Справа № 1423/2163/2012
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

29 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/2163/2012

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Скрипченка В.О. та Федусика А.Г.,

при секретарі Василенко І.Ю.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Миколаївської міської ради на
постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 15 травня 2013 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради
(третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
прокуратура Центрального району м.
Миколаєва) про визнання протиправним
та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Миколаївської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення від 23 грудня 2011
року № 12/23.

В обґрунтування позову зазначалось, що
рішенням Миколаївської міської ради
від 23 грудня 2011 року № 12/23 «Про розгляд
протесту прокуратури Центрального
району м. Миколаєва від 09 грудня 2011 року
№ 22-9426 вих-11 на пункт 22 розділу І
рішення Миколаївської міської ради від
25 серпня 2011 року № 8/30» скасовано пункт
22 розділу І рішення Миколаївської
міської ради від 25 серпня 2011 року № 8/30,
яким позивачу затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання договору оренди на земельну
ділянку загальною площею 357 кв. м.,
продовжено на 2 роки термін оренди
земельної ділянки загальною площею 508
кв. м., яка була надана рішенням міської
ради від 13 березня 2008 року № 22/52, та
передано в оренду строком на 2 роки
земельну ділянку площею 357 кв. м. для
будівництва бізнес-центру з торговими
приміщеннями магазину промтоварів,
сходин з благоустроєм по АДРЕСА_1. На
думку позивача, оскаржене рішення
відповідача прийнято з порушенням
вимог Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», є
протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 15 травня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Миколаївської міської ради від
23 грудня 2011 року № 12/23 «Про розгляд
протесту прокуратури Центрального
району м. Миколаєва від 09 грудня 2011 року
№ 22-9426 вих-11 на пункт 22 розділу І
рішення Миколаївської міської ради від
25 серпня 2011 року № 8/30».

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, представник
Миколаївської міської ради в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
при вирішенні справи порушено норми
матеріального та процесуального права.
Так, судом не прийнято до уваги
положення ст. ст. 91 та 96 Земельного
кодексу України, які визначають
обов'язок власників та
землекористувачів забезпечувати
використання земельних ділянок за їх
цільовим призначенням. Проведеною
прокуратурою перевіркою встановлено,
що позивачем земельна ділянка не
використовується, тобто порушується її
цільове призначення. Крім того,
земельну ділянку площею 357 кв. м.
виділено для будівництва бізнес-центру
з торговими приміщеннями магазину
промтоварів та для розміщення сходин з
благоустроєм в порушення норм ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень». У
зв'язку з викладеним в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції з винесенням нової постанови
про відмову у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступ
представника позивача про залишення
постанови суду першої інстанції без
змін, розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
її задоволення.

Судом встановлено, що пунктом 22 розділу
І рішення Миколаївської міської ради
від 25 серпня 2011 року № 8/30 ОСОБА_2
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання договору
оренди на земельну ділянку загальною
площею 357 кв. м., продовжено на 2 роки
термін оренди земельної ділянки
загальною площею 508 кв. м., яка була
надана рішенням міської ради від 13
березня 2008 року № 22/52, та передано в
оренду строком на 2 роки земельну
ділянку площею 357 кв. м. для будівництва
бізнес-центру з торговими приміщеннями
магазину промтоварів, сходин з
благоустроєм по АДРЕСА_1.

09 грудня 2011 року прокурором
Центрального району м. Миколаєва
внесено протест на п. 22 розділу І
рішення Миколаївської міської ради від
25 серпня 2011 року № 8/30, який мотивований
порушенням позивачем цільового
призначення наданої в оренду земельної
ділянки, а також наданням відповідачем
земельної ділянки в оренду з
порушенням норм ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень».

Рішенням Миколаївської міської ради
від 23 грудня 2011 року № 12/23 «Про розгляд
протесту прокуратури Центрального
району м. Миколаєва від 09 грудня 2011 року
№ 22-9426 вих-11 на пункт 22 розділу І
рішення Миколаївської міської ради від
25 серпня 2011 року № 8/30» протест
прокурора задоволено, скасовано пункт
22 розділу І рішення Миколаївської
міської ради від 25 серпня 2011 року № 8/30.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку
щодо невідповідності оскарженого
рішення Миколаївської міської ради
чинному законодавству України.

Так, відповідно до Конституції України
в Україні визнається і гарантується
місцеве самоврядування, що
здійснюється територіальною громадою
через сільські, селищні, міські ради та
їх виконавчі органи і передбачає
правову, організаційну та
матеріально-фінансову самостійність.

Згідно ч. 1 ст. 144 Конституції України
однією з форм реалізації права
територіальних громад на місцеве
самоврядування є прийняття органом
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених законом,
рішень, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території.

З урахуванням наведених положень
Конституції України, частиною 1 статті
59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено,
що рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень.

Конституційний Суд України у своєму
рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у
справі за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування) зазначив, що
в Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).

Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є «гарантією
стабільності суспільних відносин» між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення.

Як встановлено матеріалами справи,
пунктом 22 розділу І рішення
Миколаївської міської ради від 25
серпня 2011 року № 8/30 затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документа (договору
оренди) на земельну ділянку загальною
площею 357 кв. м, за рахунок земельної
ділянки, відведеної рішенням міської
ради від 19 червня 2009 року № 35/50, у тому
числі 357 кв. м під проходами, проїздами
та площадками, зарахувавши її до земель
(код 03.03.14 - для будівництва та
обслуговування інших будівель
громадської забудови), у тому числі 173
кв. м - під будівельний майданчик, для
будівництва бізнес-центру з торговими
приміщеннями магазину промтоварів по
АДРЕСА_1 та 184 кв. м для розміщення
сходин та благоустрою території.
(Земельна ділянка площею 357 кв. м має
обмеження у використанні згідно з
КООВЗД: 01.01.08 - «водопровід, кабелі
зв'язку»).

Цим же рішенням продовжено фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_2 на 2 роки
термін оренди земельної ділянки
загальною площею 508 кв. м, яка була
надана рішенням міської ради від 13
березня 2008 року № 22/52, залишивши
земельну ділянку в землях іншого
призначення, для розміщення
будівельного майданчика на період
будівництва бізнес-центру з торговими
приміщеннями магазину промтоварів по
АДРЕСА_1.

Передано громадянці ОСОБА_2 в оренду
строком на 2 роки земельну ділянку
площею 357 кв. м для будівництва
бізнес-центру з торговими приміщеннями
магазину промтоварів, сходин з
благоустроєм по АДРЕСА_1 (а. с. 46-69).

07 листопада 2011 року на виконання
названого рішення міської ради між
позивачем та відповідачем укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 357 кв. м терміном на 2 роки, який в
той же день зареєстровано у
встановленому законом порядку (а. с.
70-73).

Таким чином, на підставі рішення
Миколаївської міської ради від 25
серпня 2011 року № 8/30 виникли
правовідносини, пов'язані із
реалізацією суб'єктивних прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача щодо користування та
володіння земельною ділянкою, а тому
Миколаївська міська рада, скасовуючи
своє попереднє рішення, діяла не на
підставі, поза межами повноважень та у
спосіб, що суперечить Конституції та
законам України.

Суд апеляційної інстанції також
враховує, що викладені в протесті
прокурора та в оскарженому рішенні
відповідача висновки про порушення
позивачем цільового призначення
наданої в оренду земельної ділянки, а
також про надання земельної ділянки в
оренду з порушенням норм ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень» не
підтверджені жодними доказами.

З урахуванням зазначених обставин
справи та наведених вище положень
Конституції України, Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», рішення Конституційного Суду
України висновок суду першої інстанції
про визнання протиправним та
скасування оскарженого рішення
відповідача є обґрунтованим.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, суд апеляційної інстанції на
підставі ст. 200 КАС України залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову районного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Центрального районного
суду м. Миколаєва від 15 травня 2013 року -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 03 лютого
2014 року.

Головуючий:

Судді: