Справа № 2а-478/10
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 січня 2014 року м. Київ
В/800/157/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого, судді
Ситникова О.Ф.,

суддів: Білуги
С.В.,

Бутенка В.І.,

Весельської
Т.Ф.,

Гаманка О.І.,

перевіривши подану заяву Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про допуск до перегляду
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 26 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Державної
податкової адміністрації України,
Державної податкової адміністрації у
Волинській області, треті особи -
Державне казначейство України, Головне
управління Державного казначейства у
Волинській області про визнання дій та
бездіяльності протиправними,
стягнення коштів та відшкодування
шкоди, -

УСТАНОВИЛА :

У липні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом про визнання дій та
бездіяльності відповідачів
протиправними, стягнення одноразової
допомоги в зв'язку із заподіянням йому,
як посадовій особі органу державної
податкової служби тяжких тілесних
ушкоджень під час виконання службових
обов'язків, стягнення упущеної вигоди
та відшкодування моральної шкоди.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 19.03.2010р.,
яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду України від
12.07.2013р., позов задоволено частково,
визнано бездіяльність відповідачів
протиправною, зобов'язано виплатити
позивачу одноразову допомогу в розмірі
п'ятирічної заробітної плати за його
останньою посадою та стягнуто 5000,00
гривень завданої моральної шкоди.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26 листопада 2013 року
касаційну скаргу Головного управління
Міндоходів у Волинській області
залишено без задоволення, а постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 19 березня
2010року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
України від 12 липня 2013 року справі - без
змін.

Головне управління Міндоходів у
Волинській області, створене у зв'язку
з реорганізацією Державної податкової
адміністрації у Волинській області
відповідно до Постанови Кабінету
Міністів України від 20.03.1913 року № 299,
звернулось із заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 26
листопада 2013 року в порядку статей 236-
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У заяві, що надійшла до Вищого
адміністративного суду України,
скаржник посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема на ст.23 ЦК України та Постанову
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», щодо
відшкодування моральної шкоди.

Підставою для задоволення позову в
частині стягнення моральної шкоди у
даній справі стало те, що позивачем
підтверджено факт заподіяння йому
моральних та фізичних страждань, та
наявний причинний зв'язок між шкодою та
протиправними діями з боку Державної
податкової адміністрації у Волинський
області.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права
відповідач посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 09 липня 2013 року.

Проте, судове рішення, на яке скаржник
посилається не можна вважати таким, що
дає підстави для допуску справи до
провадження та перегляду її Верховним
Судом України, оскільки підставою для
відмови у задоволенні позову щодо
відшкодування моральної шкоди у даній
справі, суди дійшли висновку про
необґрунтованість позовних вимог в цій
частині, так як розмір суми
відшкодування моральної шкоди,
недостатньо обґрунтований, позивачем
не доведений характер моральних чи
фізичних страждань, приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, або
інших негативних явищ, заподіяних йому
саме незаконними діями з боку
Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області.

Згідно зі статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Установлений статтею 237 КАС України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
судових рішень в адміністративних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Відповідно до норми, яка міститься в
пункті 1 частини першої статті 237 КАС
України, заява про перегляд з указаних
мотивів може бути подана за наявності
таких складових: неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права; ухвалення різних
за змістом судових рішень; спірні
питання виникли у подібних
правовідносинах.

Згідно з положеннями постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
"Про судову практику застосування
статей 235-240 Кодексу адміністративного
судочинства України" від 13 грудня 2010
року № 2, подібність правовідносин
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Отже, з наведених судових рішень суду
касаційної інстанції не міститься
аналогічності фактичних обставин, які
досліджувались у зазначених справах,
що не дає можливості встановити
наявність підстав, передбачених ст. 237
КАС України.

На підставі викладеного суд касаційної
інстанції приходить до висновку про
відсутність факту неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Керуючись статтями 235 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_5 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області про визнання
бездіяльності протиправною, стягнення
грошової допомоги при звільненні та
компенсації за невикористану
відпустку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.Ф. Ситников

судді:
С.В. Білуга

В.І. Бутенко

Т.Ф. Весельська

О.І. Гаманко