Справа № 2-а-194/08
Суддя: Алєксєєв В.О.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

23 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-194/08

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Літвіненко Т.Я.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Алєксєєва В.О.

суддів - Бітова А.І.,

- Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління соціального
захисту населення Первомайської
міської ради Миколаївської області на
постанову Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 04 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління соціального
захисту населення Первомайської
міської ради Миколаївської області про
визнання протиправною бездіяльність
щодо відмови в проведенні перерахунку
соціальних виплат та зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до УПСЗН
Первомайської МР Миколаївської
області про:

- визнання протиправною бездіяльність
відповідача щодо відмови в проведенні
перерахунку соціальних виплат;

- зобов'язання відповідача здійснити
перерахування відповідної щомісячної
допомоги та забезпечити її виплату в
повному обсязі згідно з рішенням
Конституційного суду України від 09
липня 2007 року №6-рп/2007;

- стягнення з відповідача
заборгованість, починаючи з 09 липня 2007
року та виплатити 1 923,05 грн., як
щомісячну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

- стягнення з відповідача суму у
розмірі 2 905,73 грн. витрат від
інфляційних процесів за період з 01
січня 2008 року по 01 жовтня 2013 року та 331,72
грн. 3% річних з 01 січня 2008 року по
01 жовтня 2013 року.

Постановою Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 04 листопада 2013
року позовну заяву задоволено
частково.

Визнано протиправною бездіяльність
УПСЗН Первомайської МР Миколаївської
області щодо відмови ОСОБА_2 в
проведенні перерахунку грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 09 липня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов`язано УПСЗН Первомайської МР
Миколаївської області здійснити
перерахунок, нарахування та виплату
ОСОБА_2 грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку згідно з вимогами ст. 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" за період з 09
липня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму на одну особу в розрахунку на
місяць, встановленому ст. 62 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік", з урахуванням проведених
виплат.

В задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі УПСЗН
Первомайської МР Миколаївської
області ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а також що у зв'язку з тим, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Вирішуючи справу, судом першої
інстанції встановлено, що позивач є
матір'ю малолітньої дитини - доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем їй
була виплачена допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 01 липня 2007 року по 30 вересня
2007 року в сумі по 129,03 грн. щомісячно, а з
01 жовтня 2007 року по 01 грудня 2007 року - по
130,64 грн. щомісячно.

При нарахуванні допомоги відповідач
керувався ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".

Задовольняючи частково
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що в період з
09 липня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2
відповідач був зобов'язаний
нараховувати та сплачувати допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
встановленому ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Також, суд першої інстанції дійшов
висновку, що повноваження щодо
нарахування такої соціальної допомоги
покладено на органи управління
соціального захисту населення, а тому в
частині визначення грошової суми 1923, 05
грн. слід відмовити.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" -
допомога по догляду за дитинною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленому
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається на кожну
дитину незалежно від кількості
народжених дітей у сім'ї, по догляду за
якими надається допомога.

Статтею 62 Закону України "Про державний
бюджет України на 2007 рік", що набрав
чинності з 01 січня 2007 року (із змінами
від 15 березня 2007 року) прожитковий
мінімум для дітей віком до 6 років,
передбачено з 01 квітня 2007 року по 01
жовтня 2007 року - 463 грн., з 01 жовтня 2007
року - 470 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнані
такими, що не відповідають Конституції
України, серед них положення ст. 56
Закону України "Про державний бюджет на
2007 рік" щодо встановлення допомоги по
догляду за дитинною до досягнення нею
трирічного віку у порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України, як різниця між 50% прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб - визнано таким, що не
відповідає Конституції України, тобто
дія ст. 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" відновлена з 09
липня 2007 року.

Судова колегія зазначає про те, що в
частині стягнення не до нарахованої
суми допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за 2007
рік, дії відповідача, щодо нарахування
та виплати позивачу державної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 09 липня 2007 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням положень
Закону України "Про державний бюджет
України на 2007 рік" є неправомірними,
оскільки дані положення визнано
неконституційними. Допомога повинна
нараховуватися відповідно до ст. 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

До 01 січня 2008 року призначення
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку регулювалося ст. 42 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", у відповідності до якої
право на таку допомогу мала
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надавалася
застрахованим особам у формі
матеріального забезпечення у період
відпустки для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку і
частково компенсувала втрату
заробітної плати (доходу) у період цієї
відпустки.

Статтею 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (в редакції, що діяла до 01
січня 2008 року) встановлювалося, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Як вбачається з матеріалів справи, при
нарахуванні допомоги позивачці,
відповідач керувався ст. 15 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми".

Однак, позивачка є застрахованою
особою в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
тому мала право на виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням".

Враховуючи вищезазначене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині визнання протиправними дії
відповідача та зобов'язання виплатити
суму допомоги по догляду за дитиною за
період з 09 липня 2007 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
адміністративний суд може лише
визнавати дії суб'єктів владних
повноважень незаконними та покладати
обов'язок на відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до Закону за відповідний
рік, і не є уповноваженим органом
проводити розрахунок суми
заборгованості, а відтак вимога про
стягнення з відповідача
заборгованість у сумі 1 923,05 грн.
задоволенню не підлягають.

Судова колегія вважає, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача
суму у розмірі 2 905,73 грн. витрат
від інфляційних процесів за період з 01
січня 2008 року по 01 жовтня 2013 року
та 331,72 грн. 3% річних з 01 січня 2008 року по
01 жовтня 2013 року задоволенню не
підлягають, а висновок суду першої
інстанції в цій частині зроблений
правомірно з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
- грошові доходи громадян, одержані
ними в гривнях на території України і
які не мають разового характеру, в тому
числі суми виплат, що здійснюються
відповідно до законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інші
підлягають індексації.

Статтею 2 Закону України "Про
компенсацію громадянам частини
доходів у зв'язку із порушенням їх
виплати" визначено, що компенсація
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом. Під доходами у
цьому Законі слід розуміти грошові
доходи громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру: пенсії; соціальні
виплати; стипендії; заробітна плата
(грошове забезпечення) та інші.

Тобто, визначальною умовою проведення
індексації соціальної допомоги є
нарахування та порушення строків
виплати даного утримання, що в даному
випадку не мало місця.

Крім того, як вірно встановлено судом
першої інстанції, у даному випадку
спірні правовідносини між сторонами у
справі виникли не з договірних
грошових зобов'язань, а тому посилання
позивачки на норми ЦК України в частині
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання боржника перед
кредитором не можуть бути застосовані.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення
Первомайської міської ради
Миколаївської області залишити без
задоволення, постанову Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 04 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: