Справа № 823/4119/13-а
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
справа № 823/4119/13-а

16 год. 19 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Коваленка В.І.,

за участю секретаря - Савости С.В.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до сектору у Черкаській області
Державної інспекції України з контролю
за цінами про визнання недійсним
рішення про застосування економічних
санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до суду з адміністративним
позовом до сектору у Черкаській
області Державної інспекції України з
контролю за цінами про визнання
недійсним рішення про застосування
економічних санкцій № 29 від 17.02.2010р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що працівниками державної
інспекції з контролю за цінами в
Черкаській області проведено
перевірку дотримання вимог чинного
законодавства з питань ціноутворення.
За результатами перевірки складено акт
№0280 від 15.02.2010р., в якому зафіксовано
факт отримання необґрунтованої
виручки позивачем. На підставі
зазначеного акту прийнято рішення про
застосування економічних санкцій № 29
від 17.02.2010р.

Позивач вважає, що зазначене рішення
суперечить чинному на момент прийняття
законодавству, а саме положенням
Закону України «Про ціни і
ціноутворення» від 3 грудня 1990 року №
507-XII та наказу Міністерства економіки
та з питань європейської інтеграції
України, Міністерства фінансів України
№ 298/519 від 3 грудня 2001 року «Про
затвердження Інструкції про порядок
застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами»,
оскільки відповідачем не досліджено
фактичне одержання позивачем виручки
від реалізації продукції, в той час як
позивач частину такої продукції не
реалізував та повернув постачальникам.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Відповідач подав заперечення проти
адміністративного позову, в яких
зазначив, що в ході проведення
перевірки позивача встановлено, що
позивач застосував торгівельні
надбавки при реалізації цукру, масла
вершкового, яєць курячих в розмірі від
22,1% до 86,8% замість встановленого
10-відсоткового граничного рівня, який
встановлено розпорядженням голови
Черкаської обласної державної
адміністрації № 464 від 29.12.2007р. «Про
регулювання цін на основні продовольчі
товари». На підставі наведеного
відповідач вважає, що прийняв
правомірне рішення та не порушував
вимог закону, а тому просив суд
відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, хоча про дату
час та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов
до такого висновку.

Згідно відомостей, які містяться в
матеріалах справи, вбачається, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований 27.07.1994р. як суб'єкт
господарювання. Здійснює діяльність у
сфері роздрібної торгівлі продуктами
харчування.

В судовому засіданні встановлено, що
посадовими особами державної
інспекції з контролю за цінами у
Черкаській області за період із 01.01.2010р.
по 05.02.2010р. проведено позапланову
перевірку позивача з питань дотримання
порядку встановлення та застосування
цін на окремі види продовольства
відповідно до вимог постанови Кабінету
Міністрів України № 1548 від 25.12.1996р.,
розпоряджень голови Черкаської
обласної державної адміністрації № 464
від 29.12.2007 р. «Про регулювання цін на
основні продовольчі товари» зі змінами
внесеними розпорядженнями голови
Черкаської обласної державної
адміністрації № 97 від 01.04.2008р. та № 163
від 15.06.2009р.

За результатами зазначеної перевірки
перевіряючими складено акт № 0280 від
15.02.2009 р. Цим актом зафіксовано, що при
формуванні та застосуванні роздрібної
ціни на цукор, масло вершкове, яйця
курячі застосований завищений рівень
торговельної надбавки від 22,1 до 86,8
відсотків, а тому сума необґрунтованої
виручки, одержаної позивачем, склала
8619,20 грн.

На підставі вищевказаного акту
перевірки начальником державної
інспекції з контролю за цінами в
Черкаській області прийнято рішення
про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін
№ 29 від 17.02.2010р., за яким у позивача
підлягає вилученню в дохід бюджету
сума необґрунтовано отриманої виручки
в розмірі 8 619 грн. 20 коп. та штраф у сумі
17 238 грн. 40 коп., а всього 25 857 грн. 60 коп.

Досліджуючи обставини правомірності
прийняття спірного рішення, судом
встановлено, що основні принципи
встановлення і застосування цін і
тарифів та організацію контролю за їх
дотриманням на території республіки
визначав Закон України «Про ціни і
ціноутворення» від 3 грудня 1990 року №
507-ХІІ (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин).

Статтею 7 Закон України «Про ціни і
ціноутворення» передбачено, що вільні
ціни і тарифи встановлюються на всі
види продукції, товарів і послуг, за
винятком тих, по яких здійснюється
державне регулювання цін і тарифів.

В силу положень статті 8 Закон України
«Про ціни і ціноутворення» державне
регулювання цін і тарифів здійснюється
шляхом встановлення: державних
фіксованих цін (тарифів); граничних
рівнів цін (тарифів) або граничних
відхилень від державних фіксованих цін
і тарифів.

У відповідності до статті 4 Закон
України «Про ціни і ціноутворення»
Кабінет Міністрів України визначає
повноваження органів державного
управління в галузі встановлення і
застосування цін (тарифів), а також по
контролю за цінами (тарифами).

Абзацом 29 пункту 12 постанови Кабінету
Міністрів України №1548 від 25 грудня 1996
року «Про встановлення повноважень
органів виконавчої влади та виконавчих
органів міських рад щодо регулювання
цін (тарифів)» передбачено, що Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласні, Київська та Севастопольська
міські державні адміністрації
регулюють (встановлюють): граничні
торговельні надбавки до оптової ціни
виробника (митної вартості) на борошно,
хліб і хлібобулочні вироби, макаронні
вироби, крупи, цукор, яловичину, свинину
і м'ясо птиці, ковбаси варені, молоко,
сир, масло тваринне та олію.

На виконання зазначених норм постанови
Кабінету Міністрів України головою
Черкаської обласної державної
дміністрації прийнято розпорядження №
464 від 29.12.2007р. «Про регулювання цін на
основні продовольчі товари» до якого в
подальшому внесено зміни
розпорядженнями № 97 від 01.04.2008р. та № 163
від 15.06.2009р., якими встановлено граничну
торгівельну надбавку до оптової ціни
виробника (митної вартості), а у разі їх
придбання за цінами, нижчими від
оптової або митної вартості - до ціни
закупки без урахування витрат на
транспортування у міжміському
сполученні, до 10% на, зокрема, такі
продовольчі товари як цукор, масло
вершкове та яйце куряче.

Суд зазначає, що відповідальність за
порушення державної дисципліни цін
передбачена статтею 14 Закону України
«Про ціни та ціноутворення»,
відповідно до якої вся необґрунтовано
отримана підприємством сума виручки в
результаті порушення державної
дисципліни цін підлягає вилученню в
доход відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації.

Згідно пункту 1.4 Інструкції про порядок
застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами,
затвердженої наказом Міністерства
економіки та з питань європейської
інтеграції України та Міністерства
фінансів України № 298/519 від 03 грудня 2001
року, підставою для застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін є одержання
суб'єктами господарювання
необґрунтованої виручки в результаті
порушення ними чинного порядку
встановлення та застосування цін і
тарифів, які регулюються
уповноваженими органами відповідно до
вимог закону.

Відповідно до пункту 2.1 зазначеної
Інструкції необґрунтовано одержана
суб'єктом підприємницької діяльності
сума виручки, що підлягає вилученню в
дохід бюджету, обчислюється: при
порушенні порядку встановлення і
застосування цін (тарифів), що
регулюються уповноваженими органами, -
як різниця між фактичною виручкою від
реалізації продукції (послуг, робіт) та
її вартістю за цінами і тарифами,
сформованими згідно з вимогами
законодавства; при неправомірному
застосуванні вільних цін замість
фіксованих або регульованих
(декларованих) - як різниця між
фактичною виручкою від реалізації
продукції (послуг, робіт) і вартістю від
реалізації продукції (послуг, робіт) за
цінами, які повинні застосовуватись
згідно з вимогами законодавства; при
неправомірному застосуванні цін
(тарифів) суб'єктами господарювання за
види послуг (робіт), які не передбачені
визначеними нормативно-правовими
актами, що встановлюють для них
відповідні переліки платних послуг, -
уся сума незаконно стягнутих коштів;
при включенні у вартість продукції та
послуг, ціни на які регулюються,
фактично не виконаних послуг (робіт)
або виконаних не в повному обсязі - як
різниця між одержаною виручкою від
реалізації і вартістю продукції та
послуг, визначеною відповідно до
нормативів, з урахуванням фактичних
обсягів виконання.

Відповідно до приписів статті 1 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» № 727/98 від 03.07.1998р. ( в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається
сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Аналіз наведених положень
нормативно-правових актів дає підстави
для висновку, що санкції за порушення
законодавства про ціноутворення
підлягають застосуванню за умови
встановлення фактичного одержання
підприємством коштів від реалізації
товару, а також розміру такої виручки.

Досліджуючи в судовому засіданні
одержання позивачем виручки від
реалізації цукру, масла вершкового та
яєць курячих, суд встановив, що між
позивачем та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3, фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 та приватним
підприємством «Золотоніська
птахофабрика» укладено договори
поставки товару № Я 09-015 від 01.01.2009р., № Я
10-127 від 01.01.2010р. та № Я 10-097 від 01.01.2010р.,
відповідно. За умовами цих договорів
названі суб'єкти господарювання
зобов'язались передати у власність
позивача товар, а останній - прийняти
цей товар та оплатити його вартість.

На виконання умов вищезазначених
договорів, позивач придбав у ФОП ОСОБА_3
за період з 01.01.2010р. по 05.02.2010р. цукор
«Світанок» фас. 0,950 кг у кількості 1680
шт.; у ФОП ОСОБА_4 02.02.2010р. масло
селянське фас. 0,200 кг у кількості 40
пачок; у ПП «Золотоніська
птахофабрика» 01.02.2010р. яйця І кат.
«Золоте яйце» у кількості 900 десятків.

Вважаючи, що зазначені товари
реалізовані позивачем із
застосуванням завищеного рівня
торговельної надбавки, перевіряючі
зробили висновок про порушення
позивачем законодавства про
ціноутворення.

Однак, суд з такою позицією
контролюючого органу не погоджується,
оскільки згідно відомостей, які
містяться в накладних на повернення
товару №543 від 10.02.2010р., №549 від 10.02.2010р.,
№ 550 від 10.02.2010р., № 541 від 10.02.2010р., №553
від 10.02.2010р., №537 від 10.02.2010р., №548 від
10.02.2010р., №540 від 10.02.2010р., №538 від 10.02.2010р.,
№546 від 10.02.2010р., №542 від 10.02.2010р., №545 від
10.02.2010р., №551 від 10.02.2010р., №547 від 10.02.2010р.,
№ 552 від 10.02.2010р., №544 від 10.02.2010р., №539 від
10.02.2010р., позивач повернув ФОП ОСОБА_3
цукор «Світанок» фас. 0,950 кг у кількості
1510 шт., який не реалізовано в
торгівельній мережі позивача.

Із зазначеного слідує висновок, що
контролюючий орган не перевіряв
одержання позивачем на розрахунковий
рахунок або (та) в касу виручки від
реалізації названої продукції, отже
належним чином не встановлено суму
необґрунтовано одержаної виручки.

Разом з тим, суд звертає увагу, що
згідно відомостей, які містяться в акті
про виділення для знищення документів,
що не підлягають зберіганню № 08/13 від
15.08.2013р. позивачем знищено первинні
бухгалтерські документи, які містили
інформацію про надходження виручки від
реалізації продукції у період з 01.01.2009р.
по 01.06.2010р.

Отже, вжиті судом заходи по
встановленню обставин одержання
позивачем виручки від реалізації
цукру, масла вершкового та яєць курячих
свідчать на користь позивача, оскільки
в ході судового розгляду справи
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не виконав покладеного на
нього обов'язку: не надав доказів
одержання такої виручки та не довів
правомірності спірного рішення, як
того вимагають положення частини
другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, суму необґрунтовано
одержаної виручки сформовано
відповідачем всупереч положенням
законодавства, а тому рішення
державної інспекції з контролю за
цінами в Черкаській області № 29 від 17
лютого 2010 року про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін, підлягає
скасуванню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Скасувати рішення Державної інспекції
з контролю за цінами в Черкаській
області про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін № 29 від 17
лютого 2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3 (три)
грн. 40 коп.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд у строки та порядку передбаченому
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено
03.02.2014р.