Справа № 2н/1270/1657/2012
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

29 січня 2014 рокуЛуганськ№ 2н/1270/1657/2012

Колегія суддів Луганського окружного
адміністративного суду складі:

головуючого судді: Пляшкової
К.О.,

суддів: Агевича К.В.,

Гончарової
І.А.

при секретарі:
Шибаєвій Т.В.,

за участю представників

позивача: не з'явився,

відповідачів: не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву Державної судової
адміністрації України про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Луганського окружного
адміністративного суду від 07.12.2010 по
справі № 2а-8128/10/1270 за позовом ОСОБА_2 до
Державної судової адміністрації
України, Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Луганській області,
Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання нарахувати та виплатити
заборгованість по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2012 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшла заява Державної судової
адміністрації України про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Луганського окружного
адміністративного суду від 07.12.2010 по
справі № 2а-8128/10/1270, у якій заявником
заявлено вимогу про скасування
постанови Луганського окружного
адміністративного суду від 07.12.2010 та
ухвалення нового рішення, яким
відмовити у задоволенні позову
повністю.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначено таке.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
виходив з того, що постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.05.2008, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2009,
визнано незаконними постанови
Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №
1243 «Про питання оплати праці вищих
посадових осіб України, окремих
керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів» в частині
встановлення розміру посадових
окладів суддям; пункту 4-1 постанови
Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 №
1310 «Про внесення змін до постанови
Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №
865» та пункту 4-1 постанови Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про
оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів».

Однак, постановою Вищого
адміністративного суду України від
13.04.2011 у справі за позовом ОСОБА_3 до
Кабінету Міністрів України, треті
особи - Верховний суд України, Вищий
адміністративний суд України, Вищий
господарський суд України про визнання
незаконними та скасування актів,
касаційну скаргу Кабінету Міністрів
України задоволено, постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 21.05.2008 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.08.2009 скасовано і ухвалено нове
рішення, яким відмовлено у задоволенні
позову.

Крім того, постановою Печерського
районного суду м. Києва від 19.03.2007
задоволено частково позовні вимоги
ОСОБА_4 до Держави Україна, Кабінету
Міністрів України, третіх осіб -
Державного казначейства України,
Державної судової адміністрації
України про визнання протиправною
бездіяльність та окремих положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 31.12.2005 № 1310 та визнано протиправним
та скасовано п.4-1 постанови Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про
оплату праці суддів».

Разом з тим, постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
28.07.2011 у адміністративній справі №
2а-7271/11/2670 задоволено заяву ДСА України
про перегляд судового рішення у зв'язку
з ново виявленими обставинами та
скасовано постанову Печерського
районного суду м. Києва від 19.03.2007 в
частині визнання протиправним та
скасування п.4-1 постанови Кабінету
Міністрів України від 03.03.2005 № 865 «Про
оплату праці суддів» і в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 в цій частині
відмовлено.

Заявник вважає, що постанова окружного
адміністративного суду м. Києва від
28.07.2011 у справі № 2а-7271/11/2670, якою
скасовано постанову Печерського
районного суду м. Києва від 19.03.2007 в
частині визнання протиправним та
скасування п.4-1 постанови Кабінету
Міністрів України від 03.03.2005 № 865 «Про
оплату праці суддів» є істотною для
справи обставиною, що не була та не
могла бути відомою на час розгляду
позову.

На підставі вищевикладеного заявник
просив скасувати постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 07.12.2010 та
постановити нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог повністю.

У судове засідання сторони не прибули,
про дату, час та місце розгляду заяви
повідомлені належним чином.

Від позивача до матеріалів справи
надійшла заява (а.с.244), у якій позивачем
зазначено, що заява про перегляд
постанови за нововиявленими
обставинами задоволенню не підлягає,
оскільки постанову щодо якої подано
заяву, скасовано. Також позивачем
заявлено клопотання про розгляд заяви
за його відсутності.

Від Міністерства фінансів України до
матеріалів справи надійшли письмові
пояснення (а.с.204-205), у яких Міністерство
фінансів України підтримало заяву
Державної судової адміністрації
України, а також заявило клопотання про
розгляд адміністративної справи за
відсутності його представника.

Відповідно до ч.2 ст.252 КАС України
неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені, не
перешкоджає розгляду заяви і перегляду
судового рішення.

З огляду на положення ч.2 ст.252 КАС
України, суд ухвалив розглянути заяву
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами за
відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що вимоги заяви
про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови суду є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.245 КАС України
встановлено, що постанова або ухвала
суду, що набрала законної сили, може
бути переглянута у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що постановою
Луганського окружного
адміністративного суду від 07 грудня 2010
року у справі № 2а-8128/10/1270, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково, а саме:

визнана незаконною бездіяльність
Луганського апеляційного
господарського суду щодо не проведення
перерахунку заробітної плати та
грошового забезпечення ОСОБА_2 з 19.08.2009
року з урахуванням вимог постанови
Кабінету Міністрів України від 03.09.2005
року № 865 в редакції станом до 31.12.2005
року та неподання до Державної судової
адміністрації України змін до
посадового окладу грошового
забезпечення ОСОБА_2 із зазначенням
розміру заробітної плати та грошового
утримання виходячи з 9,8 мінімальних
заробітних плат, встановлених Законом
на момент проведення виплат заробітної
плати, а з 22 травня 2008 року надбавки за
вислугу років у розмірі 40% від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас по день винесення
постанови;

визнана незаконною бездіяльність
Державної судової адміністрації
України щодо неприйняття заходів з
повного фінансування заробітної плати
та грошового утримання ОСОБА_2 з 19
серпня 2009 року з розрахунку посадового
окладу та грошового забезпечення в
розмірі 9,8 мінімальних заробітних плат,
встановлених Законом на момент
проведення виплат заробітної плати, а з
22 травня 2008 року надбавки за вислугу
років у розмірі 40% від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас по
день винесення постанови;

визнана незаконною бездіяльність
Міністерства фінансів України щодо
неприйняття заходів з повного
фінансування заробітної плати та
грошового утримання ОСОБА_2 з 19 серпня
2009 року з розрахунку посадового окладу
та грошового забезпечення в розмірі 9,8
мінімальних заробітних плат,
встановлених Законом на момент
проведення виплат заробітної плати, а з
22 травня 2008 року надбавки за вислугу
років у розмірі 40% від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас по
день винесення постанови;

зобов'язано Луганський апеляційний
господарський суд провести ОСОБА_2 з 19
серпня 2009 року перерахунок заробітної
плати, визначивши її розмір з
урахуванням посадового окладу у
розмірі 9,8 мінімальних заробітних плат,
встановлених Законом на момент
проведення виплат заробітної плати, а з
22 травня 2008 року надбавки за вислугу
років у розмірі 40 відсотків від
загальної суми щомісячного заробітку з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас. Після
перерахунку здійснити виплату
недоплачених сум з утриманням
обов'язкових податків та зборів з
одночасним поданням до Державної
судової адміністрації України змін до
посадового окладу по день винесення
постанови;

зобов'язано Міністерство фінансів
України профінансувати виплату
заробітної плати ОСОБА_2 з 19 серпня 2009
року у розмірі, встановленому
відповідно до ст. 44 Закону України «Про
статус суддів», з урахуванням
посадового окладу у розмірі 9,8
мінімальних заробітних плат,
встановлених Законом на відповідний
період з 19.08.2009 року по день винесення
постанови;

зобов'язано Державну судову
адміністрації України виділити
Луганському апеляційному
господарському суду з єдиного рахунку
Державного бюджету України №4024,
відкритого у Державному казначействі
України МФО 820172, передбаченого на
виконання рішень судів на користь
суддів, кошти для проведення виплати
недоплаченої з 22 травня 2008 року
надбавки за вислугу років у розмірі 40
відсотків від загальної суми
щомісячного заробітку з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас, а з 19
серпня 2009 року заробітної плати,
обчисленої з урахуванням посадового
окладу, виходячи з 9,8 мінімальних
заробітних плат, встановлених законом
на момент проведення виплат з 19.08.2009
року з урахуванням раніше проведених
виплат по день винесення постанови;

стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судові витрати у
розмірі 1,70 грн. (одна грн. 70 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю
(а.с.63-70, 110-112).

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 19 листопада 2013 року
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 лютого 2011
року скасовано. Постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 7
грудня 2010 року змінено шляхом
скасування її в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 до Міністерства
фінансів України, Державної судової
адміністрації України, Луганського
апеляційного господарського суду про
визнання неправомірною бездіяльності,
зобов'язання провести перерахунок та
виплату заробітної плати, інших виплат
та ухвалення у цій частині нового
судового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. В
решті постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

Постановляючи таке рішення Вищий
адміністративний суд України виходив з
того, що постанова Печерського
районного суду м. Києва від 19 березня 2007
року була обов'язковою з 3 грудня 2007
року (дати набрання нею законної сили)
до 1 січня 2012 року (дати втрати чинності
скасованої нею постанови Кабміну),
постанова окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 травня 2008 року - з 19
серпня 2009 року (дати набрання нею
законної сили) до 13 квітня 2011 року (дати
її скасування постановою Вищого
адміністративного суду України).

Проте, постанова Печерського районного
суду м. Києва від 19 березня 2007 року не
може бути підставою для задоволення
позовних вимог, оскільки нею визнано
протиправним та скасовано лише п.4-1
постанови Кабінету Міністрів України
«Про оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів» від 3 вересня 2005 року
№ 865. Між тим, аналогічні обмеження були
передбачені також постановою Кабінету
Міністрів України «Питання оплати
праці вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів» від 21 грудня
2005 року № 1243. Постановою Печерського
районного суду м. Києва від 19 березня 2007
року постанова Кабінету Міністрів
України від 21 грудня 2005 року № 1243
незаконною та нечинною не визнавалась,
а тому підлягала виконанню.

Також, Вищий адміністративний суд
України зазначив, що вимоги позивачки
про перерахунок заробітної плати та
інших виплат на підставі постанови
окружного адміністративного суду м.
Києва від 21 травня 2008 року задоволенню
не підлягають.

Згідно ч.2 ст.245 КАС України, підставами
для перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами є:

- істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

- встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдивих
показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення;

- встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

- скасування судового рішення, яке
стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути;

- встановлення Конституційним Судом
України неконституційності закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Дослідивши заяву про перегляд
постанови Луганського окружного
адміністративного суду від 07 грудня 2010
року у справі № 2а-8128/10/1270, суд
встановив, що заявник у якості підстав
для перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами зазначає
про скасування судового рішення, яке
стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути, а саме про те, що
постановою Вищого адміністративного
суду України від 13.04.2011 у справі за
позовом ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів
України, треті особи - Верховний суд
України, Вищий адміністративний суд
України, Вищий господарський суд
України про визнання незаконними та
скасування актів, касаційну скаргу
Кабінету Міністрів України задоволено,
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 21.05.2008 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2009
скасовано і ухвалено нове рішення, яким
відмовлено у задоволенні позову.

Тобто, заявником зазначено підстави
для перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами тільки в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_2 про визнання неправомірною
бездіяльності, зобов'язання провести
перерахунок та виплату заробітної
плати, інших виплат.

Разом з тим, постанова Луганського
окружного адміністративного суду від 07
грудня 2010 року у справі № 2а-8128/10/1270, про
перегляд якої просить заявник, на час
розгляду заяви в цій частині вже
скасована постановою Вищого
адміністративного суду України від 19
листопада 2013 року.

Що стосується постанови Луганського
окружного адміністративного суду від 7
грудня 2010 року в частині, що залишена
постановою Вищого адміністративного
суду України від 19 листопада 2013 року
без змін, то заявником не наведено
будь-яких нововиявлених обставин для
перегляду постанови суду в цій частині.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що заява
Державної судової адміністрації
України про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Луганського
окружного адміністративного суду від
07.12.2010 по справі № 2а-8128/10/1270 за позовом
ОСОБА_2 до Державної судової
адміністрації України,
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Луганській області, Міністерства
фінансів України, Державного
казначейства України про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання нарахувати та виплатити
заборгованість по заробітній платі, є
необґрунтованою та у її задоволенні
слід відмовити.

Що стосується клопотання Державної
судової адміністрації України про
звільнення від сплати судового збору,
суд зазначає, що воно підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд,
враховуючи майновий стан сторони, може
своєю ухвалою зменшити розмір належних
до сплати судових витрат чи звільнити
від їх оплати повністю або частково, чи
відстрочити або розстрочити сплату
судових витрат на визначений строк.

Як вбачається з довідки від 23 березня
2012 року № 12-12/78 Державна судова
адміністрація України не може сплатити
судовий збір у зв'язку з недостатністю
відкритих асигнувань загального фонду
державного бюджету за відповідним
кодом економічної класифікації
видатків (а.с.184).

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає
за можливим звільнити Державну судову
адміністрацію України від сплати
судового збору за подачу до суду заяви
про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Луганського
окружного адміністративного суду від
07.12.2010 по справі № 2а-8128/10/1270 за позовом
ОСОБА_2 до Державної судової
адміністрації України,
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Луганській області, Міністерства
фінансів України, Державного
казначейства України про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання нарахувати та виплатити
заборгованість по заробітній платі.

На підставі ч.3, ч.7 ст.160 КАС України у
судовому засіданні 29 січня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини ухвали. Складення ухвали у
повному обсязі відкладено до 03 лютого
2014 року, про що згідно вимог ч.2 ст.167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин ухвали у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.17, 18, 158-163, 245, 252, 253
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Державної судової адміністрації
України про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Луганського
окружного адміністративного суду від
07.12.2010 по справі № 2а-8128/10/1270 за позовом
ОСОБА_2 до Державної судової
адміністрації України,
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Луганській області, Міністерства
фінансів України, Державного
казначейства України про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання нарахувати та виплатити
заборгованість по заробітній платі, -
залишити без задоволення.

Звільнити заявника від спати судового
збору.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому проваджені або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст ухвали складено та
підписано 03 лютого 2014 року.

Суддя К.О. Пляшкова І.А. Гончарова К.В.
Агевич