Справа № 2-а-1517/11/1514
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 р.ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа №
2-а-1517/11/1514

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції:
Сопільняк О.М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді -Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Левицької
З.С.розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Кодимського районного суду
Одеської області від 20.11.2012 р. по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Слобідської селищної ради
Кодимського району Одеської області за
участю третьої особи ОСОБА_6 про
визнання протиправною бездіяльність,
визнання незаконним та скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2011 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до Слобідської селищної
ради Кодимського району Одеської
області та просила визнати незаконним
та скасувати рішення селищної ради
№177-V від 16 травня 2007 року в частині
безоплатної передачі у її власність
земельної ділянки розміром 0.1435 га.та
зобов'язати відповідача прийняти нове
рішення, яким безоплатно виділити їй
земельну ділянку у розмірі 0.15 га.

26 серпня 2011 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до Слобідської селищної
ради Кодимського району Одеської
області та просила визнати
протиправною бездіяльність ради щодо
вирішення земельного спору та
зобов'язати відповідача відновити
межі земельних ділянок по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кодимського районного суду
Одеської області від 29 вересня 2011 року
позови було об'єднано в одне
провадження .

Постановою Кодимського районного
адміністративного суду Одеської
області від 20 листопада 2012 року у
задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій вважає вказану постанову
прийнятою з порушенням норм
процесуального права, просив її
скасувати та прийняти нову , якою
задовольнити позов.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду були
сповіщені належним чином відповідно до
ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що 16 травня 2007 року Слобідською
селищною радою Кодимського району
прийнято рішення №177-V, яким
затверджено технічну документацію по
видачі громадянам України державних
актів на землю для обслуговування
житлових будинків і господарських
споруд та ведення особистого
селянського господарства, межі яких
визначені в натурі (на місцевості) та
перебувають у їхньому користування на
території селищної ради (п.1).

Пунктом 2 цього рішення безоплатно
передано у власність громадян згідно з
додатком земельні ділянки для
обслуговування житлових будинків і
господарських споруд та ведення
особистого селянського господарства.

Згідно додатку до вказаного рішення
ОСОБА_5 безоплатно передано земельну
ділянку розміром 0.1435 га. для
обслуговування житлового будинку в
АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 безоплатно
передано земельну ділянку розміром 0.1426
га. для обслуговування житлового
будинку в АДРЕСА_2.

Згідно ст.116 ЗК України ( в
редакції,діючої на момент виникнення
правовідносин) громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та
юридичними особами на земельні
ділянки, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі:

а) приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, провадиться
один раз по кожному виду використання.

Надання у користування земельної
ділянки, що перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.118 Земельного Кодексу
України, громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Відповідний орган місцевого
самоврядування або орган виконавчої
влади в місячний термін розглядає
клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
приватизації земель.

Передача земельних ділянок у власність
громадянам - працівникам державних та
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій, а
також пенсіонерам з їх числа
провадиться після затвердження
проекту приватизації земель у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Відповідна місцева державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає заяву, а при
передачі земельної ділянки
фермерському господарству - також
висновки конкурсної комісії, і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

Апеляційним судом встановлено ,що у
матеріалах , яки були підставами для
прийняття 16 травня 2007 року Слобідською
селищною радою Кодимського району
прийнято рішення №177-V та доданих до
вказаного рішення - відсутна технічна
документація по видачі громадянам
України державних актів на землю для
обслуговування житлових будинків і
господарських споруд та ведення
особистого селянського господарства,
межі яких визначені в натурі (на
місцевості) та перебувають у їхньому
користування на території селищної
ради .

Згідно ч.3,5 ст.158 Земельного Кодексу
України (в ред., діючої на момент
виникнення правовідносин) органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, а також спори
щодо розмежування меж районів у містах.
У разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування, органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів спір вирішується судом.

Згідно ст.159 Земельного Кодексу
України (в ред., діючої на момент
виникнення правовідносин) земельні
спори розглядаються органами
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів та органами місцевого
самоврядування на підставі заяви
однієї із сторін у місячний термін з
дня подання заяви. Земельні спори
розглядаються за участю зацікавлених
сторін, які повинні бути завчасно
повідомлені про час і місце розгляду
спору. У разі відсутності однієї із
сторін при першому вирішенні питання і
відсутності офіційної згоди на розгляд
питання розгляд спору переноситься.
Повторне відкладання розгляду спору
може мати місце лише з поважних причин.
Відсутність однієї із сторін без
поважних причин при повторному
розгляді земельного спору не зупиняє
його розгляд і прийняття рішення. У
рішенні органу місцевого
самоврядування або органу виконавчої
влади з питань земельних ресурсів
визначається порядок його виконання.
Рішення передається сторонам у 5-денний
термін з часу його прийняття.

Судами 1-ої та апеляційної інстанцій
було встановлено ,що позивачка ОСОБА_5
починаючи з 2010 року неодноразово
зверталася до Слобідської селищної
ради з питань врегулювання земельного
спору, але органом місцевого
самоврядування не приймалося жодного
рішення з цього питання у порушення
ст.159 Земельного Кодексу України

Згідно з ст.12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить:

а) розпорядження землями
територіальних громад;

б) передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;

д) організація землеустрою;

є) здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності, додержанням
земельного та екологічного
законодавства;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу
України сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України,
від 21.05.1997, № 280/97-ВР "Про місцеве
самоврядування в Україні» до виключної
компетенції міських рад належить
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Згідно ст.2 Закону України, від 22.05.2003, №
858-IV "Про землеустрій" землеустрій
забезпечує встановлення і закріплення
на місцевості меж
адміністративно-територіальних
утворень, територій
природно-заповідного фонду та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення, меж
земельних ділянок власників і
землекористувачів

Згідно ст.19 Закону № 858-IV до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у сфері землеустрою на
території сіл, селищ, міст належить
організація і здійснення землеустрою.

Згідно ст.20 Закону № 858-IV землеустрій
проводиться в обов'язковому порядку на
землях усіх категорій незалежно від
форми власності в разі:

б) встановлення та зміни меж об'єктів
землеустрою, у тому числі визначення та
встановлення в натурі (на місцевості)
державного кордону України;

в) надання, вилучення (викупу),
відчуження земельних ділянок;

г) встановлення в натурі (на місцевості)
меж земель, обмежених у використанні і
обмежених (обтяжених) правами інших
осіб (земельні сервітути);

ґ) організації нових і впорядкування
існуючих об'єктів землеустрою;

Заходи, передбачені затвердженою в
установленому порядку документацією
із землеустрою, є обов'язковими для
виконання органами державної влади та
органами місцевого самоврядування,
власниками землі, землекористувачами,
у тому числі орендарями.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
вказане рішення Слобідської селищної
ради Кодимського району №177-V від 16
травня 2007 року, є безпідставним та
підлягає скасуванню, так як у
матеріалах , яки були підставами для
прийняття 16 травня 2007 року Слобідською
селищною радою Кодимського району
прийнято рішення №177-V та доданих до
вказаного рішення - відсутна технічна
документація по видачі громадянам
України державних актів на землю для
обслуговування житлових будинків і
господарських споруд та ведення
особистого селянського господарства,
межі яких визначені в натурі (на
місцевості) та перебувають у їхньому
користування на території селищної
ради , що суперечить вимогам 116,118
Земельного Кодексу України(в ред.,
діючої на момент виникнення
правовідносин)

Крім того, відповідач у порушення вимог
Земельного кодексу України та Закону
України, від 21.05.1997, № 280/97-ВР "Про
місцеве самоврядування в Україні» без
відповідного рішення компетентного
органу або суду ,що набуло законної
сили, щодо вирішення земельного спору
та встановлення порядку користування
земельними ділянками та їхнього
остаточного розміру , із врахуванням
встановленого порядку,орган місцевого
самоврядування ,грубо порушивши права
позивача, передав спірну земельну
ділянку іншій особі .

Але,питання встановлення та
відновлення меж земельних ділянок
можливо вирішити тільки після
врегулювання земельного спору, у
зв'язку з чим позовні вимоги щодо
зобов'язання здійснити ці дії є
передчасними та не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до п. 3. ч.1. ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
доходить до висновку про необхідність
скасувати постанову суду 1-ої інстанції
, та прийняти нову постанову про
часткове задоволення позову.

Керуючись ч.1 ст. 195,196, 198, 202, ч.2 ст. 205, ч.1
ст.207, ст. 210, ст.211, ст. 212 , ч. 5 ст. 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Постанову Кодимського районного суду
Одеської області від 20.11.2012
р.-скасувати.

Прийняти по справі нову постанову :

Адміністративний позов ОСОБА_5
-задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Слобідської селищної ради
Кодимського району Одеської області
№177-V від 16 травня 2007 року в частині
безоплатної передачі у власність
ОСОБА_5 земельної ділянки розміром 0.1435
га. для обслуговування житлового
будинку в АДРЕСА_1

Визнати протиправною бездіяльність
селищної ради Кодимського району
Одеської області щодо вирішення
земельного спору за зверненнями
ОСОБА_5.

У задоволенні решти адміністративного
позову -відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів зі дня
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя пис/

Судді: