Справа № 248/451/14-а
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р. Харцизький міський
суд Донецької області в складі:

головуючої судді - Мурашової Н.А.,

при секретарі - Омельяненко Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харцизьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС УДАІ ГУМВС
України в Донецькій області Білошапка
В.В. про визнання дій неправомірними та
скасування постанови про накладання
адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, мотивуючи його тим, що 16.01.2014р.
інспектором ДПС УДАІ ГУМВС України в
Донецькій області Білошапка В.В. було
винесено постанову ПС1 № 262708 про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та
накладання адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 425
грн. Підставою для складання протоколу
про адміністративне правопорушення та
винесення постанови стало те, що він
16.01.2014 р. о 13-00 годин на 672 км автошляху
Київ-Довжанський, керуючи автомобілем
Mercedes-Benz, номер державної реєстрації
НОМЕР_1, не увімкнув ближнє світло фар
поза межами населеного пункту, чим
порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху. Із
постановою інспектора ДПС не згодний,
оскільки вважає, що вона винесена з
порушення норм законодавства та є
незаконною. Вважає, що у інспектора
були відсутні докази, які доводять з
його боку правопорушення -
фото-фіксація порушень ПДР не
проводилась. Просить скасувати
постанову ПС1 № 262708 від 16.01.2014 р. про
притягнення його до адміністративної
відповідальності та накладення штрафу
в розмірі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП

Позивач в судове засідання не прибув,
надав заяву про розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, просить їх
задовольнити.

Відповідач інспектор ДПС Білошапка В.В.
в судове засідання не прибув, надав
письмові заперечення проти позову, в
яких зазначив, що 16.01.2014 р. близько 13-00
годин він спільно з інспектором ДПС
Ямпольцем С.О. ніс службу на 672 км
автодороги Київ-Харків-Довжанський. У
цей час позивач, керуючи автомобілем
Mercedes-Benz, номер державної реєстрації
НОМЕР_1, рухався поза населеним пунктом
з не увімкненим ближнім світлом фар,
чим порушив правила користування
зовнішніми світловими приладами,
передбаченими п.9.8 ПДР і за що
передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122
КУпАП. Керуючись положеннями п. 21-1 ст. 11
Закону України «Про міліцію», ст. ст.
254-256 КУпАП він склав протокол про
адміністративне правопорушення, копію
якого було вручено позивачу. Після
чого, згідно положень ст. 222 та 276 КУпАП,
ним було прийнято рішення про розгляд
вказаного адміністративного протоколу
на місці вчинення правопорушення. За
результатами розгляду
адміністративної справи згідно
положень ст.ст. 283-285 КУпАП ним винесено
постанову по справі про
адміністративне правопорушення ПС1№
262708, якою на позивача накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн. Винесену
постанову негайно оголошено позивачу
та вручено її копію. При призначенні
адміністративного стягнення враховані
вимоги ст. 33, 34 КУпАП, а саме характер
скоєного правопорушення, особистість
правопорушника, його майнове
становище, обставини, що пом'якшують
відповідальність, зокрема, визнання
правопорушником своєї вини і щире
каяття, і призначено мінімальне
покарання в межах санкції ч. 2 ст. 122
КУпАП. Вважає винесену постанову по
справі про адміністративне
правопорушення законною, а її зміст
таким, що не суперечить нормам
законодавства. Просить в позові
відмовити.

Суд вважає можливим розглянути справу
у відсутність сторін за наявними у
справі доказами в письмовому
провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи,
знаходить позов необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Суд встановив, що позивач має право
керування транспортним засобом
Mercedes-Benz, номер державної реєстрації
НОМЕР_1, і не оспорює, що 16.01.2014 р. близько
13-00 годин керував вказаним автомобілем
на 627 км автошляху Київ-Довжанський, де
був зупинений відповідачем.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 224547 від
16.01.2014 р., складеного на 672 км автошляху
Київ-Довжанський, інспектором ДПС
взводу з ОСП № 2 роти ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС
України в Донецькій області Білошапка
В.В., ОСОБА_4, керуючи автомобілем
Mercedes-Benz, номер державної реєстрації
НОМЕР_1, на вищевказаному шляху о 13-00
годин рухався, не увімкнувши ближнє
світло фар поза населеним пунктом, чим
порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху та
скоїв правопорушення, передбачене ч. 2
ст. 122 КУпАП.

Також з протоколу про адміністративне
правопорушення вбачається, що позивачу
були роз'яснені права, передбачені ст. 63
Конституції України, ст.268 КУпАП,
повідомлено про час та місце розгляду
матеріалу, що підтверджено особистим
підписом позивача. В графі «Пояснення
особи» позивач власноручно написав, що
він їхав на габаритах, оскільки
недоввімкнув ближнє світло фар, що є
свідченням визнання ним своєї вини під
час складання та розгляду
адміністративного протоколу.
Поставивши підпис в протоколі про
адміністративне правопорушення,
позивач засвідчив, що зі змістом
протоколу ознайомлений, копію
протоколу отримав, внесені дані про
нього є вірними.

Постановою серії ПС1 № 262708 від 16.01.2014 р.,
винесеною інспектором ДПС взводу з ОСП
№ 2 роти ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС України в
Донецькій області Білошапка В.В.
безпосередньо на місці скоєння
адміністративного правопорушення,
ОСОБА_1 був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн.

Копію постанови позивач отримав, що
підтверджується його підписом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних та юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним
правопорушенням є протиправна, винна
діяльність чи бездіяльність, яка
посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП
адміністративна відповідальність
передбачена, зокрема, за порушення
правил користування зовнішніми
освітлювальними приладами або
попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку.

П.9.8 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою КМУ №1306 від
10.10.2001р., встановлює випадки, коли
повинно бути увімкнено ближнє світло
фар.

Постановою КМУ №111 від 11.02.2013р. п.9.8 ПДР
доповнено новим абзацом, згідно якого з
1 жовтня по 1 травня на всіх механічних
засобах поза населеними пунктами
повинні бути ввімкнені денні ходові
вогні, а в разі їх відсутності в
конструкції транспортного засобу -
ближнє світло фар.

Порядок розгляду справ про
адміністративні правопорушення
регулюється Кодексом України про
адміністративні правопорушення та
іншими законами України (ст.246 КУпАП).

Зокрема, ст.213 КУпАП визначено перелік
органів, уповноважених розглядати
справи про адміністративні
правопорушення, а главою 17 цього ж
кодексу - підвідомчість таких справ.
Адміністративні справи за ч.1,2,3 ст.122
підвідомчі органам внутрішніх справ,
від імені яких справи уповноважені
розглядати працівники відповідних
підрозділів МВС України, що

забезпечують безпеку дорожнього руху,
які мають спеціальні звання (ст.222
КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішенні справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функцію
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконаннями правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що гуртується
на всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні усіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом та
правосвідомістю.

Глава 22 (ст.276-282) КУпАП передбачає
порядок розгляду справ про
адміністративні правопорушення.

В т.ч. відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують чи обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
матеріальну шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Оцінивши обставини справи та надані
сторонами докази у їх сукупності, суд
вважає, що постанова про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП
винесена відповідачем правомірно,
зокрема, відповідно до ст. 222 КУпАП
відповідач уповноважений на розгляд
справи про адміністративне
правопорушення, при розгляді справи
дотримався встановленого КУпАП
порядку розгляду, в т.ч. у відповідності
до ст.254-256 КУпАП склав протокол про
адміністративне правопорушення,
роз'яснив правопорушнику його
процесуальні права, повідомив про час
та місце розгляду справи, відібрав від
нього пояснення та вручив копію
протоколу, що підтверджується
особистим підписом правопорушника в
протоколі, і в порядку ст.276-280 КУпАП
розглянув справу і прийняв постанову
про накладання адміністративного
стягнення.

Суд вважає, що позивач дійсно порушив
п.9.8. ПДР, чим вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч.2 ст.122
КУпАП, його дії вірно були
кваліфіковані за даною статтею, і факт
скоєння даного порушення
підтверджується складеним
відповідачем протоколом про
адміністративне правопорушення, зміст
якого відповідає встановленим вимогам,
та письмовими поясненнями самого
правопорушника, зафіксованими в цьому
протоколі, в яких він підтвердив, що
дійсно рухався з не увімкненим ближнім
світлом фар, ніяких заперечень щодо
незгоди з пред'явленим порушенням на
момент складання протоколу не
виказував. Протокол про
адміністративне правопорушення та
пояснення правопорушника у
відповідності до ст. 251 КУпАП є доказами
у справі про адміністративне
правопорушення. Приймаючи рішення про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності,
відповідач з урахуванням вимог ст. 252
КУпАП врахував наявність вищевказаних
доказів, дав їм відповідну оцінку і
прийняв постанову про накладання
адміністративного стягнення, зміст
якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Вид та розмір адміністративного
стягнення визначений відповідачем з
урахуванням вимог ст. 33, ч.2 ст.122 КУпАП.

Доводи позивача про те, що він не
порушував ПДР, про що відразу сказав
інспектору ДАЇ, про те, що з протоколом
не згоден, і протокол не отримував,
спростовуються самим протоколом про
адміністративне правопорушення, де
зафіксовано пояснення позивача щодо
обставин допущеного порушення, де він
чітко вказав, що рухався з не
увімкненим ближнім світлом фар, чим
фактично визнав свою провину. Ніяких
заперечень щодо незгоди з даним
протоколом не виказував. Своїм
підписом підтвердив факт ознайомлення
зі змістом протоколу та отримання його
копії.

Також суд враховує, що п.9.8 ПДР
передбачає обов'язок водіїв рухатися
поза населеним пунктом з ввімкненими
денними ходовими вогнями, а в разі їх
відсутності в конструкції
транспортного засобу - з ближнім
світлом фар. При цьому, з аналізу норм
Правил дорожнього руху (п.1) вбачається,
що денні ходові вогні і габаритні вогні
не є тотожними, перші призначені для
покращення видимості транспортного
засобу під час його руху у світлий час
доби, другі - передбачені для
позначення габаритів (розмірів, форм)
автомобіля при русі в темний час доби
та в умовах недостатньої видимості.
Тому за таких обставин посилання
правопорушника ОСОБА_1 в поясненнях,
викладених в протоколі про
адміністративне правопорушення, на те,
що він їхав на увімкнених габаритах, не
можна розцінювати як факт заперечення
проти порушення ПДР.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
відносно позивача, винесенні постанови
про притягнення його до
адміністративної відповідальності
діяв на підставі, у межах наданих
повноважень та у спосіб, що передбачені
законом, зокрема, КУпАП. На думку суду,
ніяких порушень норм діючого
законодавства відповідачем в даному
випадку допущено не було, що
підтверджується належними та
допустимими доказами, наданими суду, в
т.ч. складеним протоколом про
адміністративне правопорушення,
письмовими поясненнями
правопорушника, постановою про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

За таких обставин у задоволенні позову
слід відмовити.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.
9, 33, 122 ч.2,246,251,252,276-282,283 КУпАП, Правилами
дорожнього руху, затвердженими
постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р.,
ст.2,11,71,159-163,171 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
інспектора ДПС УДАІ ГУМВС України в
Донецькій області Білошапка В.В. про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови про накладання
адміністративного стягнення
відмовити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя: