Справа № 2а-1689/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2014 р. м. Київ
К/800/45690/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на
постанову Личаківського районного
суду м. Львова від 14 листопада 2011 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 1 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області,
управління пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області про зобов'язання
перерахувати та виплатити державну та
додаткову пенсію,

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідача. Просив визнати
неправомірними дії Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області щодо відмови в
нарахуванні та виплаті йому основної
та додаткової пенсії з 01 січня 2011 року
та стягнути з Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області недоплачену пенсію за період з
01 листопада 2006 року по 01 січня 2011 року з
урахуванням виплачених сум.

Посилався на те, що розмір призначеної
і виплачуваної йому пенсії не
відповідає розміру, передбаченому
законодавством, проте відповідач
відмовляється привести його у
відповідність до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Заперечуючи проти позову, управління
пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області зазначало, що
позивачу з 18 березня 1996 року призначена
пенсія відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» та він отримує
підвищення до пенсії як інвалід 2 групи
внаслідок захворювання, пов'язаного з
виконанням обов'язків військової
служби по ліквідації аварії на ЧАЕС,
згідно Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Постановою Личаківського районного
суду м. Львова від 14 листопада 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 1 серпня 2013 року,
позов задоволено частково. Визнано
протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області в частині відмови в
нарахуванні та виплаті позивачу
державної та додаткової пенсій
відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 1 січня 2011 року по 22 липня 2011
року. Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області провести перерахунок та
виплату позивачу державної пенсії та
додаткової пенсії за період з 1 січня 2011
року по 22 липня 2011 року відповідно до
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням виплачених
сум. В задоволенні решти позову
відмовлено.

У касаційній скарзі Головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати вказані
судові рішення та направити справу до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи касаційної скарги та
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до статті 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач є інвалідом
другої групи, учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та особою, захворювання якої пов'язано
з наслідками Чорнобильської
катастрофи, віднесеною до першої
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вирішуючи спір та задовольняючи
позовні вимоги, що стосуються
додаткової пенсії суди попередніх
інстанцій виходили з того, що при
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої статтями 50, 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах,
зокрема, інвалідам ІІ групи - 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 53 зазначеного
Закону виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Виходячи з викладеного, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку про наявність у
позивача права на перерахунок
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі
встановленому ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а тому
правомірно зобов'язали Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області здійснити
перерахунок та виплату позивачу
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі
встановленому ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч. 1 ст. 28 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 1 січня 2011 року.

Разом з тим, з висновками судів про
зобов'язання відповідача виплачувати
позивачу державну пенсію відповідно до
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» погодитися не можна,
оскільки всупереч вимог ст. 159 КАС
України їх зроблено без повного та
всебічного з'ясування обставин в
адміністративній справі.

Державна пенсія особам, віднесеним до
категорії 1, передбачена статтею 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 11 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» передбачено, що умови, норми і
порядок пенсійного забезпечення
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
і цим Законом.

Згідно статті 7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», військовослужбовцям, особам, які
мають право на пенсію за цим Законом та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» особі, яка має
одночасно право на різні види пенсії
(за віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника), призначається
один із цих видів пенсії за їх вибором.

Проте, всупереч вимог статті 159 КАС
України суди першої та апеляційної
інстанцій не перевірили належним чином
доводів управління пенсійного
забезпечення військовослужбовців та
деяких інших категорій громадян
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області, що
позивач отримує пенсію на підставі
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», а не Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та не з'ясували, яку із
державних пенсій за його вибором
отримує позивач, чи звертався він до
органів Пенсійного фонду України із
заявою про перехід на інший вид пенсії,
зокрема відповідно до статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а якщо звертався, то хто повинен бути
відповідачем за цими вимогами.

Згідно Положення про Головні
управління Пенсійного фонду України
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27 червня
2002 року № 11-2 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12 липня
2002 року за № 581/6869), відповідно до якого
зазначене управління здійснює
призначення (перерахунок) та виплату
пенсії виключно військовослужбовцям,
особам рядового і начальницького
складу та іншим особам, які мають право
на пенсію відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб». У решті випадків
функції щодо призначення (перерахунку),
виплати пенсії іншим категоріям осіб
в порядку, встановленому чинним
законодавством, здійснюють районні
управління відповідно до Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах в містах,
затверджених постановою правління ПФУ
від 30 квітня 2002 року № 8-2 (зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 21
травня 2002 року за № 442/6730).

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанцій
і направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

За таких обставин, коли і судом першої,
і апеляційної інстанцій порушено
вищезазначені норми процесуального
права, які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, а суд
касаційної інстанції в силу ст. 220 КАС
України не може досліджувати
обставини, які не були встановлені
судами попередніх інстанцій, судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій не можуть залишатися без
змін і підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області задовольнити частково.

Постанову Личаківського районного
суду м. Львова від 14 листопада 2011 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 1 серпня 2013
року скасувати в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_5 про зобов'язання
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області здійснити
перерахунок та виплату державної
пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та справу в цій частині позовних вимог
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В решті судові рішення залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк