Справа № 809/3959/13-а
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р.
Справа № 809/3959/13-a

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання
Дмитрашко О.М.,

представник позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Собчук Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2013 року ОСОБА_3 (надалі - позивач)
звернулася до суду з адміністративним
позовом до відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції (надалі -
відповідач) про зобов'язання вчинити
певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.11.1984
року відповідачем зареєстровано
одруження її, ОСОБА_3, з громадянином
ОСОБА_5. Після шлюбу їй присвоєно
прізвище «ОСОБА_3» та виготовлено
паспорт на вказане прізвище. Однак, як
з'ясувалося пізніше, працівниками
відділу реєстрації актів цивільного
стану була допущена помилка в актових
записах про укладення та в подальшому і
про розірвання шлюбу в частині
прізвища дружини, а саме: записано не
«ОСОБА_3», а «ОСОБА_3». При цьому, жодних
заяв про залишення за нею дівочого
прізвища вона не подавала. З метою
виправлення цієї помилки позивачка
зверталася з відповідною заявою до
відділу реєстрації актів цивільного
стану. Але за результатами проведеної
перевірки зміни до актових записів про
одруження та розірвання шлюбу з ОСОБА_5
в частині її прізвища внесені не були.

У зв'язку з вказаним, враховуючи
неправомірну, на її думку, відмову
відповідача провести зміну прізвища,
просить суд зобов'язати відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції внести зміни в
актові записи про укладення і
розірвання шлюбу в частині її прізвища
- з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» та видати
свідоцтво про розірвання шлюбу з
урахуванням цих змін.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві. Просив позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила та
просила відмовити в його задоволенні.
При цьому, вона пояснила суду, що
підстав для внесення змін до актових
записів про укладення шлюбу позивачки
з громадянином ОСОБА_5 та про його
розірвання в частині її прізвища немає,
так як заява про вибране дружиною після
укладення шлюбу прізвище в архіві
відділу відсутня, оскільки знищена за
строками зберігання.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача та
представника відповідача, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд установив
наступне.

02.08.2013 року ОСОБА_3 звернулася із заявою
до відділу державної реєстрації актів
цивільного стану Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції (надалі - відділ
ДРАЦС РС Івано-Франківського міського
управління юстиції) щодо внесення змін
до актових записів: від 25.11.1984 за №1547
про шлюб, від 22.02.1995 року за №130 про
розірвання шлюбу - в частині заміни її
прізвища з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» та
видачі їй повторного свідоцтва про
розірвання шлюбу з урахуванням
внесених змін (а.с. 33).

За результатами проведеної з цього
приводу перевірки та відповідно до
висновку відділу ДРАЦС РС
Івано-Франківського міського
управління юстиції від 06.08.2013 року
позивачці було відмовлено в
задоволенні її заяви в зв'язку із
закінченням строку зберігання заяв про
реєстрацію шлюбу за 1984 рік та їх
знищенням (а.с. 6-7).

Разом з тим, на переконання суду,
вказаний висновок відповідача та його
відмова щодо внесення змін до
зазначених вище актових записів про
шлюб та розірвання шлюбу в частині
заміни прізвища позивачки суперечать
нормам закону і порушують її права,
свободи та інтереси, з огляду на
наступне.

Відповідно до статті 8 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950 року (надалі -
Конвенція), яка ратифікована Законом
України «Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, Першого протоколу та
протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від
17.07.1997 року за №475/97-ВР, кожен має право
на повагу до свого приватного і
сімейного життя.

Статтею 12 Конвенції встановлено, що
чоловік і жінка, що досягли шлюбного
віку, мають право на шлюб і створення
сім'ї згідно з національними законами,
які регулюють здійснення цього права.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини свідчить, що сфера
дії статті 8 Конвенції
розповсюджується також і на питання,
пов'язані з реєстрацією та зміною імені
та прізвища.

Зокрема, у своїх рішеннях Суд зазначав,
що стаття 8 не містить ніяких явних
положень щодо імен. Однак, імена, як і
прізвища, є способом ідентифікації
осіб у їх сім'ях і суспільстві (справа
Burghartz проти Швейцарії, рішення від 22
лютого 1994, № 280-B, § 24; справа Stjerna проти
Фінляндії, рішення від 25 листопада 1994,
№ 299-B, § 37; справа Guillot проти Франції,
рішення від 24 жовтня 1996, § 21), тому
стосуються особистого і сімейного
життя.

При вирішенні питання щодо наявності
втручання у право особи на приватне
життя відповідно до статті 8 Конвенції,
Суд, перш за все, звертав увагу на
незручності, яких зазнавала особа у
повсякденному житті, у випадку відмови
національними органами зареєструвати
чи змінити ім'я та прізвище. Також Суд
брав до уваги той факт, чи становила
така відмова надмірний тягар для особи.

У судовому засіданні встановлено, що
відмова відповідача у внесені змін до
актових записів від 25.11.1984 за №1547 про
шлюб, від 22.02.1995 року за №130 про
розірвання шлюбу в частині заміни її
прізвища з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» та
видачі їй повторного свідоцтва про
розірвання шлюбу з урахуванням
внесених змін, порушує її права на
оформлення та використання документів
для виїзду за кордон. Вказане на
переконання суду, створює для
позивачки незручності у повсякденному
житті, порушує її права на вільний
вибір місяця проживання та свободу
пересування, які гарантовані статтею 33
Конституції України та статтями 1, 2, 3
Протоколу № 4 до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
який гарантує деякі права і свободи, не
передбачені в Конвенції та Першому
протоколі до неї.

При цьому, відмова позивачці у внесені
змін до актових записів, вказана у
висновку від 06.08.2013 року, та посилання
на Правила внесення змін до актових
записів цивільного стану їх поновлення
та анулювання, які затверджені наказом
Міністерства юстиції від 12.01.2011 року за
№96/5, котрий зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 14.01.2011
року за №55/18793 (надалі - Правила №96/5 від
12.01.2011 року) є безпідставними, з огляду
на наступні, установлені судом
фактичні обставини даної справи.

Так, згідно дослідженої судом довідки,
виданої Івано-Франківським міським
відділом запису актів громадянського
стану, 25.11.1984 року відділом
зареєстроване одруження громадян
ОСОБА_5 та ОСОБА_3, актовий запис №1547.
Після шлюбу присвоєні прізвища: йому -
«ОСОБА_5», їй - «ОСОБА_3» (а.с. 39).

Факт присвоєння позивачці прізвища
«ОСОБА_3» після укладення шлюбу з
ОСОБА_5 та залишення за нею вказаного
прізвища після розірвання шлюбу з цим
громадянином також підтверджується
дослідженими в судовому засіданні
наступними письмовими доказами: копією
свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії
НОМЕР_2; актовим записом від 25.08.1985 року
за №2445 про народження ОСОБА_6; копією
паспорта громадянки ОСОБА_3 серії
НОМЕР_3, який виданий
Івано-Франківським МУВС МВС в
Івано-Франківській області 22.11.1997 року;
копією картки платника податків
НОМЕР_5; випискою з рішення
Івано-Франківського міського суду від
23.12.1994 року в справі №2-2839/1994 р. про
розірвання шлюбу (а.с. 9-13, 36, 40).

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_4, виданого 22.02.1995 року
Івано-Франківським міським відділом
запису актів громадянського стану,
шлюб між громадянином ОСОБА_5 та ОСОБА_3
розірваний, про що в книзі реєстрації
актів про розірвання шлюбу зроблений
запис за №130. Прізвища після розірвання
шлюбу: громадянина - «ОСОБА_5»,
громадянки - «ОСОБА_3» (а.с. 8).

Суд вважає зазначені вище досліджені в
судовому засіданні письмові докази
достовірними та належними. Тому, на
переконання суду, прізвище позивачки
«ОСОБА_3» до актових записів від 25.11.1984
за №1547 та від 22.02.1995 року за №130 було
внесене помилково.

Закон України «Про державну реєстрацію
актів цивільного стану» від 01.07.2010 року
за №2398-VI, зі змінами та доповненнями
(надалі - Закон №2398-VI) регулює
відносини, пов'язані з проведенням
державної реєстрації актів цивільного
стану, внесенням до актових

записів цивільного стану змін, їх
поновленням і анулюванням, визначає
засади діяльності органів державної
реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9
Закону №2398-VI державна реєстрація актів
цивільного стану проводиться з метою
забезпечення реалізації прав фізичної
особи та офіційного визнання і
підтвердження державою фактів
народження фізичної особи та її
походження, шлюбу, розірвання шлюбу,
зміни імені, смерті шляхом складення
актових записів цивільного стану.

Правила проведення державної
реєстрації актів цивільного стану,
внесення змін до актових записів
цивільного стану, їх поновлення та
анулювання затверджуються
Міністерством юстиції України (частина
5 вказаної статті).

Згідно пункту 1.1 Правил №96/5 від 12.01.2011
року внесення змін до актових записів
цивільного стану, які складено
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, проводиться,
серед іншого, відділами державної
реєстрації актів цивільного стану
міських управлінь юстиції у випадках,
передбачених чинним законодавством.

Підпунктом 2.13.2 пункту 12.13 Правил №96/5
від 12.01.2011 року підставою для внесення
змін в актові записи цивільного стану,
серед іншого є постанова
адміністративного суду.

Зміни до актового запису цивільного
стану вносяться відділом державної
реєстрації за місцем зберігання
відповідного актового запису
цивільного стану (пункт 2.18 Правил).

Згідно пункту 2.21 вказаних Правил, у
разі внесення змін на підставі
постанови адміністративного суду, за
потреби, до них додаються відповідні
заява про внесення змін та інші
необхідні для виконання документи, які
надсилаються до відділу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем зберігання актового запису
цивільного стану, до якого вносяться
зміни.

Відповідно до пункту 2.22 Правил №96/5 від
12.01.2011 року після внесення змін до
актового запису цивільного стану
заявнику повторно видається або
надсилається для вручення до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем його проживання
свідоцтво про державну реєстрацію акту
цивільного стану. На свідоцтві
проставляється штамп« Повторно».
Свідоцтво про державну реєстрацію,
подане заявником для внесення змін,
анулюється та знищується у
встановленому порядку.

У відповідності до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб про
захист яких вони просять.

Таким чином, з метою повного захисту
прав та інтересів позивачки слід
зобов'язати відділ ДРАЦС РС
Івано-Франківського міського
управління юстиції внести зміни в
актові записи про реєстрацію шлюбу від
25.11.1984 за №154, про розірвання шлюбу від
22.02.1995 року за №130 в частині заміни її
прізвища з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», а
також зобов'язати відповідача видати
їй свідоцтво про розірвання шлюбу з
урахуванням внесених змін.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що позов правомірний і
обґрунтований, тому його необхідно
задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 94
КАС України, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.
Таким чином, на користь позивачки слід
стягнути з Державного бюджету України
сплачений нею судовий збір у сумі 68,82
грн.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 11, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції внести зміни в
актовий запис про реєстрацію шлюбу
ОСОБА_5 з ОСОБА_3 від 25.11.1984 за №1547 в
частині заміни прізвища дружини після
укладення шлюбу з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції внести зміни в
актовий запис про розірвання шлюбу
ОСОБА_5 з ОСОБА_3 від 22.02.1995 року за №130 в
частині заміни прізвища дружини після
розірвання шлюбу з «ОСОБА_3» на
«ОСОБА_3».

Зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції видати ОСОБА_3
свідоцтво про розірвання шлюбу з
громадянином ОСОБА_5 з врахуванням
змін, внесених в актовий запис від
22.02.1995 року за №130.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_5) судовий збір в сумі 68
(шістдесят вісім) грн. 82 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, установлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/ Ю.О.
Бобров

Постанова в повному обсязі складена
27.01.2014 року.