Справа № 2а/1770/2634/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/77885/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне Рівненської області
до Національного університету водного
господарства та природокористування
про стягнення заборгованості за
касаційною скаргою Національного
університету водного господарства та
природокористування на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 08 листопада 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до Національного
університету водного господарства та
природокористування про стягнення
заборгованості, пов'язану з витратами
на виплату і доставку пенсій в сумі 13
202,10 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2012 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2012 року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач є на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в м.Рівне Рівненської області.

На адресу відповідача Головним
управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне були надіслані розрахунки
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, в яких вказані
місячні розміри сум для відшкодування.

Вказані витрати виникли у зв»язку з
призначенням та виплатою пільгових
пенсій, призначеним громадянам ОСОБА_3,
ОСОБА_4, які працювали у відповідача на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, що віднесені до списку
№2 виробництв, робіт, Професій, посад і
показників, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України №36 від
16.01.2003 року, та на посадах, які дають
право на вихід на пенсію на пільгових
умовах.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 р. N 21-1,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 р. за N 64/8663 (далі -
Інструкція), передбачено, що платниками
страхових внесків є підприємства,
установи й організації, створені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форм власності, виду
діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування -
фіксований податок, єдиний податок та
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Пунктом 8 розділу ХУ «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 року.
Визначено, що страхові внески, що
перераховуються до солідарної системи,
сплачуються страхувальниками та
застрахованими особами на умовах і в
порядку, визначених цим Законом, та в
розмірах, передбачених Законом України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» №400/97-ВР від
26.06.1997 року для відповідних платників
збору.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України №1058-ІУ, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, та
за результатами атестації робочих
місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди. Вказаним особам,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому,
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», набрав
чинності з 01.01.2004 року. До цього, діяв
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, передбачений
нормами Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997 року.

Згідно абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування», для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

За змістом п. 6.4 Інструкції розмір сум
до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Пунктом 6.8 Інструкції визначено, що
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах.

Таким чином, суд, ухвалюючи рішення,
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що відповідач є платником страхових
внесків, збору на загальнообов'язкове І
державне пенсійне страхування та
являється страхувальником в розумінні
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яке відповідно до
чинного законодавство зобов'язано
дотримуватись порядку покриття
фактичних витрати на виплату і
доставку пенсій.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Національного
університету водного господарства та
природокористування залишити без
задоволення, постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 18
вересня 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді