Справа № 2а-4230/09/0870
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2014 р. м. Київ
К-42965/10

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Островича С.Е.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Орджонікідзевському
районі м.Запоріжжя

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 06.10.2009

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02.12.2010

у справі № 2а-4230/09/0870

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 06.10.2009,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 02.12.2010,
позов задоволено повністю. Скасовано
податкові повідомлення-рішення ДПІ в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя від 02.01.2004 № /0, від
02.11.2004 № /0.

ДПІ у Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя подала касаційну скаргу, в
якій просить скасувати вказані судові
рішення та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Підставою для визначення ДПІ в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя за податковим
повідомленням-рішенням від 02.11.2004 №
/0 податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в загальній
сумі 8220,00 грн., в т.ч. 5480,00 грн. основного
платежу та 2740,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, слугували
висновки перевірки, викладені в акті
від 29.10.2004 № 149/17-221/НОМЕР_1, про порушення
вимог п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 № 168/97-ВР, що полягало у
неправомірному віднесенні до складу
податкового кредиту податку на додану
вартість в сумі 5479,20 грн. на підставі
податкової накладної від 12.09.2002 № 232,
виданої ПП «Ростр», установчі
документи та свідоцтво платника
податку на додану вартість якого
визнано недійсними рішенням
Слов'янського міського суду Донецької
області від 09.07.2003 у справі № 2-4462-2003
(набрало законної сили 11.08.2003).

Підставою для визначення ДПІ в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя за податковим
повідомленням-рішенням від 02.01.2004 №
/0 податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб в сумі
12186,6 грн. основного платежу слугували
висновки перевірки, викладені в акті
від 29.10.2004 № 149/17-221/НОМЕР_1, про порушення
вимог ст. 13, ст. 19 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» від 26.12.1992 № 13-92, що
полягало у завищенні валових витрат,
які виникли в результаті придбання у ПП
Ростр» товарів згідно із
товарно-транспортною накладною від
10.08.2002 № 218.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередній інстанцій
норм матеріального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що суди попередніх
інстанцій повно встановили обставини у
справі та надали їм належну правову
оцінку на підставі законодавства, що
підлягало застосуванню до спірних
відносин.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України «По податок на додану
вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) податковий кредит
звітного періоду складається із сум
податків, сплачених (нарахованих)
платником податку у звітному періоді у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких відноситься до
складу валових витрат виробництва
(обігу) та основних фондів чи
нематеріальних активів, що підлягають
амортизації.

Порядок оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю на час
виникнення спірних відносин
регулювався розділом IV Декрету
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №
13-92 «Про прибутковий податок з
громадян». Згідно з цим розділом
Декрету оподаткуванню підлягають
доходи громадян, одержані протягом
календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також інші
доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III
цього Декрету.

Відповідно до ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» від 26.12.1992 № 13-92 (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) оподатковуваним
доходом вважається сукупний чистий
доход, тобто різниця між валовим
доходом (виручки у грошовій та
натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до 5.1. ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР валові
витрати виробництва та обігу - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Підпункт 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 вказаного Закону
передбачає, що до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8
цієї статті.

Суд касаційної інстанції знаходить
правильною позицію судів попередніх
інстанцій про те, що зазначені
відповідачам обставини щодо визнання
недійсними рішенням Слов'янського
міського суду Донецької області від
09.07.2003 установчих документів та
свідоцтва платника податку на додану
вартість ПП «Ростр» після вчинення
господарських операцій, за якими
сформовано податковий кредит та
витрати, не дають підстав для висновку
про порушення позивачем наведених вище
норм законодавства.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ПП «Ростр» на час вчинення
господарських операцій було
зареєстровано у встановленому законом
порядку як юридична особа та як платник
податку на додану вартість, свідоцтво
платника податку на додану вартість на
час видачі податкових накладних
скасовано не було.

Платник податку на додану вартість та
прибуткового податку (покупець товару)
на час здійснення господарської
операцій з придбання товару не має
обов'язку та повноважень здійснювати
контроль за дотриманням продавцем,
який зареєстрований у встановленому
законом порядку як юридична особа та
зареєстрований платником податку на
додану вартість, вимог законодавства
щодо здійснення господарської
діяльності та дотримання податкової
дисципліни і в подальшому зазнавати
певних негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на податковий кредит
чи валові витрати за такі порушення
вказаним підприємством, що в
подальшому, після вчинення
господарських операцій, стали
підставою для визнання недійсними в
судовому порядку установчих
документів та свідоцтва платника
податку на додану вартість.

Враховуючи наведене, підстав для
задоволення касаційної скарги та
скасування оскаржуваних судових
рішень не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Орджонікідзевському
районі м.Запоріжжя залишити без
задоволення, а постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
06.10.2009 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02.12.2010 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

С.Е. Острович