Справа № 2-а-5531/08/1770
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-5531/08/1770

27 січня 2014 року 11год. 45хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Борискіна С.А. за участю секретаря
судового засідання Вавелюк А.І та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Никонець Д.А.;

відповідача: представник Наконечний
Ю.М.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Підприємство споживчої
кооперації "Корецький хлібокомбінат"
Корецької райспоживспілки до
Гощанська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Підприємство споживчої кооперації
«Корецький хлібокомбінат» Корецької
райспоживспілки (далі по тексту -
позивач, ПСК «Корецький
хлібокомбінат») звернулось до
Гощанської міжрайонної державної
податкової інспекції Рівненської
області Державної податкової служби
(далі по тексту - відповідач, Гощанська
МДПІ) з позовом про визнання нечинними
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2009 року позов був задоволений повністю:
визнані нечинними податкові
повідомлення - рішення №/0 від
08.09.2008 року повністю та №00312/17-51/0 від
08.09.2008 року в частині визначення
податкового зобов'язання за платежем
податок на доходи фізичних осіб у
розмірі 205,92 грн. основного зобов'язання
та 411,84 грн. - штрафної санкції.
Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.11.2012 року
постанова Рівненського окружного
адміністративного суду була скасована
в частині визнання нечинним
податкового повідомлення - рішення
№/0 від 08.09.2008 року на суму 5040,10
грн., з яких 4225,00 грн. за основним
платежем та 815,10 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями. У решті
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 24.09.2009 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 03.12.2013 року постанови
Рівненського окружного
адміністративного суду України та
Львівського апеляційного суду України
у цій справі скасовані, а справа
направлена до суду першої інстанції на
новий судовий розгляд.

Після надходження справи до
Рівненського окружного
адміністративного суду, судом
відповідно до вимог ст.55 КАС України
здійснено заміну первинного
відповідача - Гощанську міжрайонну
державну податкову інспекцію
Рівненської області Державної
податкової служби на належного -
Гощанську об'єднану державну податкову
інспекцію Головного управління
Міндоходів у Рівненській області.

Крім того, позивачем подано заяву про
зменшення позовних вимог (т.2 а.с.42), яка
була судом прийнята. За наслідками
зменшення позовних вимог ПСК
«Корецький хлібокомбінат» просить суд
визнати нечинними податкові
повідомлення - рішення №/0 від
08.09.2008 року в частині визначення
податкового зобов'язання за платежем
податок на прибуток за основним
платежем у розмірі 46500,00 грн. та
штрафної (фінансової) санкції в розмірі
15525,00 грн. та №00312/17-51/0 від 08.09.2008 року в
частині визначення податкового
зобов'язання за платежем податок на
доходи фізичних осіб у розмірі 205,92 грн.
основного зобов'язання та 411,84 грн. -
штрафної (фінансової) санкції.

Позовні вимоги полягають у наступному.

За результатами проведеної планової
документальної перевірки з питань
дотримання вимог податкового
законодавства ПСК «Корецький
хлібокомбінат» за період з 01.07.2007 року
по 30.06.2008 року Гощанською МДПІ складено
від 28.08.2008року № 224/23-50/01759493. Перевіркою
виявлено порушення позивачем вимог пп.
4.1.6 п. 4.1 ст. 4, пп. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», абз «е» пп. 6.3.3 п. 6.3, пп. 6.5.1
п. 6.5 ст. 6, пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»,
у зв'язку з чим прийнято податкові
повідомлення - рішення від 08.09.2008 року №
/0, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 67065,10 грн. (50725 грн. -
основний платіж та 16 340грн. - фінансова
санкція) та №000312/17-51/0, яким позивачу
визначено податкове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб на
загальну суму 978,69 грн., (326, 23 грн. -
основний платіж та 652,46 - фінансова
санкція).

Як вбачається з матеріалів справи, ПСК
«Корецький хлібокомбінат» є
підприємством Корецької районної
спілки споживчих товариств.
Постановами правління Корецької
районної спілки споживчих товариств
від 31.08.2006 року № 19 вирішено збільшити
розмір статутного фонду позивача до
одного мільйона гривень. Згідно
банківських виписок, Корецькою
районною спілкою споживчих товариств
перераховано кошти на поповнення
статутного фонду Підприємства у
розмірі 186000 грн., у тому числі 145000 грн.
за 2007 рік та 41000 грн. за І півріччя 2008
року. У бухгалтерському обліку вказані
кошти позивачем відображені за дебетом
рахунку 311 «рахунки в банках» в
кореспонденції з кредитом рахунку 40
«статутний капітал». Позивач вважає, що
отримані позивачем від учасників
товариства грошові кошти були
спрямовані на поповнення його
статутного капіталу і не являються
безповоротною фінансовою допомогою, а
відтак до складу оподаткованого доходу
відповідно до вимог пп.4.2.5 п.4.2 ст.4
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» не включається.

Крім того, позивач не погоджується з
висновками про порушення вимог абз. «е»
пп.6.3.3 п.6.3 ст.6 Закону України «Про
податок на доходи фізичних осіб». При
цьому зазначає, що позивачу не було
відомо про те, що працівник ОСОБА_4 є
підприємцем. Крім того, у періоді, що
перевірявся, той не отримував доходів
від підприємницької діяльності. Відтак
податкова пільга була застосована
правомірно.

Представник позивача позов підтримав
повністю. Просив суд позов
задовольнити з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог, а саме:
визнати нечинними податкові
повідомлення - рішення №/0 від
08.09.2008 року в частині визначення
податкового зобов'язання за платежем
податок на прибуток за основним
платежем у розмірі 46500,00 грн. та
штрафної (фінансової) санкції в розмірі
15525,00 грн. та №00312/17-51/0 від 08.09.2008 року в
частині визначення податкового
зобов'язання за платежем податок на
доходи фізичних осіб у розмірі 205,92 грн.
основного зобов'язання та 411,84 грн. -
штрафної (фінансової) санкції.

Представник відповідача позов не
визнав, подав письмові заперечення у
справі та пояснив, що виявлені під час
перевірки порушення податкового
законодавства знайшли своє
підтвердження у матеріалах справи, а
відтак прийняті податкові
повідомлення - рішення є правомірними.
Просив у задоволенні позову відмовити
повністю.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що
адміністративний позов слід
задовольнити частково. Суд виходив з
такого.

Так, з 11 по 22 серпня 2008 року
ревізорами-інспекторами Гощанської
МДПІ проведено планову документальну
перевірку з питань дотримання вимог
податкового законодавства позивачем
за період з 01.07.2007 року по 30.06.2008 року,
про що складено акт від 28.08.2008 року (т.1
а.с.3-18).

На підставі зазначеного акту
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення:

- № /0 (т.1 а.с.20), яким
визначено позивачу податкове
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 67065,10 грн., з якої 50725 грн. - основний
платіж та 16 340 грн.-фінансова санкція, у
зв'язку з не включенням до складу
валового доходу суми отриманої
безповоротної допомоги в сумі 145 тис.
грн. за 2007 рік та 41 тис. грн. за півріччя
2008 року, а також заниження доходів від
продажу товарів в розмірі 5 962 грн. за 3-4
кв. 2007 року, в розмірі 7 219 грн. за
півріччя 2008 року, завищення валових
витрат в розмірі 3 718 грн. за півріччя 2008
року;

- №000312/17-51/0 (т.1 а.с.19), яким
визначено позивачу податкове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на загальну суму 978,69 грн.,
з якої 326,23 грн. - основний платіж та 652,46
грн. - фінансова санкція, у зв'язку з
недоутриманням податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 326,23 грн., з яких
205,92 грн. у порушення вимог абз. «е» пп.
6.3.3 п. 6.3 ст. 6 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» та 120,31
грн. в порушення вимог пп. 6.5.1 п. 6.5 ст. 6,
пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 названого Закону.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до статуту позивача,
зареєстрованого державним
реєстратором 05.11.2004 року (т.1 а.с.138-145),
позивач є підприємством Корецької
районної спілки споживчих товариств.
Вищим органом його управління є
правління Корецької райспоживспілки
споживчих товариств. Постановами
правління Корецької районної спілки
споживчих товариств від 31.08.2006 року за
№ 19 (т.1 а.с.100) вирішено збільшити розмір
статутного фонду позивача до одного
мільйона гривень.

Згідно з банківськими виписками, що
містяться в матеріалах справи (т.1
а.с.95-99) Корецькою райспоживспілкою
споживчих товариств перераховано
коштів на поповнення статутного фонду
в розмірі 186 тис.грн., в тому числі 145 тис.
грн. за 2007рік та 41 тис. грн. за півріччя
2008 року.

Крім того, відповідно до даних висновку
судово-економічної експертизи №0183 від
30.07.2009 року (т.1 а.с.153-158) встановлено, що в
бухгалтерському обліку (головні книги
за 2007 та 2008рр.) позивачем відображені за
дебетом рахунку 311 «рахунки в банках» в
кореспонденції з кредитом рахунку 40
«статутний капітал».

Відповідно до пояснень представників
сторін, статутний фонд позивача згідно
його установчих документів не
сформований. Змін щодо формування
статутного фонду позивач до установчих
документів не вносилося на дату
поповнення статутного фонду.

Відповідач вважає, що отримані кошти є
безповоротною фінансовою допомогою, а
відтак підлягають включенню до складу
валового доходу позивача згідно п.п.4.1.6
п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Суд погоджується з такою правовою
позицією представника Гощанської ОДПІ,
враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» об'єктом оподаткування є
прибуток, який визначається шляхом
зменшення суми скоригованого валового
доходу звітного періоду.

Згідно ст. 4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
валовим доходом є загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах. Валовий дохід включає доходи з
інших джерел, у тому числі у вигляді сум
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником у звітному
періоді, вартості товарів (робіт та
послуг), безоплатно наданих платнику
податку у звітному періоді.

Підпунктом 4.2.5 п.4.2 ст.4 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» передбачено, що суми
коштів або вартість майна, що надходять
платнику податку у вигляді прямих
інвестицій або реінвестицій у
корпоративні права, емітовані таким
платником податку, в тому числі грошові
або майнові внески, згідно з договорами
про спільну діяльність на території
України без створення юридичної особи
не включаються до складу валового
доходу платника податку.

Згідно пп.1.28.2 п.1.28 ст.1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» пряма інвестиція
господарська операція, яка передбачає
внесення коштів або майна до
статутного фонду юридичної особи в
обмін на корпоративні права, емітовані
такою юридичною особою.

Статутний капітал товариства з
обмеженою відповідальністю
утворюється за корпоративною формою її
організації, яка полягає у закріпленні
частки статутного капіталу за кожним
власником шляхом емісії корпоративних
прав.

Відомості щодо розміру статутного
капіталу, складу учасників товариства,
розмір часток кожного з них та порядок
внесення вкладів фіксуються в статуті
товариства, на підставі якого
товариство створюється і діє.

Відповідно до ч.2 ст.87 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
товариство має право змінювати
(збільшувати або зменшувати) розмір
статутного фонду в порядку,
встановленому цим Кодексом та законом,
прийнятим відповідно до нього.

Частиною 2 ст.16 Закону України «Про
господарські товариства» передбачено,
що прийняття рішення щодо збільшення
статутного капіталу можливе лише після
внесення повністю всіма учасниками
своїх вкладів.

У випадку збільшення розміру
статутного капіталу товариства з
обмеженою відповідальністю розмір,
форма і порядок внесення учасниками
додаткових вкладів встановлюється
загальними зборами товариства з
дотриманням вимог статей 13, 16, 51, 59, 60
Закону України «Про господарські
товариства», які узгоджуються з
положеннями ГК та Цивільного кодексу
України.

Статтею 7 Закону України «Про
господарські товариства» передбачено,
що товариство зобов'язане у п'ятиденний
строк повідомити орган, що провів
реєстрацію про зміни, які сталися в
установчих документах, для внесення
необхідних змін до державного реєстру.

Положення частини третьої статті 87 ГК
України, з якими кореспондуються і
положення Закону України «Про
господарські товариства»,
встановлюють, що рішення товариства
про зміни розміру статутного фонду
набирає чинності з дня їх внесення до
державного реєстру.

Отже, закон зобов'язує господарське
товариство зареєструвати саме рішення
про зміну розміру статутного фонду, яке
з цього моменту набирає юридичної сили
і є підставою для відображення в
бухгалтерському обліку відповідних
господарських операцій, пов'язаних з
цим, а не факту зміни (у цьому випадку
збільшення) статутного фонду. Про це
свідчить і порядок здійснення
державної реєстрації змін до
установчих документів юридичної особи,
визначений Законом України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», який не
містить вимоги до юридичної особи щодо
надання будь-яких даних про сплату
учасниками внесків до статутного фонду
при проведенні державної реєстрації
змін до установчих документів.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави
для висновку, що кошти, отримані
товариством від учасників як додаткові
внески, до моменту здійснення
державної реєстрації змін до
установчого документу (статуту), в
якому саме і містяться відомості щодо
розміру та порядку внесення вкладів до
статутного фонду, не можуть бути
визнані прямою інвестицією в емітовані
таким товариством корпоративні права в
розумінні абзацу другого підпункту 1.28.2
пункту 1.28 статті 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
оскільки такі права не можуть
виникнути до набрання ними чинності.

Зазначена позиція міститься також в
постанові Верховного Суду України від
21.02.2012 року.

Таких чином, відповідач правомірно
включив до складу валового доходу
кошти, направлені на поповнення
статутного фонду в розмірі 186 тис. грн.,
в тому числі 145 тис. грн. за 2007 рік та 41
тис. грн.. за півріччя 2008 року.

Стосовно ж обставин, відображених у
названому вище акті перевірки, щодо
заниження позивачем доходів від
продажу товарів в розмірі 5 962 грн. за 3-4
кв. 2007 року, за півріччя 2008 року в
розмірі 219 грн. (т.1 а.с.120) та завищення
валових витрат за півріччя 2008 року в
розмірі 3718 грн. (т.1 а.с.122), то позивач
зменшив позовні вимоги та податкове
повідомлення-рішення у цій частині не
оскаржує.

Відтак суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог щодо
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення №/0 від
08.09.2008 року в частині визначення
податкового зобов'язання за платежем
податок на прибуток за основним
платежем у розмірі 46500,00 грн. та
штрафної (фінансової) санкції в розмірі
15525,00 грн.

Стосовно позовних вимог щодо визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення №00312/17-51/0 від
08.09.2008 року в частині визначення
податкового зобов'язання за платежем
податок на доходи фізичних осіб у
розмірі 205,92 грн. основного зобов'язання
та 411,84 грн. - штрафної (фінансової)
санкції, суд зазначає таке.

Податкове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб у спірній частині
визначено позивачу за неутримання
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 205, 92 грн. при виплаті доходів
самозайнятій особі від
підприємницької діяльності ОСОБА_4,
місячний оподатковуваний дохід якого
зменшено на розмір соціальної пільги.
При цьому, на думку податкового органу,
ОСОБА_4 одночасно отримував доходи від
підприємницької діяльності
(жовтень-грудень 2007 року,
лютий-березень 2008 року) (т.1 а.с.132). Проте,
доказів отримання доходу зазначеною
особою протягом вказаного періоду
відповідач не надав.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що ПСК «Корецький
хлібокомбінат не повинно нести
відповідальність за вказане
правопорушення відповідно до п.п.6.3.2,
п.п.6.3.5. ст.6 Закону України «Про податок
з доходів фізичних осіб» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин).

Підпункт 6.3.2 ст.6 цього Закону
передбачає, що платник податку подає
працедавцю заяву про самостійне
обрання місця застосування податкової
соціальної пільги (далі - заява про
застосування пільги) за формою,
визначеною центральним податковим
органом. Порядок надання таких
документів та їх склад визначається
Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.4 «Порядку надання документів
та їх склад при застосуванні
податкової соціальної пільги»,
затвердженого Постановою КМ України
від 26 грудня 2003 р. №2035, пільга починає
застосовуватися працедавцем з
податкового місяця, в якому платник
податку подав працедавцю заяву про її
застосування з відповідними
документами, і зупиняється з
податкового місяця, в якому платник
податку подав заяву про відмову від
пільги або припинив трудові відносини
з таким працедавцем. Перелік
документів, що подаються для
застосування соціальної пільги
визначено названим порядком. Серед
вказаного переліку відсутній обов'язок
позивача щодо витребування від
працівника відомостей про відсутність
реєстрації вказаної особи як
самозайнятої - суб'єкта
підприємницької діяльності.
Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Відповідачем не оскаржуються фактичні
обставини щодо подання працівником
позивача повного переліку документів
визначеного Порядком надання
документів та їх склад при
застосуванні податкової соціальної
пільг, затв. Постановою КМ України від 26
грудня 2003 р. №2035 для застосування
соціальної пільги.

Що ж до застосування такої пільги до
названого працівника, який є суб'єктом
підприємницької діяльності, то подання
таких відомостей позивачу не
передбачено діючим законодавством
України, а відтак позивач не міг знати,
що працівник, який подав заяву про
застосування соціальної пільги, є
суб'єктом підприємницької діяльності.

Відповідно до п.п.6.3.5. п. 6.3 ст.6 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» працедавець, який на
підставі належним чином отриманої
заяви платника податку про
застосування пільги застосовує таку
пільгу, не несе будь-якої
відповідальності за порушення таким
платником податку вимог підпункту 6.3.1
цього пункту, за винятком, коли такий
працедавець і такий платник податку є
пов'язаними особами або коли суд
встановлює факт змови між таким
працедавцем і таким платником податку,
спрямованої на ухилення від
оподаткування податком. Відповідач не
надав суду доказів, що працівник
позивача - самозайнята особа, до якої
застосовано соціальну пільгу, є
пов'язаною особою. Судом також не
встановлено факту змови між таким
працедавцем і таким платником податку,
спрямованої на ухилення від
оподаткування цим податком.

Таким чином, відповідачем неправомірно
визначено позивачу податкове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 205,92 грн. та
відповідно штрафну (фінансову) санкцію
на вказану суму в розмірі 411,84грн., а
відтак в цій частині позовні вимоги
підлягають до задоволення.

Враховуючи повноваження, визначені ч.1
ст.162 КАС України, суд задовольняє
позовні вимоги частково шляхом
прийняття постанови про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№00312/17-51/0 від 08.09.2008 року в частині
визначення податкового зобов'язання за
платежем податок на доходи фізичних
осіб у розмірі 205,92 грн. основного
зобов'язання та 411,84 грн. - штрафної
санкції.

Відповідно до вимог ч.3 ст.94 КАС України
суд присуджує на користь позивача
судові втрати (які складають з судового
збору - 6 грн. 80 коп. та витрат на оплату
експертизи - 6900 грн.) пропорційно до
задоволених вимог у розмірі 69 грн. 07
коп.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Гощанської міжрайонної державної
податкової інспекції Рівненської
області №00312/17-51/0 від 08.09.2008 року в
частині визначення податкового
зобов'язання за платежем податок на
доходи фізичних осіб в розмірі 205,92 грн.
основного зобов'язання та 411,84 грн.
штрафної санкції.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити на користь позивача
Підприємство споживчої кооперації
"Корецький хлібокомбінат" Корецької
райспоживспілки із Державного бюджету
судовий збір у розмірі 69 (шістдесят
дев'ять) грн. 07 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Борискін
С.А.