Справа № 872/8180/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"16" січня 2014 р.справа № 213/656/13-а(2а/213/35/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Інгулецького районного
суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2013 р. у
справі № 213/656/13-а(2а/213/35/13)

за позовом ОСОБА_2

до Начальника відділу роз'яснювальної
роботи з питань пенсійного
забезпечення Департаменту пенсійного
забезпечення Міністерства праці та
соціальної політики України Тирса
Галини Володимирівни

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

"17" травня 2011 р. ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Начальника відділу роз'яснювальної
роботи з питань пенсійного
забезпечення Департаменту пенсійного
забезпечення Міністерства праці та
соціальної політики України Тирса
Галини Володимирівни в якому, з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог від 07.03.2013 року, просив:

визнати протиправною бездіяльність
відповідача у її відповіді від 08.04.2011
року №4186/0239/161-11, де не прийнято ніякого
рішення по суті і яка не дає роз'яснення
стосовно жодного із порушених питань у
скарзі ОСОБА_2 від 28.02.2011 року;

зобов'язати відповідача вчинити певні
дії щодо розгляду скарги ОСОБА_2 від
28.02.2011 року, а саме: розглянути, надати
обґрунтовану відповідь і прийняти
рішення по суті поставлених у скарзі
питань;

стягнути з відповідача за незаконну і
протиправну бездіяльність, що призвела
до порушення прав ОСОБА_2, а також до
значних (глибоких) душевних страждань,
моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.,
відповідно до ст. 56 Конституції
України, ст. 23 ЦК України, ст. 107 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням конституційного права
позивача на отримання відповіді та
роз'яснення стосовно призначення та
нарахування пільгової пенсії.

Постановою Інгулецького районного
суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2013 р. у
справі № 213/656/13-а(2а/213/35/13) в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Начальника відділу роз'яснювальної
роботи з питань пенсійного
забезпечення Департаменту пенсійного
забезпечення Міністерства праці та
соціальної політики України Тирса
Галини Володимирівни про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
скарга ОСОБА_2 від 28.02.2011 року не
направлялась безпосередньо
відповідачу, тому протиправна
бездіяльність щодо не реагування на
скаргу позивача в діях відповідача
відсутня. В той час як відповідь
відповідача по суті є інформаційним
листом, що містить роз'яснення стосовно
призначення пенсії відповідно до
законодавства України.

Не погодившись з постановою суду,
подано апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,
згідно якої особа, яка подає апеляційну
скаргу просить скасувати постанову
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу від 01 квітня 2013 р. у справі №
213/656/13-а (2а/213/35/13), як таку що винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Вважає, що суд не
в повному обсягу дослідив обставини по
справі, не приділивши достатньої уваги
доводам позивача, прийняв протиправне
та необґрунтоване рішення, посилаючись
на процесуальні документи (заперечення
відповідача), які на справді відсутні в
справі.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники сторін. ОСОБА_2 до суду
надіслано клопотання про розгляд
справи без участі представника
позивача.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи 28.02.2011 року ОСОБА_2
звернувся зі скаргою до
Віце-прем'єр-міністра України та
міністра Міністерства соціальної
політики України Тігіпко С.Л. на
несправедливі рішення та
бездіяльність посадових осіб
Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем в скарзі ставиться питання
про неправомірність дій Пенсійного
фонду України при призначенні та
нарахуванні пенсії ОСОБА_2

Відповідь на звернення ОСОБА_2 надала
начальник відділу
роз'яснювально-інформаційної роботи
Департаменту пенсійного забезпечення
Міністерства праці та соціальної
політики України Тирса Г.В. листом від
08.04.2011 року №4186/039/161-11.

Не погодившись з наданим роз'ясненням
позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини справи, колегія
суддів доходить наступних висновків.

Згідно з Конституцією України органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України (частина
2 статті 6). Органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України (частина 2 статті 19).

Статтею 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації
громадянами України наданого їм
Конституцією України права вносити в
органи державної влади, об'єднання
громадян відповідно до їх статуту
пропозиції про поліпшення їх
діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів
регулюється Законом України «Про
звернення громадян», який забезпечує
громадянам України можливості для
участі в управлінні державними і
громадськими справами, для впливу на
поліпшення роботи органів державної
влади і місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, для
відстоювання своїх прав і законних
інтересів та відновлення їх у разі
порушення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України «Про звернення громадян»
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

У відповідності до положень ст. 19
Закону України «Про звернення
громадян» органи державної влади і
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані об'єктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи
скарги.

У разі необхідності та за наявності
можливостей розгляд звернень громадян
покладається на посадову особу чи
підрозділ службового апарату,
спеціально уповноважені здійснювати
цю роботу, в межах бюджетних
асигнувань.

Статтею 20 Закону України «Про
звернення громадян» передбачено, що
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Враховуючи те, що бездіяльністю є
певна форма поведінки особи, яка
полягає у невиконанні нею дій, які вона
повинна була і могла вчинити
відповідно до покладених на неї
посадових обов'язків і згідно з
законодавством України, та з огляду на
те, що відповідачем надана відповідь на
звернення ОСОБА_2, у строк передбачений
законодавством, відповідь містить в
собі роз'яснення щодо пенсійного
забезпечення, колегія суддів вважає що
вимога визнати протиправною
бездіяльність відповідача є
необґрунтованою та безпідставною,
оскільки відсутня як сама
бездіяльність так і її протиправність.

На підставі викладеного, колегія
суддів доходить висновку, що
відповідач, як начальник відділу
роз'яснювальної роботи Департаменту
пенсійного забезпечення Міністерства
праці та соціальної політики України,
надавши відповідь на звернення ОСОБА_2
діяла у відповідності до норм чинного
законодавства, в межах наданої
компетенції.

Щодо вимоги позивача зобов'язати
відповідача вчинити дії щодо розгляду
його скарги від 28.02.2011 року та прийняти
рішення по суті поставлених питань,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Матеріали адміністративної справи
№213/656/13-а не містять скарги ОСОБА_2 від
28.02.2011 року, тому колегія суддів не може
дослідити повноту відповідей на
поставлені питання, проте враховуючи
пояснення позивача, наявні в справі
заперечення відповідача та саму
відповідь від 08.04.2011 року суд
апеляційної інстанції вважає, що
відповідачем надана розгорнута
відповідь щодо механізму нарахування
пенсійних виплат взагалі та конкретно
ОСОБА_2, з урахуванням особливостей
пенсійної справи позивача та норми
пенсійного законодавства України. За
таких обставин підстав для
зобов'язання відповідача надати
відповідь на скаргу ОСОБА_2 від 28.02.2011
року не вбачається.

Стосовно вимоги позивача про
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 10 000 грн., колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що оскільки ані під час
судового розгляду справи в суді першої
інстанції, ані під час апеляційного
перегляду оскаржуваної постанови
судами обох інстанцій не встановлено
ознак протиправності в діях
відповідача, не доведено, що діями
начальника відділу
роз'яснювально-інформаційної роботи
Департаменту пенсійного забезпечення
Міністерства праці та соціальної
політики України Тирси Г.В. завдано
душевних страждань ОСОБА_2, позовні
вимоги про відшкодування моральної
шкоди задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів
доходить висновку, що судом першої
інстанції винесено законне та
вмотивоване рішення, висновки суду
відповідають встановленим обставинам
справи та положенням чинного
законодавства України, рішення
винесено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
в межах доводів апеляційної скарги
підстав для скасування рішення
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від
01.04.2013 року не вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу від 01 квітня 2013 р. у справі №
213/656/13-а(2а/213/35/13) - залишити без
задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду
м. Кривого Рогу від 01 квітня 2013 р. у
справі № 213/656/13-а(2а/213/35/13) - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко