Справа № 805/16459/13-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чучко В.М.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
справа №805/16459/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Геращенка І.В.

суддів Арабей
Т.Г., Губської Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 09 грудня 2013
року у справі № 805/16459/13-а за позовом
Територіального управління державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Донецькій області (Маріупольської
державної інспекції нагляду на
виробництвах підвищеної небезпеки) до
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду,-

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Донецькій області (Маріупольська
державна інспекція нагляду на
виробництвах підвищеної небезпеки)
звернулося до Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду шляхом
зупинення виконання робіт з
використанням обладнання міксера № 1,
чавуновозів ст. №№ 1, 2 мартенівського
цеху Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча» у
зв'язку з загрозою життю та здоров'ю
людей.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09 грудня 2013
року у справі № 805/16459/13-а (суддя Чучко
В.М.) позовні вимоги задоволені у
повному обсязі.

Застосовано заходи реагування у сфері
державного нагляду до публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» шляхом
зупинення виконання робіт з
використанням обладнання міксера № 1,
чавуновозів ст. №№ 1, 2 мартенівського
цеху Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча».

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій просить скасувати постанову
суду та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволені позовних вимог
у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Вважає, що постанова суду прийнята при
неповному та не всебічному досліджені
усіх матеріалів справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи.

Наголошує на тому, що нормативно -
правові акти з охорони праці не містять
строків на проведення експертного
обстеження обладнання, у зв'язку з чим у
відповідача не було необхідності
проводити експертне обстеження
електровозів №№ 1, 2, міксера №
1.

Сторони, які брали участь у справі, у
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, клопотання
про участь у розгляді справи не
заявлялось, у зв'язку з чим, колегія
суддів розглядає апеляційну скаргу в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

Публічне акціонерне товариство
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча»,
ідентифікаційний код 00191129,
зареєстроване як юридична особа 30.12.1996
року, юридична адреса - 87504, Донецька
область, місто Маріуполь, Іллічівський
район, вул. Левченка, буд. 1, до Єдиного
державного реєстру внесена запис про
ПАТ «ММК ім. Ілліча» - 05.11.2004 року за № 1
000679, види діяльності за КВЕД:
виробництво безалкогольних напоїв;
виробництво мінеральних вод та інших
вод, розлитих у пляшки; виробництво
чавуну сталі та феросплавів (основний);
лиття чавуну; лиття сталі;
професійно-технічна освіта; діяльність
лікарняних закладів; загальна медична
практика; спеціалізована медична
практика; неспеціалізована оптова
торгівля; роздрібна торгівля
фармацевтичними товарами в
спеціалізованих магазинах; вантажний
залізничний транспорт; вантажний
автомобільний транспорт; допоміжне
обслуговування наземного транспорту;
постачання інших готових страв;
відновлення відсортованих відходів;
будівництво житлових і нежитлових
будівель.

На підставі наказу від 21.06.2013 року № 680
та направлення від 04.11.2013 року № 012-704
Маріупольською державною інспекцією
нагляду на виробництвах підвищеної
небезпеки Територіального управління
Держгірпромнагляду у Донецькій
області у період з 04.11.2013 року по 08.11.2013
року проведено планову перевірку
мартенівського цеху ПАТ «ММК ім.
Ілліча» з питань дотримання вимог
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки по
виробничому об'єкту підприємства:
міксерне відділення (міксер № 1,
чавуновози ст. №№ 1, 2).

За результатами зазначеної перевірки
позивачем був складений акт від 08.11.2013
року № 012-06/123 та встановлено 14 порушень,
детальний опис яких зазначено у
розділі V акту перевірки: «Порушення
вимог законодавства, які було виявлено
під час перевірки», зокрема: що міксер
ст. № 1, чавуновози ст. №№ 1, 2
знаходяться в експлуатації без
проведення технічного огляду,
експертизи фахівцями уповноважено
(спеціалізованої) організації, без
отримання дозволу початку
експлуатації зазначеного обладнання,
вентиляційну установку міксера не
обладнано системою уловлювання
графіту, до перевірки не надані
документи (паспорти на чавуновози,
керівництво з експлуатації
чавуновозів, акт перевірки кожуха
міксера від 25.07.2013 року тощо), не надано
інформацію про проведення перевірок
працездатності та настройки скидних
запобіжних клапанів устаткування, не
підтверджено документально проведення
первинної атестації персоналу
міксерових на право виконання робіт
підвищеної небезпеки, надані документи
до перевірки не відповідають чинному
законодавству, тощо.

У зв'язку з виявленням порушень, з метою
запобігання нещасним випадкам,
позивачем в акті перевірки попереджено
відповідача про необхідність
негайного зупинення робіт
(виробництва) міксера ст. № 1,
чавуновозів ст. №№ 1, 2.

Акт перевірки підписаний з боку
відповідача начальником
мартенівського цеху ОСОБА_2 без надання
пояснень, зауважень або заперечень у
графі VII акту перевірки «Пояснення,
зауваження або заперечення щодо
проведеного заходу та складеного Акта
перевірки, що мають місце з боку
суб'єкта господарювання».

Відповідачем до суду першої інстанції
разом з запереченнями були надані
наступні документи: копії формулярів
на електровози (чавуновози - згідно
акту перевірки), дозвіл на продовження
експлуатації обладнання підвищеної
небезпеки, висновку експертизи щодо
спроможності суб'єкта господарювання
виконувати роботи підвищеної
небезпеки та експлуатувати обладнання
з додержанням вимог законів та інших
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки,
зробленого ДП «Донецький
експертно-технічних центр
національного науково-дослідного
інституту промислової безпеки та
охорони праці», технічний опис та
інструкції з експлуатації
електровозів, агрегатного журналу
мартенівського цеху, акт ДП «Донецький
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України» про
позачерговий технічний огляд міксеру
№ 1 (датований 2013 роком, без зазначення
дати та місяця), витяг з висновку
експертизи ДП «Донецький
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України» від 23.09.2013
року № 14.-09.-13.-4620.13.

Наведені документи відповідач вважає
достатнім підтвердженням на виконання
ним заходів для запобігання загрози
життю та здоров'ю людей під час роботи з
обладнанням (міксера № 1, чавуновозів
(електровозів) №№ 1, 2), вважає
неправомірними порушення, визначені
позивачем у акті перевірки.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції, апелянт вказує на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає такий висновок
помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
охорону праці» державний нагляд за
додержанням законів та інших
нормативно-правових актів про охорону
праці здійснюють:

- центральний орган виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони праці;

- центральний орган виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
ядерної та радіаційної безпеки;

- центральний орган виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
нагляду та контролю за додержанням
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки;

- центральний орган виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення.

Органи державного нагляду за охороною
праці не залежать від будь-яких
господарських органів, суб'єктів
підприємництва, об'єднань громадян,
політичних формувань, місцевих
державних адміністрацій і органів
місцевого самоврядування, їм не
підзвітні і не підконтрольні.

Діяльність органів державного нагляду
за охороною праці регулюється цим
Законом, законами України "Про
використання ядерної енергії і
радіаційну безпеку", "Про пожежну
безпеку", "Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення", іншими
нормативно-правовими актами та
положеннями про ці органи, що
затверджуються Президентом України.

Згідно до п. 1 Положення про Державну
службу гірничого нагляду та
промислової безпеки України,
затвердженого Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року № 408/2011,
Державна служба гірничого нагляду та
промислової безпеки України
(Держгірпромнагляд України) с
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра надзвичайних
ситуацій України.

Держгірпромнагляд України входить до
системи органів виконавчої влади та
забезпечує реалізацію державної
політики з промислової безпеки,
охорони праці, державного гірничого
нагляду, охорони надр та державного
регулювання у сфері безпечного
поводження з вибуховими матеріалами
промислового призначення.

Відповідно до п. 6 даного Положення
Держгірпромнагляд України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, у місті
обласного значення Кривий Ріг.

Наказом Держгірпромнагляду України
від 02.12.2011 № 186-к затверджено Положення
про територіальне управління
Держгірпромнагляду України у
Донецькій області (далі -
теруправління), згідно пункту 1 якого,
територіальне управління є
територіальним органом, який діє у
складі Держгірпомнагляду України та їй
підпорядковується.

За приписами пп. 7 п. 4 зазначеного
Положення територіальне управління
відповідно до покладених на нього
завдань: здійснює у визначеному
порядку державний нагляд (контроль) за
додержанням законодавства з охорони
праці в частині безпечного ведення
робіт, промислової безпеки, безпеки
робіт у сфері поводження з вибуховими
матеріалами промислового призначення
юридичними та фізичними особами, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю, у тому
числі з питань: будівництва,
реконструкції та експлуатації об'єктів
підвищеної небезпеки, потенційно
небезпечних об'єктів і виробництв;
видобування вуглеводнів, їх
транспортування, переробки та
використання на підприємствах, в
установах та організаціях;
застосування технологій,
технологічних процесів, машин,
механізмів, устаткування, транспортних
та інших засобів виробництва;
забезпечення працівників спеціальним
одягом, спеціальним взуттям та іншими
засобами індивідуального та
колективного захисту; виготовлення,
монтажу, ремонту, реконструкції,
налагодження, випробування ; безпечної
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних та інших
засобів виробництва; облаштування
системами автоматичного контролю і
управління технологічними процесами
та станом виробничого середовища;
проведення робіт у сфері поводження з
вибуховими матеріалами промислового
призначення, а також утилізації зброї,
звичайних видів боєприпасів, виробів
ракетної техніки та палива, вибухових
матеріалів військового призначення,
окрім вибухових матеріалів,
призначених для військового та
спеціального використання.

Відповідно до Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

За приписами ст. 8 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» орган державного нагляду
(контролю) в межах повноважень,
передбачених законом, під час
здійснення державного нагляду
(контролю) має право: вимагати від
суб'єкта господарювання усунення
виявлених порушень вимог
законодавства; вимагати припинення
дій, які перешкоджають здійсненню
державного нагляду (контролю);
відбирати зразки продукції, призначати
експертизу, одержувати пояснення,
довідки, документи, матеріали,
відомості з питань, що виникають під
час державного нагляду (контролю),
відповідно до закону; надавати
(надсилати) суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень і недоліків;
накладати штрафні санкції та вживати
заходи, передбачені законом.

Органи державного нагляду (контролю) та
їх посадові особи під час здійснення
заходів державного нагляду (контролю)
зобов'язані: повно, об'єктивно та
неупереджено здійснювати державний
нагляд (контроль) у межах повноважень,
передбачених законом; дотримуватися
ділової етики у взаємовідносинах із
суб'єктами господарювання; не
втручатися і не перешкоджати
здійсненню господарської діяльності
під час здійснення заходів державного
нагляду (контролю), якщо це не загрожує
життю та здоров'ю людей, не спричиняє
небезпеки виникнення техногенних
ситуацій і пожеж; забезпечувати
нерозголошення комерційної таємниці
суб'єкта господарювання, що стає
доступною посадовим особам у ході
здійснення державного нагляду
(контролю); ознайомити керівника
суб'єкта господарювання або його
заступника, або уповноважену ним особу
з результатами державного нагляду
(контролю) в строки, передбачені
законом; надавати суб'єкту
господарювання консультаційну
допомогу щодо здійснення державного
нагляду (контролю).

Таким чином, позивач у справі - орган
владних повноважень, на якого
покладені обов'язки щодо державного
нагляду (контролю) за додержанням
законодавства з охорони праці.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
охорону парці» державна політика в
галузі охорони праці визначається
відповідно до Конституції України
Верховною Радою України і спрямована
на створення належних, безпечних і
здорових умов праці, запобігання
нещасним випадкам та професійним
захворюванням.

Державна політика в галузі охорони
праці базується на принципах:
пріоритету життя і здоров'я
працівників, повної відповідальності
роботодавця за створення належних,
безпечних і здорових умов праці;
підвищення рівня промислової безпеки
шляхом забезпечення суцільного
технічного контролю за станом
виробництв, технологій та продукції, а
також сприяння підприємствам у
створенні безпечних та нешкідливих
умов праці; комплексного розв'язання
завдань охорони праці на основі
загальнодержавної, галузевих,
регіональних програм з цього питання
та з урахуванням інших напрямів
економічної і соціальної політики,
досягнень в галузі науки і техніки та
охорони довкілля; соціального захисту
працівників, повного відшкодування
шкоди особам, які потерпіли від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань; встановлення
єдиних вимог з охорони праці для всіх
підприємств та суб'єктів
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності та видів діяльності;
адаптації трудових процесів до
можливостей працівника з урахуванням
його здоров'я та психологічного стану;
використання економічних методів
управління охороною праці, участі
держави у фінансуванні заходів щодо
охорони праці, залучення добровільних
внесків та інших надходжень на ці цілі,
отримання яких не суперечить
законодавству; інформування населення,
проведення навчання, професійної
підготовки і підвищення кваліфікації
працівників з питань охорони праці;
забезпечення координації діяльності
органів державної влади, установ,
організацій, об'єднань громадян, що
розв'язують проблеми охорони здоров'я,
гігієни та безпеки праці, а також
співробітництва і проведення
консультацій між роботодавцями та
працівниками (їх представниками), між
усіма соціальними групами під час
прийняття рішень з охорони праці на
місцевому та державному рівнях;
використання світового досвіду
організації роботи щодо поліпшення
умов і підвищення безпеки праці на
основі міжнародного співробітництва.

Відповідно до ч. 7 та ч. 8 ст. 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Припис - обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до Положення про
організацію та здійснення державного
гірничого нагляду у сфері промислової
безпеки та охорони праці в системі
Держгірпромнагляду України,
затвердженого наказом МНС України від
11.08.2011 року № 826 (далі Положення № 826),
загроза життю та здоров'ю працівників -
виникнення умов, за яких подальше
продовження виконання робіт або
експлуатація об'єкта, машин і
механізмів несе ризик спричинення
внаслідок цих умов фізичної шкоди
працівникові, в тому числі такої, яка
може призвести до смертельних
наслідків.

Згідно п. 2.26 Положення № 826 право
заборони виконання робіт, виробництва
виникає у разі виявлення під час
перевірки: порушень вимог
законодавства з охорони праці та
промислової безпеки, що створюють
загрозу життю працівників;порушень
вимог Кодексу України про надра;
відсутності дозволу на виконання робіт
підвищеної небезпеки та на
експлуатацію (застосування) машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки;не проведення у
встановленому порядку та в терміни
технічного огляду, випробування або
експертного обстеження машин,
механізмів та устаткування підвищеної
небезпеки; виникнення нещасного
випадку зі смертельним або тяжким
наслідком, групового нещасного
випадку.

За приписами п. 2.41 Положення № 826
перевірка виконання припису або
усунення порушень, що призвели до
заборони виконання робіт або
виробництва чи обмеження виробництва,
здійснюється шляхом проведення
посадовою особою Держгірпромнагляду
України, яка видала припис
(розпорядження), позапланової
перевірки. У разі якщо суб'єкт
господарювання може підтвердити
достовірність виконання розпорядчого
документа актами та документацією
суб'єкта господарювання (наказами,
відомостями, довідками тощо), перевірка
достовірності наданої суб'єктом
господарювання інформації
здійснюється без позапланової
перевірки суб'єкта господарювання
(виробничого об'єкта) за умови надання
ним до відповідного органу
Держгірпромнагляду України завірених
у встановленому порядку копій цих
документів.

Перевірка усунення виявлених порушень
суб'єктом господарювання, зазначених у
розпорядженні (приписі), за рішенням
заступника Голови Держгірпромнагляду
України або керівника (заступника
керівника) територіального органу
Держгірпромнагляду України може
здійснюватися іншою посадовою особою
Держгірпромнагляду України.

За приписами ст. 21 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» суб'єкт господарювання має
право звернутися до відповідного
центрального органу виконавчої влади
або до суду щодо оскарження рішень
органів державного нагляду (контролю).

У разі надходження такого звернення
суб'єкта господарювання відповідний
центральний орган виконавчої влади
зобов'язаний розглянути його в
установленому законом порядку.

Відповідно до п. 2.29 Положення № 826
приписи та розпорядження можуть бути
оскаржені до центрального апарату
Держгірпромнагляду України або до суду
в установленому законодавством
порядку

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
повне або часткове зупинення роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
проведення робіт, у тому числі
будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо це загрожує життю та/або
здоров'ю людей.

Аналізуючи приведене законодавство та
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини та встановлені
обставини справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо задоволення позовних
вимог у повному обсязі, оскільки
відповідач не оскаржував рішення
позивача до центрального органу
виконавчої влади або у судовому
порядку, акт перевірки підписаний з
боку відповідача без надання пояснень,
зауважень або заперечень, крім того
надані відповідачем документи не
підтверджують у повному обсязі заходи
по усуненню порушень, які створюють
загрозу життю та здоров'ю людей,
оскільки відсутній відповідний акт,
складений та підписаний посадовою
особою позивача.

За таких підстав апеляційний
адміністративний суд вважає, що
постанова суду першої інстанції
прийнята при вірному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, тому не вбачає підстав для
скасування постанови.

Крім того, згідно ч. 13 ст. 183-6 КАС України
особа має право подати заяву про
скасування заходів реагування,
обґрунтованість яких підтверджена
постановою суду відповідно до положень
цієї статті, якщо обставини, які стали
підставою для вжиття цих заходів,
перестали існувати або усунуті, що
підтверджується відповідними
доказами. Така заява подається до
адміністративного суду, який ухвалив
постанову про підтвердження
обґрунтованості заходів реагування,
вжитих суб'єктами владних повноважень.

Таким чином, якщо відповідач вважає, що
обставини, які стали підставою для
застосування заходів реагування
усунуті, то у нього, відповідно до
приведеної норми КАС України, є право
на звернення із заявою про скасування
заходів реагування у передбаченому
порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про охорону парці», Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», ст. 2, ст. 160, ст. 167, ст. 183-6,
ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205,
ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 09 грудня 2013
року у справі № 805/16459/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 09 грудня 2013
року у справі № 805/16459/13-а за позовом
Територіального управління державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Донецькій області (Маріупольської
державної інспекції нагляду на
виробництвах підвищеної небезпеки) до
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
І.В.Геращенко

Судді
Т.Г.Арабей

Л.В.Губська