Справа № 810/1120/13-а
Суддя: Спиридонова В.О.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року
810/1120/13-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Спиридонової В.О., за участю: секретаря
судового засідання Тятькова І.А.,
представника позивача Бондаренка А.О.,
відповідача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції в Обухівському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про накладення
адміністративного арешту на кошти на
рахунках платника податків,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
Державна податкова інспекція в
Обухівському районі Київської області
Державної податкової служби (далі -
позивач, Податковий орган) з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі
- відповідач, Підприємець) про
накладення адміністративного арешту
на кошти на рахунках платника податків
- р/р 6, АТ «Райффайзен Банк Аваль»
у м. Києві, МФО 380805 та р/р 9826, АТ
«Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО
322904.

Усною ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 21.01.2014,
позивача - Державну податкову
інспекцію в Обухівському районі
Київської області Державної
податкової служби замінено на Державну
податкову інспекцію в Обухівському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області в
порядку процесуального
правонаступництва на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 20.03.2013 №229 «Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів».

В обгрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що Підприємець
відмовився від підписання направлення
на перевірку та, відповідно, відмовив у
допуску посадових осіб Податкового
органу до проведення позапланової
перевірки, що є підставою для
застосування до Підприємця арешту
коштів на підставі пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94
Податкового кодексу України.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив адміністративний позов
задовольнити.

Відповідач та представник відповідача
у судовому засіданні проти
адміністративного позову заперечили,
просили суд у його задоволенні
відмовити.

В своїх письмових запереченнях на
адміністративний позов відповідач
зазначив, що вважає наказ Податкового
органу №120 від 20.02.2013 «Про проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки ФОП ОСОБА_2» необгрунтованим
та протиправним.

Відповідач вважає, що Акт №18 від 22.02.2013
2013 «Про відмову від підпису у
направленні на позапланову перевірку
ФОП ОСОБА_2» не відповідає дійсності та
не є належним і допустимим доказом
відмови Підприємця від підпису у
направленні на позапланову перевірку,
оскільки направлення на проведення
виїзної документальної перевірки
Підприємця останньому надано не було.

При цьому в судовому засіданні
відповідач зазначив, що заперечував у
проведенні посадовою особою
Податкового органу перевірки, оскільки
вважав неправомірним наказ на її
проведення та мав намір оскаржити його
в судовому порядку.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
сторін, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких грунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, враховуючи
принципи рівності сторін, суд дійшов
наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 30.03.2006 (номер запису в
ЄДР 2 001899) та перебуває на обліку
як платник податків у ДПІ у
Обухівському районі з 06.04.2006.

22.01.2013 постановою старшого слідчого з
ОВС СУ ДПС у Київській області в рамках
кримінального провадження №000000
від 21.11.2012 призначено документальну
позапланову перевірку дотримання
вимог податкового законодавства ФОП
ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) по взаємовідносинах
з ФОП ОСОБА_5 (код НОМЕР_2) за період з
01.01.2010 по 28.12.2012, проведення якої
доручено ДПІ в Обухівському районі
Київської області ДПС.

Наказом ДПІ в Обухівському районі
Київської області ДПС №120 від 20.02.2013
відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2
п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України
призначено проведення з 22.02.2013 по 28.02.2012
документальної позапланової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового законодавства ФОП ОСОБА_2
(код НОМЕР_1) по взаємовідносинах з ФОП
ОСОБА_5 за період з 01.01.2010 по 28.12.2012.

21.02.2013 посадовій особі Податкового
органу ОСОБА_6 на підставі наказу №120
від 20.02.2013 видано направлення №119 на
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1).

Наказ №120 від 20.02.2013 був вручений ФОП
ОСОБА_2, про що свідчить розписка
останнього на цьому наказі.

22.02.2013 посадовими особами Податкового
органу складено акт №18 від 22.02.2013 «Про
відмову від підпису у направленні на
позапланову перевірку ФОП ОСОБА_2 р/н -
НОМЕР_1», в якому зазначено, що
посадовою особою податкового органу
ОСОБА_6 22.02.2013 здійснено виїзд до
офісного приміщення, де проводить свою
діяльність ФОП ОСОБА_2, з метою початку
проведення позапланової
документальної перевірки. Про
проведення перевірки Підприємець
поінформований наказом Податкового
органу №120 від 21.02.2013, який вручений
особисто під підпис 22.02.2013. ФОП ОСОБА_2
відмовився підписати направлення на
перевірку №119 від 21.02.2013.

Крім того, 22.02.2013 посадовими особами
Податкового органу складено акт №17 від
22.02.2013 «Про відмову від допуску до
проведення перевірки та неможливості
розпочати документальну позапланову
перевірку ФОП ОСОБА_2 (р/н - НОМЕР_1) у
зв'язку з ненаданням документів для
перевірки», в якому зазначено, що
посадовою особою податкового органу
ОСОБА_6 22.02.2013 здійснено виїзд до
офісного приміщення Підприємця з метою
початку проведення позапланової
документальної перевірки. Про
проведення перевірки Підприємець
поінформований наказом Податкового
органу №120 від 21.02.2013, який вручений
особисто під підпис 22.02.2013. ФОП ОСОБА_2
відмовився від підпису у направленні
на перевірку №119 від 21.02.2013. Позапланову
документальну перевірку неможливо
розпочати у зв'язку з не допуском до
перевірки та не наданням документів
для перевірки. Позапланова
документальна перевірка буде
проведена після усунення вищевказаних
причин, які призвели до неможливості
проведення перевірки.

Крім того, 22.02.2013 Підприємцем до
Податкового органу було подано
заперечення, зареєстроване 22.02.2013 за вх.
№828/Н, яким повідомлено про намір
Підприємця оскаржувати правомірність
проведення позапланової виїзної
перевірки згідно з наказом №120 від
20.02.2013.

Листом №02/13 від 25.02.2013 Підприємцем
повідомлено Податковий орган про
подання адміністративного позову про
визнання протиправними дій та
скасування наказу №120 від 20.02.2013.

Вказані вище акти №18 та №17 від 22.02.2013
були підписані посадовими особами
Податкового органу ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, які були допитані як свідки у
судовому засіданні 02.04.2013.

Так, свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що
22.02.2013 прибув за адресою
місцезнаходження Підприємця, вручив
під розписку копію наказу №120 від
20.02.2013, при цьому Підприємець повідомив,
що вважає цей наказ протиправним та має
намір його оскаржувати, у зв'язку з чим
від отримання направлення на перевірку
№119 від 21.02.2013, а також від надання
первинних документів відповідно до
предмету перевірки відмовився.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили
суду, що про зазначені вище обставини
їм стало відомо зі слів ОСОБА_6 та
письмових документів, а саме: розписки
на наказі від 20.02.2013 №120, письмового
заперечення, в якому вказано про намір
Підприємця оскаржувати правомірність
проведення позапланової виїзної
перевірки згідно з наказом №120 від
20.02.2013, а також з факту відсутності
розписки за отримання направлення на
перевірку. На виконання вимог наказу
ДПА України від 24.12.2010 №1003
вищезазначені акти були підписані
трьома посадовими особами Податкового
органу.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 02.04.2013 у
даній справі задоволено клопотання
відповідача та зупинено провадження у
справі № 810/1120/13-а до набрання законної
сили судовим рішенням у справі №
810/978/13-а за позовом ФОП ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Київської області
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
наказу №120 від 20.02.2013.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 09.04.2013 у
справі № 810/978/13-а, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.07.2013, у
задовленні адміністративного позову
відмовлено. Мотивуючи рішення, суди
першої та апеляційної інстанцій серед
іншого дійшли висновку про наявність у
Податкового органу законних підстав
для прийняття спірного наказу, отже про
його правомірність.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, які виникли між
сторонами у справі, суд виходив з
наступного.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України 2755-VI від
02.12.2010 в редакції, чинній на момент
виникнення спірних відносин (далі - ПК
України), органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим Кодексом.

За приписами пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК
України документальна позапланова
перевірка здійснюється, якщо отримано
судове рішення суду (слідчого судді)
про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України
адміністративний арешт майна платника
податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України
встановлено, що арешт майна може бути
застосовано, якщо з'ясовується, що
платник податків відмовляється від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових
осіб органу державної податкової
служби.

Таким чином, у разі відмови платника
податків від проведення
документальної перевірки арешт майна
може бути застосовано за умови
проведення перевірки на законних
підставах, а у разі відмови від допуску
посадових осіб органу державної
податкової служби при встановлені
цього факту.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України,
посадові особи органу державної
податкової служби мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування органу державної
податкової служби, реквізити наказу
про проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(об'єкта), перевірка якого проводиться
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється), мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника органу
державної податкової служби або його
заступника, що скріплений печаткою
органу державної податкової служби;
копії наказу про проведення перевірки;
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

З матеріалів справи та показань
свідків вбачається, що копію наказу
відповідачу було вручено, а також
пред'явлено службове посвідчення
посадової особи Податкового органу.

При цьому від розписки у направленні на
проведення перевірки відповідач
відмовився, мотивуючи це незаконністю
наказу на проведення перевірки та
наміром оскаржити його в судовому
порядку.

Водночас, правомірність наказу про
призначення перевірки встновлена
судом у справі № 810/978/13-а.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України при
пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами органу державної податкової
служби складається акт, який засвідчує
факт відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Зі змісту положень ст. 81 ПК України
вбачається, що незгода платника
податків із проведенням перевірки
повинна реалізовуватись у такий
спосіб.

Так, платник податків зобов'язаний
отримати від представників
податкового органу направлення на
проведення перевірки, копію наказу про
проведення перевірки та службові
посвідчення осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки.

Якщо ж платник податків недобросовісно
ухилився від отримання направлення на
проведення перевірки, копії наказу про
проведення перевірки та службових
посвідчень осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки,
то на підставі абз. 2 п. 81.1 ст. 81
Податкового кодексу України,
податковий орган вправі приступити до
проведення перевірки, незважаючи на
фактичне невручення платнику податків
копій необхідних для початку перевірки
документів.

Як вбачається з матеріалів справи та
показань свідків, обставиною, що
зумовила звернення з даним
адміністративним позовом до суду, є
відмова від отримання копії
направлення на перевірку та надання
документів до перевірки, що суд
розцінює саме як відмову від
проведення перевірки.

Суд зазначає, що факт не допуску
Підприємцем посадової особи
Податкового органу позивачем суду не
доведено, оскільки ухилення
відповідача від виконання законних
вимог, а саме - обов'язку щодо
ознайомлення з направленням на
проведення перевірки та надання
документів до перевірки, не
перешкоджали Податковому органу
розпочати перевірку.

Щодо законності проведення Податковим
органом позапланової виїзної
документальної перевірки суд зазначає
наступне.

Як зазначалось, наказ Податкового
органу №120 від 20.02.2013 був оскаржений
Підприємцем в судовому порядку.
Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 09.04.2013 у
справі 810/978/13-а, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.07.2013, у
задоволенні адміністративного позову
було відмовлено.

Згідно з частиною 5 статті 254 КАС
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова суду апеляційної
набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі.

Відповідно до положень статті 255
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

При цьому відповідно до частини 1
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного суд не бере до
уваги посилання позивача на
протиправність наказу Податкового
органу №120 від 20.02.2013 та, відповідно,
незаконність проведення зазначеної
перевірки.

Відповідно до пп. 16.1.9. та 16.1.13 п.16.1 ст. 16
ПК України платник податків
зобов'язаний: не перешкоджати законній
діяльності посадової особи
контролюючого органу під час виконання
нею службових обов'язків та виконувати
законні вимоги такої посадової особи.

Відповідно до п. 94.4. ст. 94 ПК України
арешт може бути накладено органом
державної податкової служби на
будь-яке майно платника податків, крім
майна, на яке не може бути звернено
стягнення відповідно до закону, та
коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до підпункту 94.6.2 статті 94 ПК
України застосування
адміністративного арешту коштів на
рахунку платника податків
здійснюється виключно на підставі
рішення суду шляхом звернення органу
державної податкової служби до суду.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладені норми
законодавства та обставини справи,
зважаючи на наявність сукупності
необхідних умов для застосування
адміністративного арешту майна,
встановлених пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК
України, а саме відмови відповідача від
проведення документальної перевірки
та законності призначення такої
перевірки, суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
адміністративного позову.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати стягненню з відповідача не
підлягають.амін

Керуючись статтями 11, 14, 70-72, 86, 94, 128, 159-163,
254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Застосувати адміністративний арешт
коштів на рахунках фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1): р/р
6, АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м.
Києві, МФО 380805; р/р 9826 КРД
«РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві, МФО
322904.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Спиридонова В.О.