Справа № 2а-1478/10/1370
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 р.

Справа № 27671/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Львова на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 20
травня 2010 року у адміністративній
справі №2а-1478/10/1370 за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Львівський домобудівний комбінат №2»
до Управління Пенсійного фонду України
в Шевченківському районі м. Львова про
визнання протиправним та скасування
вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

ВАТ «Львівський домобудівний комбінат
№2» звернулось в суд з позовом, у якому
просить визнати протиправною та
скасувати вимогу управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова про
сплату боргу від 03.12.2009 року №Ю 68,
відповідно до якої останній вимагає
сплатити 117679,82 грн. заборгованості зі
сплати страхових внесків, фінансових
санкцій (штрафів), пені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в
оскаржуваній вимозі відповідач
вимагає сплатити недоїмку зі страхових
внесків, фінансових санкцій та пені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Проте постановою
господарського суду Львівської
області від 04.06.2008 року рішення про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несвоєчасну сплату
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду скасовано повністю.
Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2008 року
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова на
постанову господарського суду
Львівської області від 04.06.2008 року
залишено без розгляду.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2010
року позовні вимоги задоволено
повністю, визнано протиправною та
скасовано вимогу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова про
сплату боргу №Ю 68 від 03.12.2009 року,
стягнуто з Державного бюджету України
на користь Відкритого акціонерного
товариства «Львівський домобудівний
комбінат №2» витрати по сплаті
судового збору у розмірі 3,40 грн.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій зазначає, що
постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
оскільки оскаржувана вимога
сформована на підставі картки
облікових даних з карток особових
рахунків страхувальника відповідно до
вимог п. 8.3 Інструкції порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України. Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином буди
повідомлені про дату судового
засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне, що
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова 03.12.2009
року виставлено позивачу вимогу про
сплату боргу № Ю 68, відповідно до якої
станом на 01.12.2009 року заборгованість
позивача зі сплати страхових внесків,
фінансових санкцій та пені становить 117
679,82 грн. Відповідно до вказаної вимоги
про сплату боргу, відповідач вимагає
сплату позивачем заборгованості зі
сплати страхових внесків на загальну
суму 117 679,82 грн., в тому числі 67 257,69 грн.
недоїмки, 37 767,56 грн. фінансових санкцій
та 12 654,57 грн. пені. Вказані суми
заборгованості на час винесення
спірної вимоги підтверджуються
карткою особового рахунку
страхувальника юридичної особи або
фізичної особи яка має найманих
працівників (1%-5%), розрахунками по
фінансових санкціях та розрахунками по
пені, а також карткою особового рахунку
страхувальника юридичної особи або
фізичної має найманих працівників
(32%,4%,42%), розрахунками по фінансових
санкціях та розрахунками по пені

Заборгованість, яку вимагає сплатити
відповідач, складається у тому числі з
сум штрафних санкцій та пені
визначених у рішеннях управління
Пенсійного фонду України у
Шевченківському районі м Львова про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, а
саме: від 16.08.2007р. №433, від 16.08.2007р. №92,
від 20.03.2007р. №131, від 20.03.2007р. №135, від
14.05.2007р. №252, від 18.06.2007р. №302, від 24.09.2007р.
№508, від 27.04.2006р. №179, від 27.04.2006р. №180, від
03.07.2006р. №289, від 03.07.2006р. №290, від 06.09.2006р.
№484, від 06.09.2006р. №485, від 09.10.2006р. №627, від
09.10.2006р. №628. Постановою господарського
суду Львівської області від 04.06.2008р. у
справі №5/5А за позовом ВАТ «Львівський
домобудівний комбінат №2» до
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова
вказані вище рішення про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органами Пенсійного фонду - скасовано
повністю. Ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19.08.2008р. апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова на
постанову господарського суду
Львівської області від 04.06.2008р.
залишено без розгляду. Відтак, вказана
постанова набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно із ч.1 ст. 70 КАС України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

При цьому відповідно до ч. 4 цієї статті,
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Обов'язок доказування, встановлений у
ст. 71 КАС України, полягає у тому, що
відповідно до ч. 1 цієї статті кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Всупереч вказаним положенням
відповідач не надав суду жодних
доказів того, що постанова
господарського суду Львівської
області від 04.06.2008р. у справі №5/5А не
вступила в законну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Такі обставини, (тобто ті, що
встановлені в судовому рішенні іншого
суду, яке набрало законної сили (ч. 1, ч. 4
ст. 72 КАС України)) є преюдиційними.

За визначених умов, обставини,
встановлені в іншому судовому рішенні,
що набрало законної сили не належить
доказувати. Обставини вважаються
встановленими в іншому судовому
рішенні, якщо про це зазначено у
мотивувальній чи резолютивній
частинах цього рішення.

Враховуючи викладене, обставини,
встановлені постановою Господарського
суду Львівської області від 04.06.2008р. у
справі №5/5А, у якій брали участь
позивач та відповідач, є преюдиційними
і не потребують доказування.

Частина 5 статті 124 Конституції України
визначає, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України, постанови
та ухвали суду в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Судові рішення
набирають законної сили за правилами
статті 254 КАС України.

Статтею 18 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхові внески є
цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим законом; вони не
включаються до складу податків, інших
обов'язкових платежів, що складають
систему оподаткування, на, ці внески не
поширюється податкове законодавство.
Згідно із ч. 6 ст. 19 закону страхові
внески нараховуються на суми,
зазначені в частинах першій та другій
цієї статті, незалежно від джерел їх.
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також
незалежно від того, чи були зазначені
суми фактично виплачені після їх
нарахування до сплати.

Частинами 4, 6 ст. 20 Закону
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Сплата
страхових внесків здійснюється
виключно в грошовій формі шляхом
внесення відповідних сум страхових
внесків до солідарної системи на
банківські рахунки виконавчих органів
Пенсійного фонду, а сум страхових
внесків до накопичувальної системи
пенсійного страхування - на
банківський рахунок Накопичувального
фонду або на банківський рахунок
обраного застрахованою особою
недержавного пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 вказаного
Закону територіальні органи
Пенсійного фонду за формою і у строки,
визначені правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Протягом десяти робочих
днів із дня одержання вимоги про сплату
недоїмки страхувальник зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та суми
фінансових санкцій. Страхувальник у
разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки, зазначеної у вимозі про
сплату недоїмки, узгоджує її з органами
Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, а в разі неузгодження вимоги із
органами Пенсійного фонду має право на
оскарження вимоги в судовому порядку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Згідно із ч. 2 ст. 162
КАС України, суд вправі постановою
визнати протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремі його
положення, дії чи бездіяльність і
скасувати або визнати нечинним рішення
чи окремі його положення. Суд також
може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод чи інтересів суб'єкта у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову. В порушення зазначеної норми
відповідач не пояснив причини
ігнорування ним рішення суду
ухваленого Іменем України, і
обов'язковість якого визначена
Конституцією України та нормами КАС
України, не надав суду жодних доказів
правомірності прийняття ним спірної
вимоги про сплату боргу №Ю 68 та не
спростував фактичних обставин, які є
підставою позову.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 2
КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють не лише чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а й
обґрунтовано, добросовісно, розсудливо
та безсторонньо. Матеріали справи
свідчать, що відповідні положення
відповідачем дотримані не були.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2010
року у адміністративній справі
№2а-1478/10/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс