Справа № 370/2394/13-а
Суддя: Тандир О. В.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Макарів, вул. Фрунзе, 35
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" січня 2014 р.
Справа № 370/2394/13-а

Макарівський районний суд Київської
області у складі головуючого судді
Тандира О.В., при секретарі Приходько
О.О., розглянувши у у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області, в якому просив
визнати неправомірними рішення
державного виконавця Василевич Т.М.,
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області та начальника
вказаного відділу Штепи С.О.,
неправомірними. Зобов'язати державного
виконавця та його безпосереднього
керівника усунути порушення прав
позивача шляхом прийняття до виконання
виконавчого листа.

В обґрунтування позову ОСОБА_1, вказав,
що головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Богачук Т.М.,
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №34547231 за
виконавчим листом № 2-969/2011, виданим
09.11.2011 Макарівським районним судом
Київської області, про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Макарівському районі (далі-боржник)
зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1,
(далі - стягувач), відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобільської катастрофи».

11.12.2012 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
Василевич Т.М., винесла постанову про
закінчення даного виконавчого
провадження та припинення чинності
арешту майна боржника та скасування
інших заходів примусового виконання
рішення, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50
Закону України «Про виконавче
провадження», про що стягувачеві було
повідомлено листом, який він отримав
19.12.2012 р.

Вважає, що фактично державним
виконавцем не було проведено належних
дій, направлених на примусове
виконання виконавчого листа та рішення
суду щодо виплати йому - ОСОБА_1,
недоплаченої суми пенсії та з
подальшим її перерахунком. В зв'язку з
чим просив визнати рішення - постанову
головного державного виконавця
Василевич Т.М., про закінчення
виконавчого провадження від 11.12.2012 року
незаконною.

Крім того, не погоджуючись з даною
постановою державного виконавця
Василевич Т.М., ОСОБА_1, 27.12.2012 року було
подано скаргу на неправомірне рішення,
дії та бездіяльність державного
виконавця відповідно до вимог ст. 82
Закону України «Про виконавче
провадження» до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець - начальнику
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Штепі С.О.

У відповідь на дану скаргу начальник
відділу Штепа С.О., не виніс постанову
про задоволення скарги, або відмову в
її задоволення, та не надіслав копію
даної постанови в адресу стягувача, або
його представнику, а тільки 28.01.2013 року
направив в адресу стягувача
немотивовану відповідь, порушивши
десятиденний строк відповіді на дану
скаргу, що є порушенням вимог ч. 8 ст. 82,
ст. 83 Закону України «Про виконавче
провадження».

На підставі викладеного ОСОБА_1, також
просив визнати бездіяльність
начальника відділу Штепи С.О., щодо
розгляду скарги на постанову про
закінчення виконавчого провадження
неправомірною.

Крім цього, позивач просив поновити
йому строк звернення до суду із
вказаним позовом, оскільки через свою
необізнаність ним було подано скаргу
на дії державного виконавця в порядку
ст. 383-386 ЦПК України, за результатом
розгляду якої було закрито провадження
в порядку ЦПК України.

В судове засідання заявник та
зацікавлені особи не з'явились, причини
неявки суду не повідомили, про день та
час слухання скарги повідомлялися
належним чином.

Згідно письмової заяви ОСОБА_1, та його
представника, останні просили
розглядати справу без їх участі, вимоги
за позовом підтримали.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд встановив наступне.

Головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Богачук Т.М.,
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №34547231 за
виконавчим листом № 2-969/201, виданим
09.11.2011 Макарівським районним судом
Київської області, про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Макарівському районі (далі-боржник)
зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1
(далі - стягувач), відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобільської катастрофи".

11.12.2012 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
Василевич Т.М., винесла постанову про
закінчення даного виконавчого
провадження та припинення чинності
арешту майна боржника та скасування
інших заходів примусового виконання
рішення, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50
Закону України «Про виконавче
провадження», про що стягувачеві було
повідомлено листом, який він отримав
19.12.2012 р., що підтверджується відміткою
поштового відділення на конверті,
копію якого було надано скаржником.

Не погоджуючись з даною постановою
державного виконавця Василевич Т.М.,
представником стягувача ОСОБА_1, -
адвокатом ОСОБА_5, було подано скаргу на
неправомірне рішення, дії та
бездіяльність державного виконавця
відповідно до вимог ст. 82 Закону
України «Про виконавче провадження» до
начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець - начальнику
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Штепи С.О.

У відповідь на дану скаргу, начальник
відділу Штепа С.О., 28.01.2013 року направив
в адресу стягувача відповідь, в якій
посилаючись на ч. 4 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження»
порекомендував оскаржити дії
державного виконавця щодо виконання
судового рішення по перерахунку і
виплаті ОСОБА_1, пенсії до суду.

Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд
керується наступним.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Враховуючи вказану норму Закону, суд
визнає причини пропуску строку
звернення до суду із даним позовом
поважними та вважає, що вказаний строк
ОСОБА_1, слід поновити.

Що ж до законності дій відповідача у
даній справі, суд керується наступним.

Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як вказано у постанові про закінчення
виконавчого провадження від 11.12.2012
року, яка оскаржується позивачем,
виконавче провадження закінчено на
підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження»,
відповідно до якої виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
75 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 75 вказаного Закону у разі,
якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Як вбачається із матеріалів справи,
виконавчий лист від 09.11.2011 року № 2-969/2011,
за яким відкрито виконавче
провадження, не виконаний, його можливо
виконати без участі боржника, а тому
закриття виконавцем виконавчого
провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 та
ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження» є передчасним та
необґрунтованим.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 17, 158-163, 167, 181, 185-186
КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії - задовольнити.

Визнати постанову від 11.12.2012 року
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Василевич Т.М., про
закінчення виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа
Макарівського районного суду
Київської області від 09.11.2011 року №
2-969/2011 - незаконною.

Зобов'язати головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
Василевич Т.М., відновити виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа Макарівського районного суду
Київської області від 09.11.2011 року №
2-969/2011.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через суд, що її ухвалив протягом 5 днів
з моменту її проголошення, а особами, що
не були присутні при її проголошенні - з
моменту отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Головуючий О.В.Тандир