Справа № 819/2448/13-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2448/13-a

24 грудня 2013 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючого судді Білоус І.О.

При секретарі судового
засідання:Габрилецький С.Є.

За участі:

позивача - ОСОБА_2

представників:

позивача - ОСОБА_3 відповідача - Ямнюк І.
В.

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Примак О. П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Гусятинськаої об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Гримайлівська селищна рада
Гусятинського району Тернопільської
області, про визнання податкового
рішення нечинним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФОП ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2,
Позивач ) звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Гусятинської міжнародної державної
податкової інспекції Тернопільської
області із адміністративним позовом
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
29.05.2013 р.

В обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що Густинською
міжрайонною державною податковою
інспекцією у Тернопільській області
(далі - Густинська МДПІ, Відповідач)
йому було видано свідоцтво платника
єдиного податку з 5% ставкою на
здійснення підприємницької діяльності
платника єдиного податку по виду
діяльності -41.00.0 - збирання, очищення та
розподілення води. 07.05.2013 р.
позаплановою перевіркою Густинської
МДПІ встановлено порушення п. п. 291.51.1,
п. 291.5 ст. 291 , п. п. 4 п. 293.4 ст. 293
Податкового Кодексу України та
донараховано 7 900 грн. єдиного податку.
Даний факт було зафіксовано в акті та
за результатами проведеної перевірки
29.05.2013 р. прийнято податкове
повідомлення-рішення № . Позивач
з ним не згоден, вважає, що ним було
правильно визначено вид діяльності у
заяві про застосування спрощеної
системи оподаткування, та вважає, що у
разі невірного зазначення ним виду
економічної діяльності, податковий
орган повинен був перевірити
відповідність зазначеного ним коду -
виду діяльності, та в такому разі мав би
відмовити йому у наданні відповідного
статусу. Відповідно, і наслідків у
вигляді фінансових санкцій в такому
випадку до Позивача б не було
застосувано.

В судовому засіданні представник
позивача, Позивач, просили заявлений
позов задовольнити із зазначених вище
підстав, категорично заперечував
наявність з його боку умисних дій щодо
уникнення від сплати податків за 15 %
ставкою єдиного податку. Також просили
суд визнати поважною причину пропуску
ним строку звернення із
адміністративним позовом до суду,
оскільки такі обставини були
обумовлені його станом здоров»я. На
підтвердження цієї інформації надав
суду відповідні довідки.

Представник відповідача заперечував
проти позову, з підстав, викладених у
письмових запереченнях. В судовому
засіданні, зокрема зазначив, що
податкове повідомлення-рішення №
було прийнято на підставах, у
порядку та спосіб, визначений
Податковим Кодексом України. Підставою
його прийняття стало порушення
Позивачем вимог п. 5 п. п. 291.5.1. п. 291.5 ст.
291 ПК України, внаслідок невірного
зазначення ним у заяві на застосування
спрощеної системи оподаткування виду
економічної діяльності.

у питанні щодо визнання поважними
причин пропуску із зверненням до суду з
даним адміністративним позовом
представник відповідача покладався на
думку суду.

В судовому засіданні до участі у даній
справі було залучено у якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача -
Гримайлівську селищну раду
Густинського району Тернопільської
області. Представник третьої особи в
судовому засіданні пояснила, що
Позивач на підставі рішення дев»ятої
сесії п»ятого скликання
Гримайлівської селищної ради
Густинського району був визначений
виконавцем послуг із водопостачання
для населення, підприємств, установ і
організацій селища Гримайлів. Із
зазначеною метою, цим же рішенням йому
було надано в управління комунальне
майно (системи водопостачання). Вважає
дії відповідача незаконними і
необґрунтованими, просила позов
задовольнити, оскільки тарифи на
водопостачання було сформовано з
урахуванням перебування Позивача на
спрощеній системі оподаткування
третьої групи із 5 % ставкою єдиного
податку, що наразі унеможливлює
відшкодування збитків понесених ФОП
ОСОБА_2

При вирішенні питання щодо визнання
поважними причин пропуску звернення
Позивача до суду за захистом його
порушеного права, суд, проаналізувавши
обставини справи, підтверджені
відповідними письмовими доказами та
зміст норм процесуального права, які
врегульовують спірні правовідносини,
дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Ч. 3 ст. 99 КАС України встановлено, що для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Відповідачем, податкове
повідомлення-рішення № було
прийнято 29.05.2013 р., отримано Позивачем
31.05.2013 р.

Позивачем 6.06.2013 р., на підставі ст. ст. 56,
58 ПК України було подано скаргу до
Головного управління Міндоходів в
Тернопільській області. Рішення за
результатами розгляду цієї скарги було
прийнято 31.07.2013 р. (а. с. 19-23)

07.08.2013 р. ним подано скаргу на
вищезазначене податкове
повідомлення-рішення до Міністерства
доходів і зборів України. Рішення за
результатами розгляду якого прийнято
27.08.2013 р. (рішення № П/99-99-10-01-03-14; а. с. 24-29).
Доказів отримання даного рішення
Позивач в судовому засіданні не надав,
матеріали справи документального
підтвердження такої інформації також
не містять.

Враховуючи вищевикладене, та з огляду
на норми ч. 5 ст. 99 КАС України - перебіг
місячного строку звернення із даним
адміністративним позовом повинен
вираховуватись з 27.09.2013 р.

В судовому засіданні Позивач пояснив,
що з 26.09. по 21.10.2013 р. він перебував на
стаціонарному лікуванні у
Гримайлівській лікарні. На
підтвердження даної інформації надав
відповідні довідки ( а. с. 30-31).

Із даним адміністративним позовом
Позивач звернувся 22.10.2013 р., про що
свідчить відбиток печатки
Тернопільського окружного
адміністративного суду із зазначенням
дати прийняття заяви - 22.10.2013 р.

Зважаючи на викладені вище
обставини, підтверджені письмовими
доказами що містяться у матеріалах
даної адміністративної справи, та з
огляду на вищенаведені норми КАС
України, суд приходить до висновку про
наявність поважних причин для пропуску
Позивачем передбаченого ч. 5 ст. 99 КАС
України строку звернення із даним
адміністративним позовом.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти позову, заслухавши
пояснення Позивача, представників
сторін, дослідивши зібрані по справі
докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, при прийнятті рішення
виходить з таких підстав та мотивів.

20.12.2012 р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 звернувся до Відповідача із
заявою про застосування спрощеної
системи оподаткування ( а. с. 58 -59).

У заповненні даної заяви, ним, у п. 10 -
«Обрані види діяльності згідно з КВЕД
ДК 009:2005» було зазначено - «Код згідно
КВЕД» - 36 00, «Назва згідно КВЕД» - забір,
очищення та постачання води».

В подальшому, у заяві, поданій 24.01.2012 р.
у п. 10 заяви ним було зазначено «Обрані
види діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2005»
- «Код згідно КВЕД» - 41 00, «Назва згідно
КВЕД» - забір, очищення та розподілення
води».

На підставі поданих заяв та доданих до
них документів ФОП ОСОБА_2
Відповідачем було видано свідоцтво
платника єдиного податку серії НОМЕР_1,
в якому зазначено, що він з 01.01.2012 р.
переведений на спрощену систему
оподаткування із ставкою єдиного
податку 5 %, третьої групи. Видом
господарської діяльності визначено - 41
00 збирання, очищення та розподілення
води.

На підставі п. п. 78.1.7. п. 78.1 ст. 78 ПК
України, направлення на перевірку №
000193 від 17.04.2013 р. , виданого Густинською
МДПІ та наказів Густинської МДПІ № 212
від 17.04.2013 р. та № 225 від 23.04.2013 р.
Відповідачем проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб»єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2010
р. по 22.04.2013 р.

За результатами її проведення складено
акт від 07.05.2013 р. № 249/17-. в якому
зафіксовано порушення п. п. 291.5.1, п. 291.5
ст. 291, п. п. 4 п. 293.4 ст. 293 ПК України, та
донараховано 7 900 грн. єдиного податку
за період з 01.01.2012 р. по 31.03.2013 р.: в тому
числі за 2012 р. - 6 900 грн., за 1 кв. 2013 р. -
1000 грн.( а. с. 7-16).

На підставі вищевказаного акту
Відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
29.05.2013 р. № ( а. с. 6), яке отримано
ним 31.05.2013 р. та оскаржено у
адміністративному порядку на підставі
ст. ст. 56, 58 ПК України 6.06.2013 р., до
Головного управління Міндоходів в
Тернопільській області, та 07.08.2013 р. - до
Міністерства доходів і зборів України (
а. с. 17-18, 24-25).

Рішеннями Головного управління
Міндоходів в Тернопільській області
від 31.07.2013 р. № 241/6/19-00-10-027/2381 та
Міністерства доходів і зборів України
від 27.08.2013 р. № П/99-99-10-01-03-14 оскаржене
ним податкове повідомлення-рішення
залишено без змін, скарги залишені без
задоволення. (а. с. 19-23, 24-29).

Вказані обставини в судовому
засіданні визнаються сторонами по
справі, стосовно них відсутній спір, а
відтак, з огляду на положення ч. 3 ст.72
КАС України, вони не підлягають
додатковому доказуванню при вирішенні
даного адміністративного спору.

Нормами Розділу XIV Податкового
Кодексу України (далі - ПК України)
передбачено правове регулювання
спеціальних податкових режимів.

Приписами, що містяться у Главі 1
Розділу XIV встановлюються правові
засади застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, а
також справляння єдиного податку.

Відповідно до п. 291.2. - 291. 4
Спрощена система оподаткування, обліку
та звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень;

2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Ст. 298 ПК України передбачаеться
порядок обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування, або
відмови від спрощеної системи
оподаткування

Відповідно до п. 298.1. ст. 198 ПК України -
порядок обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування
здійснюється відповідно до підпунктів
298.1.1 - 298.1.4 цієї статті.

Нормами п. п. 298.1.1. п. 298.1 ст. 298 ПК
України встановлено, що, для обрання
або переходу на спрощену систему
оподаткування суб'єкт господарювання
подає до контролюючого органу заяву.

Заява подається за вибором платника
податків в один із таких способів:

1) особисто платником податків або
уповноваженою на це особою;

2) надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення;

3) засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Відповідно до вимог п. п. 298.1.4. п. 298.1 ст.
298 ПК України - 298.1.4. Суб'єкт
господарювання, який є платником інших
податків і зборів відповідно до норм
цього Кодексу, може прийняти рішення
про перехід на спрощену систему
оподаткування шляхом подання заяви до
контролюючого органу не пізніше ніж за
15 календарних днів до початку
наступного календарного кварталу.
Такий суб'єкт господарювання може
здійснити перехід на спрощену систему
оподаткування один раз протягом
календарного року.

Перехід на спрощену систему
оподаткування суб'єкта господарювання,
зазначеного в абзаці першому цього
підпункту, може бути здійснений за
умови, якщо протягом календарного року,
що передує періоду переходу на
спрощену систему оподаткування,
суб'єктом господарювання дотримано
вимоги, встановлені в пункті 291.4 статті
291 цього Кодексу.

До поданої заяви додається розрахунок
доходу за попередній календарний рік,
який визначається з дотриманням вимог,
встановлених цією главою.

Порядок видачі свідоцтва, форми та
порядку подання заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування та
форми розрахунку доходу за попередній
календарний рік передбачений Наказом N
1675 «Про затвердження форми свідоцтва
платника єдиного податку та порядку
видачі свідоцтва, форми та порядку
подання заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування та
форми розрахунку доходу за попередній
календарний рік» від 20.12.2011 р.
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 27.12. 2011 р. за N 1536/20274 ( далі - наказ
N 1675).

Як встановлено у судовому засіданні
20.12.2012 р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 звернувся до Відповідача із
заявою про застосування спрощеної
системи оподаткування. При поданні
даної заяви ним були додані всі
документи та вказані всі необхідні
відомості, відповідно до вимог,
встановлених ст. 298 ПК України та
приписів Наказу № 1675, що
підтверджується поясненнями наданими
в судовому засіданні свідком ОСОБА_6,
яка безпосередньо здійснювала прийом
заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування та доданих до
неї документів у ФОП ОСОБА_2 Дані
обставини в судовому засідані визнано
сторонами по справі, а відтак,
відповідно до ч. 3 ст.72 КАС України, вони
не підлягають додатковому доказуванню.

Як встановлено у судовому засіданні у
заяві фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
про застосування спрощеної системи
оподаткування від 20.12.2012 р. у п. 10 -
«Обрані види діяльності згідно з КВЕД
ДК 009:2005» було зазначено - «Код згідно
КВЕД» - 36 00, «Назва згідно КВЕД» - забір,
очищення та постачання води». В
подальшому, у заяві, поданій 24.01.2012 р. у
п. 10 заяви ним було зазначено «Обрані
види діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2005»
було зазначено - «Код згідно КВЕД» - 41 00,
«Назва згідно КВЕД» - забір, очищення та
розподілення води».

У свідоцтві платника єдиного податку
серії НОМЕР_1, виданого Позивачу
зазначено, що видом господарської
діяльності визначено - 41 00 збирання,
очищення та розподілення води.

Відповідно до КВЕД-2010 Класу 36.00, клас 36.00
передбачає наступну назву видів
економічної діяльності - забір,
очищення та постачання води, а саме,
забір, очищення та розподілення води
для побутових і виробничих потреб.
Забір води з різних джерел, а також її
розподілення у будь-який спосіб.
Зокрема, цей клас включає, серед інших
видів економічної діяльності - забір
води з рік, озер, свердловин тощо.

Приписами п. 291.5. ст. 291 ПК України
визначено перелік суб'єкти
господарювання (юридичні особи та
фізичні особи - підприємці) які, не
можуть бути платниками єдиного податку
при здійсненні визначених в них видів
діяльності, в тому числі і п. п. 5 п. 291. 5
ст. 291 ПК України - видобуток,
реалізація корисних копалин, крім
реалізації корисних копалин місцевого
значення.

Ст. 299 ПК України встановлюється
порядок видачі, отримання та
анулювання свідоцтва платника єдиного
податку, а також передбачаються
підстави відмови для прийняття
контролюючим органом рішення про
відмову у видачі суб'єкту
господарювання свідоцтва платника
єдиного податку.

Відповідно до переліку, визначеного п.
299.9 ст. 299 ПК України, підставами для
прийняття контролюючим органом
рішення про відмову у видачі суб'єкту
господарювання свідоцтва платника
єдиного податку є виключно:

1) невідповідність такого суб'єкта
господарювання вимогам статті 291 цієї
глави;

2)наявність у суб'єкта господарювання,
який утворюється в результаті
реорганізації (крім перетворення)
будь-якого платника податку,
непогашених податкових зобов'язань чи
податкового боргу, що виникли до такої
реорганізації;

3) недотримання вимог підпункту 298.1.4
пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Зазначені вище норми кореспондуються
із приписами п. 4 Наказу № 1675.

Системно аналізуючи норми ст. 291 та 299
ПК України та Наказу № 1675, якими
врегульовано порядок видачі, отримання
та анулювання свідоцтва платника
єдиного податку, а також
передбачаються підстави відмови для
прийняття контролюючим органом
рішення про відмову у видачі суб'єкту
господарювання свідоцтва платника
єдиного податку, суд приходить до
висновку, що відповідними
дискреційними повноваженнями на
здійснення перелічених вище дій
наділений виключно контролюючий орган,
у даному випадку - Відповідач по справі
- Гусятинська МДПІ.

Як встановлено в судовому засіданні, та
підтверджується показами свідка
ОСОБА_6, якою здійснювалась перевірка
поданої Позивачем заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування від 20.12.2012 р. та доданих
до неї документів на предмет
відповідності вимогам, встановленим
ст. 291 ПК України та Наказом № 1675, з
поданих документів не вбачалось
підстав для прийняття рішення,
передбаченого п. 299.9 ст. 299 ПК України,
тобто - рішення про відмову у видачі
суб'єкту господарювання свідоцтва
платника єдиного податку.

П. 1 переліку підстав для такої відмови
передбачено як підставу -
невідповідність такого суб'єкта
господарювання вимогам статті 291 цієї
глави.

Разом з тим, згідно з п. п. 5 п. 291.5.1. п. 291.5
ст. 291 ПК України не можуть бути
платниками єдиного податку суб»єкти
господарювання (юридичні особи та
фізичні особи-підприємці), які
здійснюють видобуток, реалізацію
корисних копалин, крім реалізації
корисних копалин місцевого значення.

П. П. 4 п. 293.4 статті 293 ПК України
встановлена ставка єдиного податку
для платників єдиного податку
першої-третьої і п»ятої груп у розмірі
15% до доходу, отриманого від здійснення
видів діяльності, які не дають права
застосовувати спрощену систему
оподаткування.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснила, що зміст виду діяльності,
визначеному КВЕД-2010: клас 36. 00 - а саме,
забір води з рік, озер, свердловин тощо,
а також КВЕД-2010: клас 41. 00 - видобування,
збирання та очищення прісної води,
частково включає забір або видобування
води із свердловин, чим безпосередньо і
займався Позивач, але водночас, п. п. 5 п.
291.5.1. п. 291.5 ст. 291 ПК України виключає
можливість перебування Позивача на
спрощеній системі оподаткування із
ставкою 5%.

Оцінюючи правомірність рішення, дій
відповідача як суб'єкта владних
повноважень, суд керувався критеріями,
закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які
відображають принципи
адміністративної процедури, яких
повинні дотримуватися владні суб'єкти
при реалізації наданих їм повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи
то, що Відповідачу було відомо, що
Позивач перебував на обліку у
Відповідача як платник збору за
геологорозвідувальні роботи, як
надрокористувач, як платник збору за
спецводокористування (стор. 2 акту
перевірки від 07.05.2013 р. № 249/17-),
тобто, з огляду на то, що Відповідачу на
час подання Позивачем заяви були
відомі обставини, що виключають
можливість перебування Позивача на
спрощеній системі оподаткування
третьої групи із 5 % ставкою єдиного
податку, суд приходить до висновку про
наявність підстав у контролюючого
органу для застосування до Позивача
приписів п. 299.9 ст. 299 ПК України, тобто -
наявність підстав для прийняття
рішення про відмову у видачі суб'єкту
господарювання свідоцтва платника
єдиного податку.

Крім того, з аналізу змісту положень п.
299. 9 ст. 299 ПК України вбачається, що за
наявності підстав, передбачених п. 1-3
цього підпункту - прийняття рішення про
відмову у видачі суб'єкту
господарювання свідоцтва платника
єдиного податку - є обов"язком
контролюючого органу, тобто, у даному
випадку - Відповідача по справі..

Тим самим, надання ФОП ОСОБА_2 статусу
платника спрощеної системі
оподаткування третьої групи із 5 %
ставкою єдиного податку, за наявності
підстав та обмежень, передбачених п. 299.9
ст. 299, та п. п. 5 п. п. 291.5.1 п. 291.5 ПК
України, спричинило в подальшому
виявлення при здійсненні
документальної позапланової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб»єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2010 р. по
22.04.2013 р. порушення передбаченого п. п.
291.5.1, п. 291.5 ст. 291, п. п. 4 п. 293.4 ст. 293 ПК
України, та донарахування 7 900 грн.
єдиного податку за період з 01.01.2012 р. по
31.03.2013 р., і прийняття податкового
повідомлення-рішення форми «Р» від
29.05.2013 р. № .

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють не лише чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а й
обґрунтовано, добросовісно, розсудливо
та безсторонньо.

В даному випадку відповідач не довів
правомірність своєї поведінки у
спірних правовідносинах, а відтак і
правомірність прийняття оскаржуваного
податкового повідомленя-рішеня.

Із врахуванням встановлених обставин,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
враховуючи, що рішення приймається на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд дійшов
висновку про необхідність стягнення
документально підтверджених судових
витрат з держбюджету на користь
позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 86, 158-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Гусятинської міжрайонної державної
податкової інспекції Тернопільської
області від 29.05.2013 р. № .

3. Повернути з державного бюджету
України на користь Фізичної особи
підприємця ОСОБА_2 - 114, 70 грн.
сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Тернопільський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення та з дня
отримання копії постанови, у разі
проголошення постанови суду, яка
містить вступну та резолютивну
частини, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

У повному обсязі постанову
виготовлено 27.12.2013 р.

Суддя
Білоус І.О.

копія вірна

Суддя
Білоус І.О.