Справа № 872/15402/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"12" грудня 2013 р.справа № 804/10604/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Черкасов А.А., дов.
від 26.09.13 р.

відповідача: - Михайлишина
О.В., дов. від 28.10.13 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці Міндоходів

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
вересня 2013 р. у справі № 804/10604/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еколайф"

до Митного посту "Дніпропетровськ
південний" Дніпропетровської митниці
Миндоходів

про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2013 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Еколайф" (далі - ТОВ
"Еколайф", Товариство) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просило:

- визнати нечинним та скасувати рішення
Митного посту "Дніпропетровськ
південний" Дніпропетровської митниці
Миндоходів (далі - Дніпропетровська
митниця) від 31.07.2013 р. № 110080000/2013/100115/1
про коригування митної вартості
товару;

- визнати нечинною картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи митному пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 110080000/2013/00123;

- визнати заявлену декларантом митну
вартість товару щодо товарів, які
імпортуються.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем безпідставно та
необґрунтовано не визнано заявленої
митної вартості товару, оскільки
первісні супроводжуючі документи та
додатково надані документи, оформлені
відповідно до норм чинного
законодавства, містять всю необхідну
інформацію щодо визначення митної
вартості товару. Доводи відповідача
щодо розбіжності визначення вартості
товару згідно прайс-листа виробника та
супровідних документів, позивач вважає
необгрунтованими через те, що
прайс-лист містить інформацію виключно
для покупців, що реалізують товар в
межах Республіки Білорусь без права
вивозу за межі РБ, в той час як для
експорту передбачені інші ціни,
зазначені в супровідних документах,
зокрема, зовнішньоекономічному
контракті, платіжних дорученнях тощо.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
вересня 2013 р. у справі № 804/10604/13-а (суддя
Куделько Н. Є.) вищевказаний
адміністративний позов задоволено
частково: визнано нечинним та
скасовано рішення Дніпропетровської
митниці Міндоходів від 31.07.2013 р. №
220080000/2013/100115/1; визнано нечинним та
скасовано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи митному пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № 110080000/2013/00123; в
задоволенні іншої частині позовних
вимог відмовлено.

Постанову суду в частині задоволення
позовних вимог мотивовано доведеністю
протиправності дій відповідача щодо
прийняття рішення про коригування
митної вартості товару та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
оскільки заявлена позивачем митна
вартість підтверджена супровідною
документацією та не викликає сумніву, в
той час як правомірність дій митного
органу відповідачем не доведена.

В задоволенні вимоги щодо визнання
відповідачем заявленої митної
вартості товару відмовлено через те, що
дана дія віднесена виключно до
компетенції митних органів.

Не погодившись з постановою суду,
Дніпропетровською митницею подано
апеляційну скаргу, згідно якої
скаржник просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 р. у справі № 804/10604/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Скаржник вважає, що судом першої
інстанції не враховано підтвердження
позивачем митної вартості товару
неналежним документами. Крім того,
визначення митної вартості товару за
ціною за знижкою, наданою виключно
позивачу, суперечить правилам оцінки
імпортованого товару, визначеними
Генеральною угодою з тарифів і
торгівлі 1994 р.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання з'явились
представники сторін, надали свої
пояснення та заперечення щодо доводів
апеляційної скарги, підтвердили власні
правові позиції, визначені сторонами
по суті спору в даній справі.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 24.07.2013 р. ТОВ
"Еколайф" звернулося до
Дніпропетровської митниці для
здійснення митного оформлення товару
«сіль поварена екстра виварочна
таблетована «УНІВЕРСАЛЬНА», що
надійшов на адресу Товариства на
підставі Контракту № 804/5-13 від 19.12.2012 р.,
укладеному з Відкритим акціонерним
товариством «Мозырьсоль», м.Мозир,
Білорусь, згідно умов якого позивач
здійснює закупівлю товару у кількості,
асортименті, по цінам та у строки
згідно Додатку 2; ціни на товар
встановлені у доларах США на умовах DAP
кордон Білорусь-Україна (ж. д.) (а. с.16-19).

23.04.2013 р. сторонами підписано
доповнення № 2, відповідно до якого
кількість товару, асортимент, ціни та
строки визначаються згідно додатку № 3.
Відповідно до цього додатку № 3 ціна на
імпортований товар, а саме сіль
поварена екстра виварочна таблетована
«Універсальна», упакована в
поліпропіленові мішки по 25 кг (код
згідно УКТ ВЕД ) складає 175 доларів
США за 1 тону.

При цьому, митна вартість товару
заявлена позивачем за ціною договору
(основний метод) відповідно до ст.58 МК
України.

На підтвердження митної вартості
товару надавались митному органу
наступні документи: картка обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
від 02.11.2012р.

№ 110/2012/0000688 (а. с.12); накладна CMR від 19.07.2013
р. № 04733356 (а. с.44); платіжне
доручення № 194 від 17.07.2013 р. (а. с.26);
прайс-лист № 2/Ukr від 01.03.2013 р. (а.с.29);
інвойс № 9 від 16.07.2013 р. (а. с.25); додаток №
3 від 23.04.2013 р. (а. с.24);
зовнішньоекономічний контракт № 804/5-13
від 19.12.2012 р. (а. с.16-19); сертифікат про
походження товару (а. с.53).

В зв'язку з тим, що платіжне
доручення № 194 від 17.07.2013 р. на суму 11375
дол. США не підтверджувало відомості
щодо ціни, яка була фактично сплачена,
митним органом відповідно до ч.3 ст.53 МК
України витребувано у Товариства
додаткові документи.

Так, 25.07.2013 р. ТОВ «Еколайф» були
надані до Дніпропетровської митниці
додаткові документи: висновок експерта
Дніпропетровської ТПП від 25.07.2013 р. №
ГО-4193 (а. с.41-43); рахунок-фактура від
19.07.2013 р. № 0115794 (а. с.47); товарна накладна
від 19.07.2013 р. № 0115794 (а. с.46);

26.07.2013 р. в рамках проведення
консультації, декларанта повідомлено
про прийняття до розгляду отриманих
документів та звернуто увагу на
відсутність обґрунтувань зниження
вартості за попередньою поставкою і
наголошено митним органом, що згідно п.6
ст.53 МК України декларант або
уповноважена ним особа за власним
бажанням може подати додаткові, наявні
у них документи для підтвердження
заявленої ними митної вартості товару.

Так, 26.07.2013 р. ТОВ «Еколайф» ще були
надані до Дніпропетровської митниці
додаткові документи: лист одержувача
вантажу від 25.02.2013 р. № 31 (а. с.35); лист
відповідь відправника вантажу від
05.03.2013 р. № 17/2368 (а. с.36); прайс-лист № 1/Ukr
станом на 01.01.2013 р. з зазначенням
офіційного сайту виробника (а. с.30);
прайс-листи від 01.09.2011 р., 01.05.2011 р., 01.05.2012
р., 07.08.2012 р., 08.10.2012 р. (а. с.31-33).

30.07.2013 р. митним органом проведено
консультацію з позивачем.

31.07.2013 р. Товариством надіслано лист №
3107 щодо неможливості надання
документів у зв'язку з відсутністю їх у
декларанта.

31.07.2012 р. Митним постом
«Дніпропетровськ південний»
Дніпропетровської митниці Міндоходів
прийнято рішення про коригування
заявленої ТОВ «Еколайф» митної
вартості товарів № 110080000/2013/100115/1, яким
митну вартість товару скориговано
відповідно до наявної у митного органу
інформації щодо вартості оцінюваних
товарів за МД №110080000/2013/105624 від 12.03.2013 р.
- 0,253 дол. США за кг (а. с.9-11).

У даному рішенні зазначено, що
враховуючи розбіжності в наданих
документах та відмову декларанта у
наданні будь-яких інших документів,
згідно ст.54 ч.6 та згідно ч.3 ст.337 МК
України проведений контроль
співставлення - автоматизоване
порівняння даних, які містяться в
митній декларації, поданої для митного
оформлення, з даними, які містяться в
електронній копії МД-110080000/2013/105624 від
12.03.2013 р. - 0,253 дол. США/кг (метод 1, товар
ідентичний, той же виробник
ВАТ"МОЗИРЬСОЛЬ", вага 25000 кг).

Рівень заявленої декларантом митної
вартості товару становить 0,175 дол.
США/кг., а рівень митної вартості
ідентичного товару, оформлених за МД
№110080000/2013/105624 від 12.03.2013 р. - 0,253 дол.
США/кг.

Так, митним органом скориговано митну
вартість товару, що імпортується, із
застосуванням другорядного методу
визначення митної вартості - 2-а - метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо ідентичних товарів.

У зв'язку з прийняттям відповідачем
рішення про коригування митної
вартості товарів за вантажною митною
декларацією позивачу відмовлено в
митному оформленні та видано картку
відмови № 110080000/2013/00123.

Не погодившись з вищевказаними
рішенням та карткою відмови
Дніпропетровської митниці, ТОВ
«Еколайф» звернулось з даним
адміністративним позовом до суду, який
за результатами розгляду справи
підтримав правову позицію позивача.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга
Дніпропетровської митниці не підлягає
задоволенню з таких підстав:

Згідно ч.ч.1, 2 ст.52 МК України заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним
особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.53 МК України
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У відповідності до ч.ч.1-3, 6 ст.54 МК
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 МК
України відмова у митному оформленні -
це письмове вмотивоване рішення
митного органу про неможливість
здійснення митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через невиконання
декларантом або уповноваженою ним
особою умов, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.12 ст.264 МК
України у разі відмови у прийнятті
митної декларації посадовою особою
митного органу заповнюється картка
відмови у прийнятті митної декларації
за формою, встановленою центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері фінансів.

Згідно ч.1 ст.55 МК України рішення
про коригування заявленої митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

У статті 57 МК України наведені методи
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту. Згідно даної
статті такими методами є 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод - за ціною договору (вартість
операції).

Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу. Під час таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення
митної вартості товарів згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу
за основу для її визначення може
братися або ціна, за якою ідентичні або
подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному із
продавцем покупцю відповідно до статті
62 цього Кодексу, або вартість товарів,
обчислена відповідно до статті 63 цього
Кодексу.

Згідно п.1, п. 2 ч.2 ст.55 МК України
прийняте органом доходів і зборів
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів має
містити:

1) обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом.

З аналізу наведених норм вбачається, що
для витребування додаткових
документів у митного органу повинні
бути наявними обґрунтовані причини,
якими б обумовлювалась неможливість
визначення митної вартості товару, що
ввозиться, за ціною договору (основний
метод) відповідно до ст.58 МК України.

Вищенаведена хронологія обставин
справи свідчить, що підставою для
первісного витребування митним
органом додаткових документів у
Товариства були сумніви відповідача
щодо даних платіжного доручення № 194
від 17.07.2013 р. (а. с.26).

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Так, скаржник зазначає, що у наданому
позивачем платіжному дорученні (а. с.26)
є посилання лише на контракт № 804/5-13 від
19.12.2012 р. та Доповнення № 2 від 23.04.2013р.,
що не давало можливості ідентифікувати
з ввезеним товаром, і стало підставою
відповідно до ч.3 ст.53 МК України для
затребування додаткових документів.

Разом з тим, колегія суддів наголошує
на тому, що оскільки підставою
прийняття спірних рішення про
коригування митної вартості товарів
від 31.07.2013 р. №110080000/2013/100115/1 та картки
відмови №110080000/2013/00123 стали вимоги та
висновки (обґрунтування щодо
витребування додаткових документів)
відповідача, зазначені саме у даному
рішенні, то для вирішення спору
необхідним є дослідження
правомірності та обґрунтованості саме
цих висновків.

Так, в рішенні від 31.07.2013 р.
№110080000/2013/100115/1 зазначено, що відповідно
до ст.54 МК України здійснено контроль
заявленої декларантом митної вартості
товарів шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості,
наявності в поданих зазначеними
особами документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, в результаті чого встановлено:

- платіжне доручення про перерахування
коштів від 17.07.2013 р. № 194 не містить
реквізити, необхідні для ідентифікації
ввезеного товару, що суперечить
вимогам ст.53 МК України.

Проте, колегія суддів, як і суд
першої інстанції, зазначає, що платіжне
доручення - це розрахунковий документ
певної затвердженої форми, який згідно
приписів п.1.30 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» та Положення про порядок
виконання банками документів на
переказ, примусове списання і арешт
коштів в іноземних валютах та
банківських металів затверджено
Постановою Правління НБУ від 28.07.2008 р.
№216, містить доручення платника банку
здійснити переказ визначеної в ньому
суми коштів зі свого рахунка на рахунок
отримувача.

При цьому, вимога до реквізиту
«Призначення платежу» не передбачає
зазначення будь-яких даних, які б
давали можливість ідентифікувати
товар (роботи, послуги), оплата яких
здійснюється.

Як вбачається з матеріалів справи,
надане відповідачу платіжне доручення
від 17.07.2013р. № 194 містить інформацію про
документи, на підставі яких
здійснюється перерахування, а саме:
вищевказані контракт від 19.12.2012р. №
804/5-13 та Доповнення №2від 23.04.2013 р. , що
не суперечить вимогам Положення про
порядок виконання банками документів
на переказ, примусове списання і арешт
коштів в іноземних валютах та
банківських металів затверджено
Постановою Правління НБУ від 28.07.2008 р.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
обґрунтування у спірному рішенні
причин, які обумовлювали вимогу до
позивача надати додаткові документи,
такі як відсутність у платіжному
дорученні від 17.07.2013 р. № 194 реквізитів,
необхідних для ідентифікації
ввезеного товару, є надуманим та
неправомірним, і, в свою чергу, не
повинно було викликати сумнів , та не
надавало підстав відповідачу на
витребування додаткових документів
для підтвердження митної вартості
товарів у Товариства.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія).

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що вимагаючи
надання позивачем додаткових
документів, відповідач діяв
необґрунтовано, тому рішення про
коригування митної вартості товарів
від 31.07.2013 р. № 110080000/2013/100115/1 і, як
наслідок, картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
110080000/2013/00123 скасовані судом першої
інстанції цілком правомірно.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованим задоволення судом
першої інстанції позовних вимог
Товариства в частині визнання
нечинними та скасування вищевказаних
рішення та картки відмови відповідача.

Водночас, колегія суддів вважає
обґрунтованою відмову суду першої
інстанції у задоволенні позовних вимог
Товариства щодо визнання відповідачем
заявленої декларантом митної вартості
товару щодо товарів, які
імпортуються,оскільки зазначені дії
законодавством виключно віднесені до
компетенції митних органів.

Отже, доводи апеляційної скарги
Дніпропетровської митниці не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205,
ст.206 КАС України, суд , -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці Міндоходів на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 р. у справі №804/10604/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
вересня 2013 р. у справі №804/10604/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко