Справа № 2а/1270/7361/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року м. Київ
К/9991/81647/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Голяшкіна О.В.,

Донця О.Є.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Алчевський
коксохімічний завод" на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 19 жовтня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Алчевський
коксохімічний завод" до Луганської
митниці про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
"Алчевський коксохімічний завод"
звернулось до суду з позовом до
Луганської митниці про визнання
протиправними та скасування рішення
про визнання митної вартості товарів №
702020001/2012/000272/1 від 21.03.2012 року та
скасування картки відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
702020001/2/00053 від 21.03.2012 року.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 19 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року, у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Публічне акціонерне товариство
"Алчевський коксохімічний завод"
подало до Вищого адміністративного
суду України касаційну скаргу у якій,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального та матеріального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 11 жовтня 2011 року між
позивачем та фірмою "Мечел Карбон АГ"
(Швейцарія) було укладено
зовнішньоекономічний контракт МС-DIS/2011,
в межах якого позивачем на митну
територію України у лютому 2012 року на
умовах DAP станція Комунарськ
(ІНКОТЕРМС 2010) ввезено вантаж:
вугільний концентрат марки «ГЖО».

На підставі вищезазначеного контракту
та згідно додатку №6 від 31.01.12 року
позивачем заявлено до митного
оформлення в режимі імпорту зазначений
товар (ВМД №702020001/2012/002258) за ціною
договору, а саме 130 доларів США за одну
тону, та надано декларацію митної
вартості за формою ДМВ-1 та
відповідний пакет документів.

Митний орган, карткою відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України №702020001/2/00053 від 15
березня 2012 року відмовив позивачеві в
митному оформленні товару. Підставою
для відмови в митному оформленні
зазначено «Проведення митної оцінки
(рішення про визначення митної
вартості №702020001/2012/000272/1 від 21.03.2012р)
згідно МКУ від 11.07.02 №92-IV (ст. 265, ст. 268) та
Постанови КМУ від 20.12.06 №1766».

Відповідачем було прийнято рішення
№702020001/2012/000272/1 до ВМД №702020001/2012/002258,
згідно з яким визначення митної
вартості товару за ціною угоди щодо
товарів, які імпортуються неможливо, у
зв'язку з ненаданням
зовнішньоекономічного договору, на
закупівлю товару з третіми особами,
висновку «Укрпромзовнішекспертизи» з
урахуванням цінової інформації, яка
міститься у митного органу. В рішенні
також зазначено, що у зв'язку з
неможливістю застосування першого
методу, за результатами проведення
консультації з декларантом, згідно з
вимогами ст. 266 МКУ митну вартість
оцінюваного товару визначено за 6
резервним методом із розрахунку 177 дол.
США/тн. на підставі інформації про ціни
угод ідентичного за маркою, обсягом
поставки, призначенням, та подібним за
якісними показниками, оформленого по
митній системі найближчим часом (ВМД
типу ІМ 40 від 08.02.2012р. №700130000/2012/1239, від
09.02.2012 №700130000/2012/1342).

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ст. 260 Кодексу, митна
вартість товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом.

У відповідності до ст. 266 Митного
Кодексу України визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, здійснюється за такими
методами: 1) за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; 3) за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; 4)
на основі віднімання вартості; 5) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного.

Статтею 262 Кодексу передбачено, що
митна вартість товарів і метод її
визначення заявляються (декларуються)
митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом подання
декларації митної вартості.

Порядок та умови декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України, а порядок заповнення
декларацій митної вартості -
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 року № 1766 затверджений
Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України та подання
відомостей для її підтвердження, яким
визначено, що визначення митної
вартості сукупність дій, які
вчиняються декларантом та/або митним
органом з метою визначення вартості
товарів відповідно до положень Митного
кодексу України та інших
нормативно-правових актів.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 11
Порядку декларування митної вартості
товарів, для підтвердження митної
вартості товарів на вимогу митного
органу декларант зобов'язаний подати
додаткові документи. Посадова особа
митного органу у графі "Для відміток
митниці" декларації митної вартості
робить запис про необхідність подання
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
із складенням переліку, зазначає дату і
прізвище та ставить свій підпис.
Декларант ознайомлюється з таким
записом, зазначає під ним дату,
прізвище та ставить свій підпис. Такий
запис було зроблено декларантом
позивача на зазначених вище ВМД.

З огляду на положення частини другої
статті 265 Митного кодексу України,
пункту 11 Порядку декларування митної
вартості товарів, Луганською митницею
шляхом вчинення записів про
необхідність подання документів на
декларації митної вартості було
витребувано вищезазначений перелік
документів.

Проте позивач, не надав у повному
обсязі витребувані документи, що
позбавило митний орган можливості
застосування методу 1.

У зв'язку з тим, що у митного органу та
декларанта була відсутня інформація
про ціни угоди ідентичних та подібних
товарів, визначення митної вартості
відповідно до ст.ст. 268, 269 Митного
кодексу України за 2 та 3 методом не
могли бути застосовані.

Четвертий та п'ятий методи - методи
визначення митної вартості товарів на
основі додавання та віднімання
вартості відповідно до ст.ст. 271, 272
Митного кодексу України, не видавалось
можливим, у зв'язку з ненаданням
декларантом інформації для
застосування за цими методами.

При визначенні митної вартості товарів
кожний наступний метод застосовується,
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом застосування
попереднього методу. Якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 267-272 Митного кодексу України, в
такому випадку митна вартість
визначається за резервним методом.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанції про
правомірність визначення митної
вартості товарів за резервним методом
згідно статті 273 Митного кодексу
України та про правомірність
оскаржених рішень, у зв'язку з чим
позовні вимоги щодо скасування
вказаних рішень є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Алчевський
коксохімічний завод" відхилити,
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 19 жовтня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: