Справа № 812/9973/13-а
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/9973/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді: Каюди А.М.,

при секретарі: Опейкіній Є.А.

за участю:

представника позивача: Мерзлякової В.П.
(довіреність від 02.01.2014 №10-04)

представника Луганської митниці
Міндоходів: Гарбуз К.А. (довіреність від
02.12.2013 №6.1./1-7/4771)

представника Головного управління
Державної казначейської служби
України в Луганській області:
Філімошиної Г.С.. (довіреність від 03.01.2014
№15-26/8),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Публічного акціонерного товариства
"Алчевський коксохімічний завод" до
Луганської митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Луганській області про визнання
протиправним та скасування рішення
№702020001/2013/000411/2 від 29.07.2013, скасування
картки відмови в прийнятті митної
декларації №702020001/2013/00080 від 29.07.2013,
повернення надмірно сплаченого
податку на додану вартість у розмірі 1
441 654 грн. 47 коп. ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суд з позовом, в
якому, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 24.01.2014,
просив:

- визнати протиправним та скасувати
рішення Луганської митниці про
визнання митної вартості товарів
№702020001/2013/000411/2 від 29.07.2013р.

- скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№702020001/2013/00080 від 29.07.13р.

- повернути на рахунок ПАТ
«Алчевськкокс» надмірно сплачене ПДВ у
сумі 1441654,47 грн.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані сторонами
докази, суд встановив наступне.

Між позивачем у справі та ВАТ "КОКС"
(Російська Федерація) 06.06.2011 було
укладено зовнішньоекономічний
контракт №ВУ 6/10/-11 на поставку
вугільного концентрату (а.с. 21-26).

18.03.2013 було укладено специфікацію №11 до
контракту, відповідно до якої
визначені строки поставки
квітень-липень 2013 року, умови поставки
DAF кордон Росії-Україні, станція
Соловей (ІНКОТЕРМС 2000), кількість 90000
тон, вартість 145 доларів США (а.с. 102).

18.06.2013 було укладено специфікацію №12 до
контракту, відповідно до якої
визначені строки поставки
липень-жовтень 2013 року, умови поставки
DAF кордон Росії-Україні, станція
Соловей (ІНКОТЕРМС 2000), кількість 75000
тон, вартість 130,50 доларів США (а.с. 27).

04.07.2013 позивачем за ВМД №702020001/2013/006407
було заявлено до розмитнення товар
"Концентрат вугільний марки "К-КО+КС"
виробництва ВАТ ЦЗФ "Березовская", РФ,
який надійшов на адресу ПАТ
"Алчевськкокс" у рамках поставок за
контрактом № ВУ 610-11 від 06.06.2011р., та
специфікацією № 11 від 18.03.2013р. із
визначенням вартості вугільного
концентрату 145 доларів США за тону (а.с.
96-101, т.1).

29.07.2013 для митного оформлення позивачем
було подано ВМД №702020001/2013/007351 із
визначенням вартості вугільного
концентрату "К-КО+КС" виробництва ВАТ
ЦЗФ "Березовская", РФ 130,50 доларів США за
тону.

До декларації були надані
зовнішньоекономічний контракт №ВУ 610-11
від 06.06.2011, специфікація №12 від 18.06.2013 до
нього, інвойс від 10.07.2013 №4-07/му (а.с. 30
т.1), експортна декларація країни
походження (а.с. 33 т.1), ліцензія на
імпорт (а.с. 38 т.1), лист ДП
"Держзовнішінформ" від 19.07.2013 №10/331-4 (а.с.
35 т.1).

29.07.2013 митниця керуючись частинами 2, 3
статті 53 та статтею 54 МКУ, враховуючи
спрацювання профілю ризику АСАУР 105-2 -
обов'язкова (можливе заниження митної
вартості, здійснити порівняння з
ідентичними та подібними товарами)
протоколом обробки №9005 (а.с. 34 т.1)
запропонувала позивачу надати для
підтвердження заявленої митної
вартості додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) з третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами
визначеними договором (угодою,
контрактом); 3)виписку - з
бухгалтерської документації; 4) за
наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 5)
каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника товару, 6) інші додаткові
наявні документи зв власним бажанням
відповідно до положень частини 6статті
53 МКУ, зокрема: якщо рахунок сплачено,
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару; якщо
здійснювалося страхування - страхові
документи, а також документи, що
містять відомості про страхування.

Позивачем на вимогу митного органу
було додатково надано лист від 29.07.2013
№003-1932 (а.с. 36,37 т.1), в якому позивач з
посиланням на відповідь ВАТ "КОКС" від
29.07.2013 повідомив, що додаткових
документів крім заявлених в декларації
№702020001/2013/007351 позивач надати не має
можливості, оскільки: платежі третім
особам умовами контракту не
передбачені; оплата рахунку №4-07/МУ від
10.07.2013 заявленого до митного оформлення
буде проведена в повному обсязі за
ціною контракту 130,50 доларів США за
тону; відповідно до відповіді ВАТ "КОКС"
на має прайсів, прейскурантів, а ціна на
вугільну продукцію визначається
індивідуально в залежності від
динаміки ринку, обсягів поставки і т.д.;
відповідно до умов специфікації №12
поставка здійснюється на умовах DAF
кордон Росії-Україні, отже позивач не
володіє документами, що підтверджують
відомості про вартість перевезення
товарів по території нерезидента.

29 липня 2013 року Луганською митницею
прийняте рішення №702020001/2013/000411/2 до ВМД
№702020001/2013/007351, згідно з яким визначення
митної вартості товару за ціною угоди
щодо товарів, які імпортуються
неможливо в зв'язку з тим, що:
«декларантом відмовлено в наданні
додаткових документів (лист від 29.07.13р.
№003-1932)» А також зазначено, що у зв'язку
з неможливістю застосування першого
методу, зазначеного у статті 58 Митного
кодексу України митну вартість
оцінюваного товару визначено
відповідно до ст. 59 МКУ за ціною
договору щодо ідентичних товарів на
підставі рівня митної вартості
ідентичного товару «Концентрат
вугільний марки «К+КО+КС» на однакових
умовах поставки із розрахунку 145
дол.США/тн (ВМД від 04.07.13р №702020001/2013/006407,
договір №ВУ 6/10-11 від 06.06.11р., додаток №11
від 18.03.13р.) (а.с. 17-18 т.1).

29 липня 2013 року митниця, карткою
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №702020001/2013/00080, відмовила
позивачеві в митному оформленні
товару. Підставою для відмови в митному
оформленні зазначено: Проведення
митної оцінки (рішення про визначення
митної вартості №702020001/2013/000411/2) (а.с. 19-20
т.1).

Після цього позивачем 30.07.2013 на
підставі рішення про коригування
митної вартості товарів №702020001/2013/000411/2
від 29.07.2013 було подано ВМД №702020001/2013/007374
із визначенням митної вартості
виходячи з ціни 145 доларів США за тону
(а.с. 41-42 т.1).

Протягом липня-вересня 2013 року
позивачем було подано ще кілька ВМД, в
яких митна вартість товару визначена
виходячи з ціни 145 доларів США за тону, у
всіх деклараціях позивач посилається
на рішення про коригування митної
вартості товарів №702020001/2013/000411/2 від
29.07.2013, це декларації останні номери
яких 007466, 007460, 007508, 007660, 009058, 009078, 009547, 009721,
007411, 007416 (а.с. 43-70 т.1).

Сторонами визнаються та підтверджені
документально обставини декларування
позивачем товарів. Спору між сторонами
щодо змісту наданих документів немає.
Позивач оспорює правомірність
застосування митним органом другого
методу визначення митної вартості
товарів за ціною договору щодо
ідентичних товарів, прийняття рішення
про коригування митної вартості
товарів та картки відмови. На його
думку, підстави, які унеможливлювали
визначення митної вартості за ціною
контракту були відсутні.

За таких обставин позивач просить
визнати протиправним та скасувати
рішення Луганської митниці про
визнання митної вартості товарів
№702020001/2013/000411/2 від 29.07.2013р. та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№702020001/2013/00080 від 29.07.13р.

Відповідно до складеного позивачем
розрахунку (а.с. 6-7, т.2) різниця між сумою
ПДВ сплаченою за ціною визначеною
митним органом на рівні 145 доларів США
за тону та ціною контракту 130,50 доларів
США за тону складає 1441654,47 грн., яку
позивач і просить суд стягнути на його
рахунок з Державного бюджету України.

Відповідач проти заявленого позову
заперечував, зокрема, зазначив, що при
декларуванні позивачем товарів за ВМД
№702020001/2013/007351 від 29.07.2013 АСАУР було
згенеровано митну формальність "105-2 -
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів" Завдання
"Можливе заниження митної вартості
товару. Здійснити перевірку
правильності визначення митної
вартості, звернувши увагу на вартість
ідентичних або подібних товарів". У
зв'язку з чим від позивачу було
запропоновано надати додаткові
документи на підтвердження заявленої
митної вартості товарів. Позивачем на
запит митного органу не було надано
додаткових документів, що стало
підставою для застосування другого
методу визначення митної вартості
товарів за ціною договору щодо
ідентичних товарів, враховуючи наявну
у митного органу інформація про
декларування позивачем 04.07.2013 за ВМД
№702020001/2013/006407 "Концентрат вугільний
марки "К-КО+КС" виробництва ВАТ ЦЗФ
"Березовская", РФ, який надійшов на
адресу ПАТ "Алчевськкокс" у рамках
поставок за тим же контрактом № ВУ 610-11
від 06.06.2011р., та специфікацією № 11 від
18.03.2013р. із визначенням вартості
вугільного концентрату 145 доларів США
за тону.

За таких обставин позивач вважає
правомірним застосування другого
методу для визначення митної вартості
товару та обґрунтованим прийняття
картки відмову у митному оформленні та
рішення про коригування митної
вартості товарів від 29.07.2013.

Щодо вимог позивача про повернення
надмірно сплаченої суми ПДВ відповідач
вважає, що під час здійснення даного
митного оформлення, декларант
самостійно розрахував та сплатив митні
платежі в сумі, що потребувала сплаті, а
отже, кошти за митною декларацією не є
надмірно сплаченими, а є такими, що
сплачені позивачем самостійно в
розмірі, знов таки, визначеному
самостійно. Відповідач зауважує, що
митним органом було скориговано митну
вартість лише по одній партії товару,
що декларувалася за ВМД №702020001/2013/007351
від 29.07.2013 на суму 33864,38 грн. відповідно
до різниці між сумою зазначеною
позивачем у первісно поданій
декларації та сумою визначеною митним
органом в рішенні про коригування
митної вартості товарів від 29.07.2013.
Рішення про коригування митної
вартості щодо товарів, задекларованих
за іншими деклараціями, наведеними в
розрахунку позивача, не приймалися.
Митна вартість за цими деклараціями
визначалась позивачем самостійно за
методом визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних товарів
з урахуванням наявної у декларанта
інформації. Отже, вимога про повернення
надмірно сплаченого ПДВ є
безпідставною та необґрунтованою.

Вирішуючи даний спір суд виходить з
наступного.

Відповідно до положень частини першої
статті 54 Митного кодексу України
митний орган здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів під час проведення
митного контролю та митного
оформлення. При цьому, згідно з
частиною першою статті 320 МКУ форми та
обсяг контролю, достатнього для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи та міжнародних договорів
України при митному оформленні,
обираються на підставі результатів
спрацювання системи управління
ризиками.

Частинами 1, 2, 3 статті 257 Митного
кодексу України передбачено, що
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення. При застосуванні
письмової форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії. Електронне
декларування здійснюється з
використанням електронної митної
декларації, засвідченої електронним
цифровим підписом, та інших
електронних документів або їх
реквізитів у встановлених законом
випадках. Митна декларація та інші
документи, подання яких митним органам
передбачено цим Кодексом, оформлені на
паперовому носії та у вигляді
електронних документів, мають однакову
юридичну силу.

Процедура проведення митного контролю
та митного оформлення товарів
визначена Порядком виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа,
затвердженим наказом Міністерства
фінансів України від 30 травня 2012 року №
631, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 10 серпня 2012 року за №
1360/21672 (далі - Порядок № 631).

За пунктом 1.2 розділу І Порядку № 631
митна декларація - це єдиний
адміністративний документ, який
створюється на бланку, що подається
митному органу на паперовому носії або
у вигляді електронного документа (у
тому числі митна декларація, заповнена
у звичайному порядку, попередня митна
декларація, тимчасова митна
декларація, періодична митна
декларація, додаткова декларація).

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку
№ 631 для здійснення митного оформлення
товарів Декларант подає до підрозділ
митного оформлення митного органу
митну декларацію, заповнену згідно з
обраним митним режимом, її електронну
копію (у разі подання митної декларації
на паперовому носії), рахунок або інший
документ, який визначає вартість
товару, та у випадках, встановлених
Кодексом, декларацію митної вартості.

Відповідно до пункту 3.9 розділу ІІІ
Порядку № 631 електронна митна
декларація та електронні документи або
електронні копії паперових документів,
які подаються митному органу разом з
електронною митною декларацією
формуються декларантом відповідно до
законодавства України. Для засвідчення
електронна митна декларація та
електронні документи декларантом, а
також посадовими особами митних
органів під час виконання митних
формальностей застосовуються надійні
засоби електронного цифрового підпису
з використанням посиленого
сертифіката відкритого ключа.
Електронна митна декларація та
електронні документи передаються за
допомогою засобів інформаційних
технологій у складі електронного
повідомлення, засвідченого
електронним цифровим підписом
декларанта, з електронної адреси,
визначеної для передавання таких
електронних документів митним органам
і отримання зворотної інформації від
митних органів, на електронну адресу,
визначену Держмитслужбою України для
одержання таких повідомлень.

Пунктом 3.10 розділу ІІІ Порядку № 631
передбачено, що перевірка електронної
митної декларації та електронних
документів проводиться з
використанням автоматизованої системи
аналізу та управління ризиками в
автоматичному режимі у порядку
черговості їх надходження.
Автоматизована система аналізу та
управління ризиками в автоматичному
режимі пересилає електронну митну
декларацію та електронні документи до
відповідного підрозділу митного
оформлення митного органу для
отримання посадовою особою митниці,
яка згідно з функціональними
обов'язками здійснює розподіл
електронних митних декларацій між
посадовими особами митниці для
виконання митних формальностей. Під
час виконання митних формальностей за
електронною митною декларацією
декларанту за допомогою
автоматизованої системи митного
оформлення надсилається інформація
про: отримання митним органом
електронної митної декларації у складі
електронного повідомлення,
засвідченого електронним цифровим
підписом декларанта; результат
проведення формато-логічного контролю
правильності заповнення граф
електронної митної декларації;
занесення електронної митної
декларації до єдиної автоматизованої
інформаційної системи митних органів
України; реєстраційний номер,
присвоєний електронній митній
декларації; прийняття електронної
митної декларації митним органом для
оформлення; відмову в прийнятті
електронної митної декларації до
оформлення; необхідність надання
додаткових документів; необхідність
пред'явлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення для
митного огляду; відмову в митному
оформленні товарів, задекларованих за
електронною митною декларацією;
завершення митного оформлення товарів
за електронною митною декларацією.

Абзацом 3 пункту 2.3 розділу ІІ Порядку №
631 у разі здійснення митного оформлення
товарів за електронною митною
декларацією інформація про
необхідність подання додаткових
документів чи відомостей про
зовнішньоекономічну операцію або
характеристики товару згідно з Митним
кодексом надсилається декларанту
електронним повідомленням,
засвідченим електронним цифровим
підписом посадової особи митного
органу.

Відповідно з абзацом 5 пункту 2.2 розділу
ІІ Порядку № 631 для підтвердження
отримання електронного повідомлення
програмним забезпеченням робочого
місця декларанта в автоматизованому
режимі направляється до митного органу
відповідне електронне повідомлення із
зазначенням дати й часу отримання
електронного повідомлення.

Послідовність виконання митних
формальностей за митною декларацією
визначено в розділі IV Порядку № 631, так
згідно з вказаним розділом митницею
здійснюються наступні дії: 1)
реєстрація митної декларації -
перевірка відповідності формату
електронної митної декларації та
електронної декларації поданих
електронних митних декларацій і
електронних декларацій митної
вартості встановленим вимогам,
внесення поданих декларацій до бази
даних митного органу, присвоєння
реєстраційного номеру; 2) перевірка
митної декларації з питань наявності
поданих разом з митною декларацією
рахунку або іншого документу, який
визначає вартість товару, перевірка за
допомогою програмного забезпечення
правильності заповнення митної
декларації відповідно до вимог,
встановлених законодавством з питань
державної митної справи; 3) прийняття
митної декларації для оформлення, а
саме внесення номеру штампу "Під митним
контролем" до електронної митної
декларації або відмова в прийнятті
митної декларації - оформлення картки
відмови; 4) оформлення митної
декларації.

При цьому, одним з етапів оформлення
митної декларації є здійснення
контролю із застосуванням
автоматизованої системи аналізу та
управління ризиками. За частинами 1, 2
статті 361 Митного кодексу України
управління ризиками - це робота митних
органів з аналізу ризиків, виявлення та
оцінки ризиків, розроблення та
практичної реалізації заходів,
спрямованих на мінімізацію ризиків,
оцінки ефективності та контролю
застосування цих заходів. Під ризиком
розуміється ймовірність недотримання
вимог законодавства України з питань
державної митної справи. Митні органи
застосовують систему управління
ризиками для визначення товарів,
транспортних засобів, документів і
осіб, які підлягають митному контролю,
форм митного контролю, що
застосовуються до таких товарів,
транспортних засобів, документів і
осіб, а також обсягу митного контролю.

За пунктом 1.3 розділу 1 Порядку
застосування автоматизованої системи
аналізу та управління ризиками під час
митного контролю та митного оформлення
товарів із застосуванням вантажної
митної декларації, затвердженого
наказом Державної митної служби
України від 13 грудня 2010 року № 1467,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 11 лютого 2011 року за
№ 180/18918 (далі - Порядок № 1467), оцінка
ризику за вантажною митною декларацією
за допомогою автоматизованою системою
аналізу та управління ризиками
здійснюється шляхом перевірки
електронної копії вантажної митної
декларації. Така перевірка
здійснюється в автоматизованому
режимі після прийняття вантажної
митної декларації до митного
оформлення і внесення електронної
копії вантажних митних декларацій до
бази даних митного органу.

Відповідно до пунктів 1.4, 1.5, 1.6 розділу 1
Порядку № 1467 за результатами оцінки
ризику за вантажною митною декларацією
автоматизованою системою аналізу та
управління ризиками формується
перелік митних процедур. Перелік
митних процедур містить: 1) назву митних
процедур; 2) вид митних процедур
(обов'язкова, обов'язкова за умови, у
разі необхідності); 3) повідомлення до
митних процедур (містить уточнення,
інструкції чи пояснення, які
стосуються застосування митних
процедур, за потреби - уточнення про
товари чи інші умови, за яких
застосування митних процедур є
обов'язковим). Перелік митних процедур
може також не містити жодних вказівок
або містити лише повідомлення без
зазначення митних процедур. Сформовані
автоматизованою системою аналізу та
управління ризиками вказівки, що
містяться в переліку митних процедур,
здійснюються посадовими особами
митних органів при проведенні митного
контролю та митного оформлення, з
урахуванням виду митних процедур та
повідомлення до митних процедур, та
відповідно до нормативно-правових
актів, що регулюють порядок проведення
митного контролю та митного оформлення
товарів і транспортних засобів.

Згідно з пунктом 2.3 розділу 2 Порядку №
1467 митна процедура виду "обов'язкова"
повинна бути здійснена в обов'язковому
порядку, крім випадків, коли: 1)
виконання митних процедур неможливе
(залежно від виду чи характеристики
товару, від наявності відповідних
технічних засобів, від можливості
пред'явлення товару до митного
контролю тощо); 2) виконання митних
процедур недоцільне (очікуваний ефект
від виконання митних процедур не
перевищує затрат ресурсів митних
органів на виконання митних процедур
або виконання митних процедур може
призвести до значної необґрунтованої
затримки митного оформлення); 3)
вказівки щодо виконання митних
процедур суперечать вимогам інших
нормативно-правових актів з питань
митної справи; 4) умови щодо можливого
невиконання митних процедур визначені
іншими нормативно-правовими актами з
питань митної справи, в тому числі щодо
встановлення митними органами до
підприємства рівня довіри.

Під час оформлення позивачем товару за
ВМД №702020001/2013/007351 від 29.07.2013 спрацювала
система АСАУР та було згенеровано
митну формальність "105-2 - Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів" Завдання "Можливе
заниження митної вартості товару.
Здійснити перевірку правильності
визначення митної вартості, звернувши
увагу на вартість ідентичних або
подібних товарів".

Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Враховуючи надані при оформленні ВМД
№702020001/2013/007351 від 29.07.2013 документи,
митницею було запропоновано позивачу
надати для підтвердження заявленої
митної вартості додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) з третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами
визначеними договором (угодою,
контрактом); 3)виписку - з
бухгалтерської документації; 4) за
наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 5)
каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника товару, 6) інші додаткові
наявні документи за власним бажанням
відповідно до положень частини 6статті
53 МКУ, зокрема: якщо рахунок сплачено,
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару; якщо
здійснювалося страхування - страхові
документи, а також документи, що
містять відомості про страхування.

Позивач надав митниці відповідь від
29.07.2013 про неможливість надання
витребуваних документів.

Митним органом проведено консультацію
з декларантом згідно вимогами частини
четвертої статті 57 МКУ, в процесі якої
декларанту надано роз'яснення щодо
причин незастосування попереднього
методу визначення митної вартості за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються, повідомлено про рівень
цін на подібні та ідентичні товари та
запропоновано здійснити коригування
митної вартості оцінюваного товару за
методом визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних товарів
відповідно до положень статті 59 МКУ на
підставі рівня митної вартості
ідентичного товару «Концентрат
вугільний марки «К+КО+КС"» на однакових
умовах поставки із розрахунку 145 дол.
США/тн.

Враховуючи наявність інформації про
декларування позивачем ідентичного
товару "Концентрат вугільний марки
"К-КО+КС" виробництва ВАТ ЦЗФ
"Березовская", РФ за ВМД №702020001/2013/006407
від 04.07.2013, який надійшов на адресу ПАТ
"Алчевськкокс" у рамках поставок за тим
же контрактом № ВУ 610-11 від 06.06.2011р., та
специфікацією № 11 від 18.03.2013р. із
визначенням вартості вугільного
концентрату 145 доларів США за тону, та з
урахуванням того, що дія специфікації
№11 до контракту поширюється на період
квітень-липень 2013 року, а товар
розмитнення якого було заявлено за
декларацією №702020001/2013/007351 від 29.07.2013 був
відвантажений ще 24.06.2013 за декларацією
країни походження (а.с. 33), тобто ще до
початку періоду дії специфікації №12 до
контракту за ціною в 130,50 доларів США за
тону, за якою позивач намагався
розмитнити товар, митний орган на думку
суд правомірно застосував метод
визначення митної вартості товару за
ціною договору щодо ідентичних
товарів.

За таких обставин підстави для
визнання протиправним та скасування
рішення Луганської митниці про
визнання митної вартості товарів
№702020001/2013/000411/2 від 29.07.2013 та скасування
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№702020001/2013/00080 від 29.07.13 відсутні.

Щодо вимоги повернути на рахунок ПАТ
"Алчевськкокс" надмірно сплачений ПДВ в
сумі 1441654,47 грн., який позивач обчислює
як різницю між сумою ПДВ сплаченою за
ціною визначеною митним органом на
рівні 145 доларів США за тону та ціною
контракту 130,50 доларів США за тону слід
зазначити наступне.

Митним органом було прийнято картку
відмови у митному оформленні та
рішення про коригування митної
вартості товарів лише за декларацією
№702020001/2013/007351 від 29.07.2013, що і стало
підставою для подання позивачем нової
декларації №№702020001/2013/007374 від 30.07.2013.

Всі наступні декларації протягом
липня-вересня 2013 року подавалися
позивачем одразу із визначенням ціни
товару 145 доларів США за тону та з
посиланням на рішення про коригування
митної вартості товарів від 29.07.2013
№№702020001/2013/000411/2. Тобто, всі наступні
партії товару позивач одразу
самостійно декларував за ціною
договору щодо ідентичних товарів з
урахуванням наявного рішення про
коригування митної вартості від 29.07.2013,
хоча не був позбавлений можливості
заявляти декларування за ціною
контракту.

Прийняття митним органом рішення про
коригування митної вартості та картки
відмови у митному оформлені однієї
поставки товару не означає, що всі
наступні партії товару також не могли
бути задекларовані за ціною контракту
у разі доведення позивачем належним
чином правомірності застосування саме
цього методу.

Щодо всіх наступних декларацій, на які
позивач посилається у своєму
розрахунку, митним органом не
приймалися будь-які рішення про
коригування митної вартості, митна
вартість за ними визначалася
декларантом самостійно.

Таким чином, самостійне визначення
позивачем ціни товару на рівні 145
доларів за всіма наступними
деклараціями виключає можливість
визначення якоїсь різниці та
повернення позивачу надмірно
сплаченого ПДВ, оскільки надмірна
сплата і не відбувалася.

Тим більше, враховуючи попередній
висновок суду про правомірність
прийнятого рішення про коригування
митної вартості товарів від 29.07.2013 у
задоволенні вимог про повернення
надміру сплаченої суми ПДВ слід
відмовити.

Враховуючи викладене у задоволенні
позовних вимог слід відмовити
повністю.

Частиною 2 статті 94 КАС України
встановлено, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони - суб'єкта
владних повноважень, суд присуджує з
іншої сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Оскільки відповідачем,
суб'єктом владних повноважень,
зазначені витрати не здійснювалися,
вони не підлягають стягненню з
позивача.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Враховуючи, що у задоволенні майнових
вимог позивача було відмовлено, решта
суми судового збору при зверненні до
суду з вимогами майнового характеру у
розмірі 4129 грн. 20 коп. підлягає
стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
2, 17, 18, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "Алчевський
коксохімічний завод" до Луганської
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Луганській області
про визнання протиправним та
скасування рішення №702020001/2013/000411/2 від
29.07.2013, скасування картки відмови в
прийнятті митної декларації
№702020001/2013/00080 від 29.07.2013, повернення
надмірно сплаченого податку на додану
вартість у розмірі 1 441 654 грн. 47 коп.
відмовити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Алчевський коксохімічний
завод", м. Алчевськ, вул. Красних
партизан, буд. 1, ід. код 00190816 на користь
Державного бюджету України (отримувач:
УДКСУ у м. Луганську, код ОКПО: 37991503, МФО:
804013, банк отримувача: ГУДКСУ у
Луганській області, рахунок: 4006,
код класифікації доходів (ККД): 22030001,
символ: 206,) решту суми судового збору,
що підлягає сплаті за вимогами
майнового характеру в розмірі 4129 грн. 20
коп. (чотири тисячі сто двадцять дев'ять
гривень 20 коп.)

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Постанова у повному обсязі складена та
підписана 03.02.2014.

Суддя
А.М. Каюда