Справа № 822/174/14
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/174/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року 16 год. 12 хв.м.
Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМихайлова
О.О. при секретаріРепецькій І. Ю. за
участі:представника позивача: Гащака
Г.В. представника відповідача:
Малашиної Ю.Б.розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
"Славутський комбінат "Будфарфор" до
Хмельницької митниці Міндоходів
про визнання протиправними скасування
рішення та картки відмови та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Славутський комбінат "Будфарфор"
звернулося до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Хмельницької митниці
Міндоходів про визнання протиправними
скасування рішення та картки відмови
та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що відповідачем при митному
оформленні товару ПАТ "Славутський
комбінат "Будфарфор" безпідставно
визначено митну вартість за резервним
методом її визначення та видано картки
відмови в митному оформленні.
Стверджує, що відповідачу надавалися
усі необхідні документи для визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, а тому
твердження відповідача з приводу
недостатності та неналежності таких
документів є необґрунтованими та
просить суд:

- визнати протиправним та скасувати
рішення від 19 липня 2013 року
№400040000/2013/000025/1 про коригування митної
вартості товару винесене Хмельницькою
митницею Державної митної служби
України (митний пост "Славута"),
правонаступником якої є Хмельницька
митниця Міндоходів;

- визнати протиправною та скасувати
картку відмови у митному оформленні
товару №400040000/2013/00049 від 19 липня 2013 року
Хмельницької митниці Державної митної
служби України (митний пост "Славута"),
правонаступником якої є Хмельницька
митниця Міндоходів;

- зобов`язати Хмельницьку митницю
Міндоходів (митний пост "Славута")
здійснити митне оформлення товару за
заявленою позивачем митною вартістю;

- стягнути з відповідача на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору.

Представник позивача в судовому
засіданні підтвердив викладені в
позовній заяві обставини, просив
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства "Славутський
комбінат "Будфарфор" задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог ПАТ
"Славутський комбінат "Будфарфор"
заперечив, зазначає, що під час аналізу
документів, поданих до митного
оформлення по митній декларації від
19.07.2013 року №400040000/2013/003722 позивачем,
було встановлено, що відповідно до п. 2,
п. 8, п. 9 ст. 52 та п. 2, п. 3 ст. 53 Митного
кодексу України (надалі - МК України), до
митного оформлення не було подано
документів, які підтверджують числові
значення складових митної вартості
товару та відомостей щодо ціни, що була
фактично сплачена та підлягає сплаті
(витрати на навантаження та обробку
оцінюваних товарів). З підстав,
викладених в письмовому запереченні
просив в задоволенні позовних вимог
ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор"
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши докази, які знаходяться в
матеріалах справи, суд дійшов
наступних висновків.

Судом встановлено, що публічне
акціонерне товариство "Славутський
комбінат "Будфарфор" зареєстроване
07.03.2003 року як юридична особа,
ідентифікаційний код 32285199, та
відповідно до статей 15, 16 Податкового
кодексу України є платником податків,
зборів і зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

22 травня 2013 року між ПАТ "Славутський
комбінат "Будфарфор" (покупець) та
компанією "DEFTRANS" (Польща) (продавець)
було укладено контракт на поставку № І
13/20, предметом якого була поставка
меблів для ванних кімнат з ДСП,
ламінованих (надалі - товар).

На виконання Контракту на адресу
позивача у липні 2013 року було
направлено товар відповідно до
рахунку-фактури (інвойсу) від 16.07.2013
року №FE/0000019/2013.

З метою митного оформлення товару,
передбаченого рахунком-фактурою,
позивачем була заповнена та подана до
підрозділу Хмельницької митниці
Державної митної служби України
митного посту "Славута" митна
декларація від 19.07.2013 року
№400040000/2013/003722, в якій товар був
задекларований у митний режим "імпорт".
Ціна товару визначена на рівні 6554,52
євро, а митна вартість - 7205,93 євро.

Митним органом 19 липня 2013 року було
прийнято рішення №400040000/2013/000025/1 про
коригування митної вартості товарів.
Внаслідок чого митну вартість товару
було збільшено з 7205,93 євро до 12483,90 євро.

19 липня 2013 року позивачу було також
виставлено картку відмови у митному
оформленні товарів №400040000/2013/00049 з
підстав неподання документів, що
підтверджують складові митної
вартості товару.

Однак суд не погоджується із прийнятим
рішенням митного органу, виходячи з
наступного.

Суд встановив, що підставою прийняття
оскаржуваних рішень слугував висновок
митного органу про недостатність
поданих позивачем документів для
підтвердження складових митної
вартості товару.

Митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари (ст. 49
Митного кодексу України - надалі МК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Відповідно до переліку
даних документів, наведеного в частині
другій даної статті, такими
документами є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Відповідно до картки відмови
№400040000/2013/00049 позивач одночасно з
митною декларацією подав до митного
оформлення наступні документи: картку
обліку особи, яка здійснює операції з
товарами №400/2012/0000306 від 29.11.2012 року;
міжнародну автомобільну накладну (CMR)
б/н від 16.07.2013 року; документ, що
підтверджує вартість перевезення
товару №1078-13І1353 від 16.07.2013 року;
прейскурант (прайс-лист) виробника
товару б/н від 22.05.2013 року;
рахунок-фактуру (інвойс) №FE/0000019/2013 від
16.07.2013 року; пакувальний лист №РО 2 від
16.07.2013 року; доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) специфікація №5 від 25.06.2013
року; зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу № І 13/20 від
22.05.2013 року; договір (контракт) про
перевезення №1116 від 28.12.2012 року;
договір (контракт) про перевезення №1128
від 25.12.2012 року; довідка про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами №24
від 09.04.2013 року; інформацію про
позитивні результати здійснення
фітосанітарного контролю товару №2730
від 16.07.2013 року; інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару №2730
від 16.07.2013 року; резервну позицію №915
від 26.07.2001 року; сертифікат про
походження товару загальної форми PL/MF/AG
0227331 від 16.07.2013 року; заяву-калькуляцію
б/н від 03.06.2013 року; копію митної
декларації країни відправлення
№13PL394020E0033931 від 16.07.2013 року;
інформаційний код результатів митного
огляду (переогляду) товарів,
транспортних засобів, ручної поклажі
та багажу №1/1-0-0-0/1/00/1/1/1 від 19.07.2013 року.

Згідно із ч. 3 ст. 53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Аналіз даної норми дає змогу
виокремити наступні обставини, за
наявності яких митний орган має право
зобов'язати декларанта подати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими
документами;

2) наявність ознак підробки певних
документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Необхідно звернути увагу, що висновок
митного органу щодо наявності даних
обставин повинен бути обґрунтованими
та підтверджений відповідними
доказами. Так, встановивши відсутність
достатніх відомостей, що підтверджують
задекларовану митну вартість товарів
митний орган повинен вказати, які саме
складові митної вартості товарів є
непідтвердженими, чому з поданих
декларантом документів неможливо
встановити дані складові та які
документи необхідні для підтвердження
того чи іншого показника.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу
України визначено перелік складових
митної вартості. Але зазначено, що ці
складові (додаткові витрати) повинні
додаватись до ціни товару для
визначення митної вартості лише в тому
випадку, коли вони не були включені до
ціни товару.

Митним органом було вказано, що
непідтвердженими є складові митної
вартості щодо витрат на навантаження
та обробку.

Суд не погоджується із такими
твердженнями відповідача з наступних
підстав. Розділом 4 контракту, позивач
та продавець визначили, що поставка
товарів повинна здійснюватись по
кожному окремому замовленню покупця на
умовах, вказаних в кожній окремій
специфікації. Згідно специфікації,
поставка повинна здійснюватись на
умовах FCA Одоланов, Польща. Оскільки
навантаження товару здійснювалося
силами та за рахунок подавця, згідно FCA
Інкотермс 2010, а обробка оцінюваних
товарів не здійснювалась, тобто дані
платежі не входять до митної вартості
товару, а тому не потребують
підтвердження. Дана обставина
підтверджується довідкою №1078-131 від
16.07.2013 року про
транспортно-експедиторські витрати
при перевезенні вантажу автомобільним
транспортом, в якій зазначено, що
навантаження здійснено за рахунок
вантажовідправника та те, що
страхування вантажу не здійснювалося.

Судом встановлено, що митним органом
витребовувалися у ПАТ "Славутський
комбінат "Будфарфор", відповідно до п. 33
Рішення про коригування митної
вартості товарів від 19.07.2013 року
№400040000/2013/000025/1 наступні документи:
виписка з бухгалтерської документації,
копія митної декларації країни
відправлення - яка містить інформацію
про вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товарів або сировини.

Суд вважає недоцільним подання
висновків експертних установ про
вартісні характеристики товару,
оскільки вартість конкретного товару
визначена інвойсом. Також неможливим є
подання інформації біржових
організацій про вартість меблів для
ванних кімнат, оскільки даний товар за
міжнародними торговими звичаями не є
біржовим.

Крім того, відповідно до картки відмови
та митної декларації прейскуранти,
прайс-листи виробника та експортні
декларації країни відправника були
надані разом з митною декларацією.

Виходячи із змісту ст. 58 Митного
кодексу України та з урахуванням
вищевказаного визначення митної
вартості, основним методом визначення
митної вартості товару є метод її
визначення за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні (ч. 2 ст. 58 МК України).

В силу п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
зокрема, у разі неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Оскільки подані позивачем документи
для митного оформлення товару дають
змогу встановити митну вартість
товару, а митним органом не надано
належного обґрунтування причин їх
неврахування для встановлення митної
вартості товару та необхідності
надання додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості, колегія суддів вважає
безпідставною відмову у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом митною вартістю та
коригування митним органом митної
вартості товару із застосуванням
резервного методу визначення такої
вартості.

Вказане в сукупності свідчить про
протиправність рішення Хмельницької
митниці про коригування митної
вартості товарів від 19 липня 2013 року та
картки відмови у митному оформленні
товару №400040000/2013/00049 від 19 липня 2013
року.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене відповідач не
довів правомірність спірного рішення.
В той же час позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, відповідають
вимогам чинного законодавства, а тому
підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 7 - 12, 17, 18, 70, 71, 86, 159 - 163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства "Славутський
комбінат "Будфарфор" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
картку відмови у митному оформленні
товару №400040000/2013/00049 від 19 липня 2013 року
та рішення про коригування митної
вартості товарів від 19 липня 2013 року за
№ 400040000/2013/000025/1 Хмельницької митниці
Державної митної служби України
(митний пост "Славута"),
правонаступником якої є Хмельницька
митниця Міндоходів.

Зобов`язати Хмельницьку митницю
Міндоходів (митний пост "Славута")
здійснити митне оформлення товару за
заявленою позивачем митною вартістю.

Стягнути із Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Славутський комбінат
"Будфарфор" судові витрати по справі у
сумі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. 78
коп. шляхом їх безспірного списання із
рахунку Хмельницької митниці.

Стягнути судовий збір у сумі 1644 (одна
тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.
шляхом їх безспірного списання із
рахунку Хмельницької митниці на
користь Державного бюджету України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03
лютого 2014 року 15 год. 50 хв.

Суддя/підпис/О.О. Михайлов"Згідно з
оригіналом" Суддя