Справа № 345/338/14-а
Суддя: Онушканич В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/338/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2014 року
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Онушканича В.В.

секретаря
Танчук М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Калуші справу
за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Пилип’юк Я.В. про оскарження
постанови від 06.12.2013 року,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
вищенаведеним позовом. Свої вимоги
мотивує наступним. Постановою
Калуського міськрайонного суду
задоволено її позов та зобов'язано УПФУ
в Калуському районі провести їй
нарахування та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» з
врахуванням ст.28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 21.08.2010 року із
врахуванням виплачених сум. Постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду постанову
Калуського міськрайонного суду
залишено без змін.

Позивач звернулася до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області із заявою
про примусове виконання виконавчого
листа №2-а-2040/11, який видав 28.11.2013 року
Калуський міськрайонний суд. 20 січня 2014
року позивач поштою отримала постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження, згідно якої виконавчий
документ не відповідає вимогам
ст.ст.18,26 ЗУ «Про виконавче
провадження». Проте державний
виконавець жодним чином не роз'яснив,
на якій підставі виконавчий лист не
було прийнято до виконання. Таким
чином, позивач вважає, що державним
виконавцем було порушено вимоги Закону
України «Про виконавче провадження» та
безпідставно відмовлено у відкритті
виконавчого провадження. Тому позивач
просить визнати неправомірною та
скасувати постанову про відмову у
прийняття до провадження виконавчого
документа від 06.12.2013 року, а також
зобов'язати управління державної
виконавчої служби прийняти до
виконання виконавчий лист №2-а-2040/11 та
відкрити виконавче провадження.

Позивач та її представник подали до
суду заяву про розгляд справи без їх
участі, позов підтримують та просять
суд його задоволити..

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Про причини неявки суд не
повідомив. Враховуючи положення ч. 4 ст.
128 КАС України, суд вважає, що розгляд
справи слід провести за відсутності
відповідача, який належним чином
повідомлявся про дату, час і місце
судового розгляду.

Дослідивши письмові докази, які
надані суду на обґрунтування вимог
позову, з'ясувавши таким чином фактичні
обставини справи, суд дійшов висновку
про наявність публічно-правового спору
між сторонами з приводу порушення
права стягувача на відновлення його
порушених прав, встановленого рішенням
суду, а також про обґрунтованість
позовних вимог у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.
Нормативними приписами ч. 1 ст. 181 КАС
України встановлено, що учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а
також, якщо законом не встановлено
інший порядок судового оскарження
рішень, дій чи бездіяльності таких
осіб.

Судом встановлено, що 28.11.2013 року
Калуським міськрайонним судом видано
виконавчий лист № 2-а-2040/11 на виконання
постанови суду про зобов'язання УПФУ в
Калуському районі провести ОСОБА_1
нарахування та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, відповідно до ст.6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни», з
врахуванням ст.28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 21.08.2010 року з
урахуванням виплачених сум (а.с.9).

З матеріалів справи вбачається, що
06.12.2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Пилип’юк Я.В.
винесено постанову про відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа Калуського
міськрайонного суду №2-а-2040/11 від 28.11.2013
року (а.с.7-8).

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом. Державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право накладати стягнення у
вигляді штрафу на громадян і посадових
осіб у випадках, передбачених Законом.

Згідно вимог ЗУ "Про виконавче
провадження" виконавче провадження - це
сукупність дій органів і посадових
осіб, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів. Примусове
виконання рішень судів покладається на
державну виконавчу службу. Державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених даним Законом заходів для
примусового виконання рішень і в
повному обсязі вчинити виконавчі дії.
Зі змісту ЗУ "Про виконавче
провадження" слідує, що державний
виконавець повинен прийняті всі
належні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення суду.

Вимоги до виконавчого документа
чітко передбачені ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження». Так,
згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків, крім
випадку ухвалення постанови про
накладення на особу

адміністративного стягнення за
неповагу до суду) або номер і серія
паспорта стягувача та боржника для
фізичних осіб - громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню,

зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6)строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Зазначеним вимогам закону виконавчий
лист № 2-а-2040/11, виданий 28.11.2013 року
Калуським міськрайонним судом,
відповідає.

Судом встановлено, що постанова
державного виконавця від 06.12.2013 року
про відмову у відкритті виконавчого
провадження містить формальне
посилання на ст.ст. 18,26 Закону України
«Про виконавче провадження», без
належної конкретизації та мотивації
винесення вищевказаної постанови.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Так,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не подав заперечень проти
позову і не представив суду належних і
допустимих доказів, які стверджують
підставність прийнятого ним рішення.

Як передбачено ч. 1 і ч. 2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Таким чином, оцінюючи в сукупності
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що відповідач
безпідставно відмовив позивачу у
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа Калуського
міськрайонного суду №2-а-2040/11 від 28.11.2013
року. Тому позов слід задоволити.

На підставі наведеного, ст.ст., ст.ст. 6,
11, 18,25,26 Закону України «Про виконавче
провадження», керуючись ст.ст. 6, 71, 128,
158-163, 167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області Пилип’юк
Я.В. від 06.12.2013 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документу) ВП №41107357.

Зобов'язати управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області прийняти до
виконання та відкрити виконавче
провадження із примусового виконання
виконавчого листа Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області №2-а-2040/11
від 28.11.2013 року про зобов'язання УПФУ в
Калуському районі провести ОСОБА_1
нарахування та виплату підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, відповідно до ст.6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни», з
врахуванням ст.28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 21.08.2010 року з
урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили
через десять днів після її
проголошення, якщо апеляційну скаргу
не подано. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя