Справа № 824/2354/13-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2354/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Бондарюк О.В.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Новоселицької міжрайонної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 28
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Новоселицької міжрайонної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області про визнання незаконним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до Чернівецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Новоселицької міжрайонної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області про визнання незаконним та
скасування рішення.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року частково задоволено
адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2. Не
погоджуючись з вказаною постановою
суду, відповідач оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню,
покликаючись на те, що під час
проведення перевірки було встановлено
чотири факти незабезпечення щоденного
роздруковування фіскальних чеків Z -
звіту. За вищевказані порушення до
позивача застосовано штрафні санкції в
сумі 3400 грн. - по двадцять
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян (340 грн.) за кожен факт не
роздрукування Z - звіту. Апелянт вказує
на те, що судом першої інстанції не
враховано, що за порушення вимог
вищевказаного Закону, до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
розмірі двадцяти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян - у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій. Отже, у разі
встановлення факту невиконання
щоденного друку фіскального чеку на
реєстраторі розрахункових операцій до
суб'єкта підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція за
кожне порушення згідно з п.4 ст.17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». Просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, а тому суд,
відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи в їхній відсутності у
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами та на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду - без змін
з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що 01
квітня 2013 року працівниками
Новоселицької МДПІ проведено
перевірку магазину-бару приватного
підприємця ОСОБА_2, в ході якої
встановлені порушення вимог п.9 ст.3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" (далі №265/95-ВР), на
підставі чого було складено акт
перевірки за дотриманням суб'єктами
господарювання порядку здійснення
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв, у тому числі
свідоцтв про державну реєстрацію,
виробництва та обігу підакцизних
товарів, дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами), в якому зазначено
наступне порушення: незабезпечення
щоденного друкування фіскальних
звітних чеків на реєстраторі
розрахункових операцій 12.03.2013 року,
13.03.2013 року, 15.03.2013 року, 16.03.2013 року,
17.03.2013 року, 18.03.2013 року, 19.03.2013 року,
20.03.2013 року, 22.03.2013 року, 24.03.2013 року.

Відповідачем 12 квітня 2013 року за
вказане порушення було винесено
податкове повідомлення-рішення форми
"С" №252/22, яким до позивача застосовано
штрафні санкції в сумі 3400,00 грн., які
обраховуються згідно рекомендованого
розрахунку 340 грн. за кожен випадок (10
випадків) не роздрукування звітного
чеку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем неправильно визначено
розмір штрафної (фінансової) санкції за
порушення позивачем вимог податкового
законодавства, оскільки фінансова
санкція у розмірі двадцяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян застосовується незалежно від
кількості виявлених під час перевірки
нероздрукованих та незбережених
фіскальних звітних чеків.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильними, виходячи з наступного.

Відповідно до п.9 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на РРО (за
виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) фіскальні звітні чеки
і забезпечувати їх зберігання в книгах
обліку розрахункових операцій.

Згідно з п.4 ст.17 вказаного Закону у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Аналіз змісту цих норм дає підстави для
висновку, що зазначена фінансова
санкція встановлена за порушення
суб'єктами підприємницької діяльності
вимоги закону щоденно друкувати
фіскальний звітний чек та зберігати
його в книзі обліку розрахункових
операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи цей чек у
книзі обліку розрахункових операцій -
триваюче.

Враховуючи, що згідно зі ст..61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у п.4 ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», відповідний орган державної
податкової служби України може
застосувати лише одну фінансову
санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його не зберігання в книзі
обліку розрахункових операцій.

Аналогічна позиція також викладена
Верховним судом України у рішенні
№21-89а13 від 16.04.13р.

Згідно ч.1 ст.244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
законність оскаржуваних вимог,
правильно і повно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків рішення суду, а тому
відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Новоселицької
міжрайонної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
03 лютого 2014 року.

Головуючий суддя
Совгира Д. І.

Судді
Курко О. П.

Матохнюк Д.Б.