Справа № 817/235/14
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/235/14

06 лютого 2014 року 12 год. 50хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Шарапи В.М. за участю
секретаря судового засідання Климчук
В.В. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: прокурор Дудкіна О.А.,

відповідача: представник Лазуренко
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Прокурора Костопільського району
Рівненської області до
Костопільської районної ради
Рівненської області про
визнання протиправним та скасування
рішення ВСТАНОВИВ:

Прокурор Костопільського району
Рівненської області звернувся до суду
з адміністративним позовом до
Костопільської районної ради
Рівненської області про визнання
протиправним та скасування рішення від
28.01.2014 року №508 "Про звернення депутатів
Костопільської районної ради".

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала.

На їх обґрунтування пояснила, що в
порядку здійснення нагляду за
додержанням і застосуванням законів
прокурором було виявлено порушення
відповідачем норм Конституції та
законів України під час прийняття
оспорюваного рішення. Зазначила, що, на
її думку, рішення прийнято
відповідачем із виходом за межі
повноважень органу місцевого
самоврядування, оскільки ним вирішено
питання, які стосуються державного
ладу та не відносяться до компетенції
районної ради.

З цих підстав просить позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив.

На обґрунтування своїх заперечень
пояснив, що районна рада є
представницьким органом народу в особі
територіальної громади та в силу
положень Конституції України та
законів України наділяється певним
колом повноважень. Зазначив, що, на його
думку, оспорюване рішення прийнято на
підставі та в межах повноважень
відповідача, у спосіб, визначений
регламентом та носить декларативний
характер, що виключає можливість його
скасування у судовому порядку.

З цих підстав просить у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини
справи в їх сукупності на підставі
чинного законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення
повністю.

Судом встановлено наступні обставини.

28.01.2014 року на пленарному засіданні
позачергової двадцять четвертої сесії
Костопільської районної ради
Рівненської області шостого скликання
прийнято рішення №508 "Про звернення
депутатів Костопільської районної
ради" (а.с. 37-39).

Вказаним рішенням:

1. Підтримано боротьбу Українського
народу за збереження державної
незалежності і суверенітету України,
відновлення конституційного ладу та
гарантування дотримання і
непорушності прав людини і громадянина
України;

2. Підтримано План дій Майдану та
опозиційних сил від 19.01.2014 року.
Зокрема:

- визнати утворення Народної Ради, як
об'єднання народних депутатів України
членів опозиційних фракцій ВО
"Батьківщина", ВО "Свобода", "Удар
Віталія Кличка" та позафракційних
народних депутатів, які залишаються на
позиціях захисту демократії,
конституційного ладу та
парламентаризму. Відповідно до статті 5
Конституції України, доручити Народній
Раді, після підтвердження її
повноважень українським народом,
сформувати всю вертикаль влади,
починаючи з уряду народної довіри, який
повинен отримати підтримку на Майдані;

- провести всеукраїнське народне
голосування з наступних питань:
висловлення недовіри Президентові
України Віктору Януковичу та його
відставки у конституційний спосіб,
висловлення недовіри тим народним
депутатами, які 16 січня голосували за
так звані "закони про диктатуру";
відправки Кабінету Міністрів України у
відставку; підтвердження у
конституційний та законний спосіб
народом України повноважень та
легітимності Народної Ради;
відновлення конституційного ладу в
державі, унеможливлення побудови
тоталітаризму та диктатури, повернення
до Конституції України із змінами та
доповненнями, внесеними у 2004 році, яка
була неконституційно та незаконно
скасована; утворити Конституційні
Збори, як орган для підготовки проекту
нової Конституції України, яка б
відображала новий, якісно усвідомлений
суспільний договір між державою і
громадянами та з метою забезпечення
демократії, суспільної довіри та
верховенства права, відновлення
балансу між гілками влади, посилення
місцевого самоврядування; звернутися
до органів місцевого самоврядування
щодо створення підрозділів
муніципальної міліції та загонів
Народної самооборони (громадських
об'єднань для участі в охороні
громадського порядку) з метою
забезпечення реалізації народного
волевиявлення. Покласти на ці
підрозділи завдання забезпечення
громадської безпеки, підтримання
правопорядку під час виборів;
забезпечити повну правову
реабілітацію усіх політичних в'язнів;

3. Вирішено вважати закони, прийняті у
неконституційний спосіб Верховний
Радою України 16 січня 2014 року, крім
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", такими, що
суперечать Конституції України та
чинному законодавству і звужують права
людини, а також звернутися до Верховної
Ради України з пропозицією скасувати
їх;

4. Висловлено повагу до позиції
Українських Церков щодо єдності з
народом. Засуджено дії Міністерства
культури України щодо Української
Греко-Католицької Церкви та вирішено
вважати їх такими, що порушують вимоги
законодавства України про свободи
совісті та релігійні організації і
спрямовані проти всіх Українських
традиційних церков;

5. Вирішено вимагати від Президента
України та центральних органів
виконавчої влади негайного зупинення
застосування сили проти громадян
України та невідкладно розпочати
діалог з метою подолання системної
загальнодержавної кризи;

6. Підтримано вимоги опозиційних сил та
євромайданів по всій Україні;

7. Визнано необхідність посилення
захисту життя та здоров'я громадян,
інтересів суспільства і держави,
надавати допомогу та підтримку у
створенні та діяльності громадських
формувань з охорони громадського
порядку;

8. Вирішено звернутися до
правоохоронних та судових органів
району з вимогою не виконувати явно
злочинні розпорядження чи накази,
дотримуватись норм Конституції
України та вимог законодавства
України;

9. Вирішено звернутися до керівництва
силових структур області, військових
частин, частин СБУ, МВС, ДПСУ та інших
залишатися на місцях дислокації і не
відправляти бійців на війну проти
власного народу;

10. Вирішено звернутися до усіх жителів
Костопільщини, яким не байдужа доля
Української держави, із закликом не
гаяти часу та виїжджати до Києва на
підтримку тих, хто вже не перший день
обороняє незалежність України;

11. Рішення районної сесії вирішено
опублікувати у засобах масової
інформації області та розмістити на
інтернет-сторінках рад усіх рівнів
району.

28.01.2014 року прокурором Костопільського
району Рівненської області винесено
постанову про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів Костопільською
районною радою Рівненської області
(а.с. 7-9).

За наслідками виявлених під час
перевірки порушень закону, без
внесення подання, прокурор
Костопільського району Рівненської
області звернувся до суду про визнання
протиправним та скасування
зазначеного рішення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Конституції
України, носієм суверенітету і єдиним
джерелом влади в Україні є народ. Народ
здійснює владу безпосередньо і через
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 7 Конституції України, в
Україні визнається і гарантується
місцеве самоврядування.

Частиною 1 статті 140 Конституції
України визначено, що місцеве
самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Частинами 3-4 вказаної статті
встановлено, що місцеве самоврядування
здійснюється територіальною громадою
у порядку, передбаченому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи. Органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст, є районні та
обласні ради.

Таким чином, місцеве самоврядування є
одним із проявів здійснення народом, у
формі територіальної громади, влади,
яка, в свою чергу, не належить до жодної
із гілок державної влади, що
характеризується самостійністю у
вирішенні певного кола питань.

Водночас, предметом відання місцевого
самоврядування є не будь-які питання
суспільного життя, а питання саме
місцевого значення, тобто ті, що
пов'язані із життєдіяльністю
територіальних громад.

Висновки аналогічного характеру
наведені у пункті 4 рішення
Конституційного Суду України від 26.03.2002
року №6-рп/2002 у справі за
конституційним поданням Міністерства
внутрішніх справ України щодо
офіційного тлумачення положення
частини другої статті 28 Закону України
"Про статус депутатів місцевих Рад
народних депутатів".

Частиною 1 статті 43 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
21.05.1997 року №280/97-ВР визначено вичерпний
перелік питань, які вирішуються
районною радою виключно на її
пленарних засіданнях.

Частиною 2 статті 43 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
21.05.1997 року №280/97-ВР передбачено, що
районні ради можуть розглядати і
вирішувати на пленарних засіданнях й
інші питання, віднесені до їх відання
цим та іншими законами.

Положення даного Закону та законів
України не відносять до компетенції
районної ради вирішення питань, інших
ніж питання місцевого значення.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 144
Конституції України, органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
21.05.1997 року №280/97-ВР, рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

Як зазначено у пункті 4 рішення
Конституційного Суду України від 16.04.2009
року №7-рп/2009 у справі за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частин першої, десятої статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", органи
місцевого самоврядування, вирішуючи
питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

Враховуючи наведене, Конституція та
закони України не передбачають
прийняття органами місцевого
самоврядування рішень декларативного
характеру, оскільки, незалежно від того
чи має рішення органів місцевого
самоврядування нормативний, чи
ненормативний характер, воно є
обов'язковим до виконання у межах
відповідної територіальної громади -
широким колом осіб або окремою особою.

У зв'язку з тим, що за своєю правовою
природою оспорюване рішення не
стосується питань територіальної
громади, викладення його у формі
рішення районної ради та, як наслідок,
надання йому ознак обов'язкового
виконання на певній території, є
виходом за межі повноважень
відповідача.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
21.05.1997 року №280/97-ВР встановлено, що акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

З огляду на наведене, рішення
Костопільської районної ради
Рівненської області від 28.01.2014 року №508
"Про звернення депутатів
Костопільської районної ради" підлягає
визнанню протиправним та скасуванню, а
адміністративний позов до задоволення
повністю.

Згідно з положеннями статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати на користь
сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Костопільської районної ради
Рівненської області від 28.01.2014 року №508
"Про звернення депутатів
Костопільської районної ради".

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Шарапа
В.М.