звільняється від
сплати єдиного внеску на підставі
частини четвертої статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки він є
пенсіонером за віком і має всі інші
необхідні умови для звільнення від
сплати єдиного внеску.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 має статус
пенсіонера за віком, що дає йому право
сплачувати єдиний внесок у
добровільному порядку, суди першої та
апеляційної інстанцій прийшли до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог і скасування Вимог від
19.04.2013 року та від 23.04.2013 року.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухваленні з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст.,ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі
Донецької області відхилити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 8 липня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.