Справа № 826/12173/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Погрібніченко І.М.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Бужак Н.П.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Індустріальні та дистрибуційні
системи» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства
«Індустріальні та дистрибуційні
системи» до Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників податків про
визнання протиправним та скасування
наказу, визнання протиправними дій та
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Індустріальні та дистрибуційні
системи» (далі - Позивач) звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків (далі - Відповідач) про
скасування наказу «Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки» від 21 березня 2013 року № 290,
визнання дій з питань дотримання вимог
податкового законодавства в частині
своєчасності сплати податку на
прибуток за півріччя 2012 року
протиправними та стягнення коштів в
розмірі 7 381,00 гривень на відшкодування
шкоди, завданої незаконними діями.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09 жовтня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що Приватне
акціонерне товариство «Індустріальні
та дистрибуційні системи»
(ідентифікаційний код юридичної особи
24364528) зареєстровано 08 квітня 1996 року
Печерською районною у м.Києві
державною адміністрацією. Вказане
товариство розташоване за адресою: 04073,
м. Київ, проспект Московський, будинок 9,
корпус 5, офіс 501.

ПАТ «Індустріальні та
дистрибуційні системи» перебувало на
податковому обліку в органах державної
податкової служби з 16 квітня 1996 року за
№ 13579, а на час перевірки товариство
перебуває на обліку в Окружній
державній податковій службі -
Центральному офісі з обслуговування
великих платників податків Державної
податкової служби.

Згідно Свідоцтва № 100280093 (форма №
2-ПДВ) від 22 квітня 2010 року ПАТ
«Індустріальні та дистрибуційні
системи» є платником податку на додану
вартість (індивідуальний податковий
номер 59).

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.
75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 79.2 ст. 79 Податкового
кодексу України (далі - Кодекс) 21
березня 2013 року було прийнято Наказ
«Про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки» № 290
(далі - Наказ № 290) про необхідність
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ПАТ
«Індустріальні та дистрибуційні
системи» (код за ) з питань
своєчасності сплати податку на
прибуток за півріччя 2012 року,
тривалістю 1 робочий день з 02 квітня 2013
року.

На підставі цього наказу контролюючим
органом оформлено повідомлення №
5430/10/40-220 від 21 березня 2013 року про
проведення з 02 квітня 2013 року
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПАТ «Індустріальні та
дистрибуційні системи» (далі -
Повідомлення № 5430/10/40-220).

Контролюючим органом на підставі
пп. 20.1.1 п. 20.1 ст. 20, п. 79.1, п. 79.2 ст.79
Кодексу , було оформлено повідомлення
про запрошення №5445/10/40-220 від 22 березня
2013 року генерального директора та
головного бухгалтера Позивача
з'явитись до Окружної державної
податкової служби - Центрального офісу
з обслуговування великих платників
податків Державної податкової служби
05.04.2013 року на 11-ту годину для
підписання акту документальної
позапланової невиїзної перевірки (далі
- Повідомлення про запрошення №
5445/10/40-220).

Окружною державною податковою
службою - Центральним офісом з
обслуговування великих платників
податків Державної податкової служби 02
квітня 2013 року проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ПАТ
«Індустріальні та дистрибуційні
системи», код за з питань
дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності
сплати податку на прибуток за півріччя
2012 року, за результатами якої складено
Акт № 353/40-20/24364528 від 05 квітня 2013 року.

Відповідно до ст.57 Кодексу,
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході перевірки контролюючим
органом встановлено порушеня термінів
сплати самостійно визначеного
грошового зобов'язання з податку на
прибуток.

11 квітня 2013 року вих. №162/4-13Ц
Позивачем були подані заперечення та
зауваження до акта від 05 квітня 2013 року
№ 353/40-20/24364528 про результаті
документальної позапланової
перевірки.

Після розгляду заперечень до
акту, Відповідачем складено Висновок
від 17.04.2013 року №7353/10/40-220, яким висновки,
викладені в акті від 05.04.2013 року №
353/40-20/24364528 залишені без змін.

Не погоджуючись з наказом
Відповідача №290 та його діями з
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки зі
складання акту перевірки № 353/40-20/24364528
від 05 квітня 2013 року Позивач звернувся
до суду.

Відповідно ст.75 Кодексу,
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні
перевірки проводяться контролюючими
органами в межах їх повноважень
виключно у випадках та у порядку,
встановлених цим Кодексом, а фактичні
перевірки - цим Кодексом та іншими
законами України, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи. Камеральною
вважається перевірка, яка проводиться
у приміщенні контролюючого органу
виключно на підставі даних, зазначених
у податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків. Документальна
планова перевірка проводиться
відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова
перевірка не передбачається у плані
роботи контролюючого органу і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною
перевіркою вважається перевірка, яка
проводиться в приміщенні
контролюючого органу. Документальною
невиїзною позаплановою електронною
перевіркою (далі - електронна
перевірка) вважається перевірка, що
проводиться на підставі заяви, поданої
платником податків з незначним
ступенем ризику, визначеним відповідно
до пункту 77.2 статті 77 цього Кодексу, до
контролюючого органу, в якому він
перебуває на податковому обліку. Заява
подається за 10 календарних днів до
очікуваного початку проведення
електронної перевірки. Форма заяви,
порядок її подання, прийняття рішення
про проведення електронної перевірки
встановлюються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику.

Фактичною вважається перевірка,
що здійснюється за місцем фактичного
провадження платником податків
діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Під час перевірки контролюючим
органом були використані:

- податкова декларація з податку
на прибуток за півріччя 2012 року
(реєстраційний № від 30.07.2012 р.);

- податкова декларація з податку
на прибуток уточнююча за півріччя 2012
року (реєстраційний № від 17.08.2012
р.);

- податкова декларація з податку
на прибуток уточнююча за півріччя 2012
року (реєстраційний № від 20.08.2012
р.);

- лист Окружної державної
податкової служби - Центрального офісу
№ 7369/10/40-250 від 22.08.2012 р.;

- платіжні доручення на сплату
грошового зобов'язання № 64805 від 20.09.2012
р. на суму 3 427 200,00 грн., № 65134 від
28.09.2012 р. на суму 95 000,00 грн., № 65436 від
08.10.2012 р. на суму 1 711 500,00 грн., № 66141 від
23.10.2012 р. на суму 6 676 233,06 грн.;

- дані бази Податковий блок «Облік
податків та платежів»: картка
особового рахунку (КОР) платника
податків ПАТ «Індустріальні та
дистрибуційні системи» за 2012 рік.

Відповідно до поданої податкової
декларації ПАТ «Індустріальні та
дистрибуційні системи» з податку на
прибуток за півріччя 2012 року від 30.07.2012
р. № відповідачем встановлено, що
задекларована сума до сплати податку
на прибуток, нарахованого за
результатами останнього календарного
кварталу (звітного) податкового
періоду (рядок 16 Декларації) складає 20
860 995 грн. та сума авансового внеску
при виплаті дивідендів, нарахована за
результатами останнього календарного
кварталу звітного (податкового)
періоду, що має бути сплачена за
місцезнаходженням юридичної особи
(рядок 22 Декларації) складає 5 033 847 грн.

Загальна сума узгодженого
грошового зобов'язання, яка підлягала
сплаті до бюджету за півріччя 2012 року,
складає 25 894 842 грн., граничний термін
сплати - 19.08.2012 р.

Станом на 19.08.2012 р. задекларована
сума 25 894 842 грн. була сплачена ПАТ
«Індустріальні та дистрибуційні
системи» до Державного бюджету не в
повному обсязі. На обліковій картці ПАТ
«Індустріальні та дистрибуційні
системи» з податку на прибуток
підприємств, створених за участю
іноземних інвесторів обліковувалось 19
218 608,94 грн. переплати.

Станом на 19.08.2012 р. сума
податкового боргу склала 6 676 233,06 грн.

ПАТ «Індустріальні та
дистрибуційні системи» було подано
20.08.2012 року засобами електронного
зв»язку уточнюючу податкову
декларацію з податку на прибуток
підприємств за півріччя 2012 розу, за
реєстраційним № , без заповнення
рядків 23-32, які передбачають
відображення виправлених показників
задекларованих сум податку до сплати.

Відповідно платіжних доручень
від: від 20.09.2012 р. № 64805 на суму 3 427 200 грн.,
від 28.09.2012 р. № 65134 на суму 95 000 грн., від
08.10.2012 р. № 65436 на суму 1 711 500 грн., від
23.10.2012 р. № 66141 на суму 6 676 233,06 грн
підтверджується сплата суми грошового
зобов'язання

Сплата грошового зобов'язання по
податку на прибуток у сумі 6 676 233,06 грн.
затримано на 63 дні.

У Відповідача були всі підстави
для проведення перевірки, оскільки
Позивач подав уточнюючу податкову
декларацію з податку на прибуток
підприємств за №, без заповнення
рядків 23-32, які передбачають
відображення виправлених показників
задекларованих сум податку до сплати.

Згідно з п.79.2 ст. 79 Кодексу
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Д Документальна
невиїзна перевірка здійснюється на
підставі зазначених у підпункті 75.1.2
пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу
документів та даних, наданих платником
податків у визначених цим Кодексом
випадках, або отриманих в інший спосіб,
передбачений законом.

У пп. 78.1.3 п. 78.1 ст. 78 Кодексу
визначено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин, зокрема, коли платником
податків подано органу державної
податкової служби уточнюючий
розрахунок з відповідного податку за
період, який перевірявся органом
державної податкової служби.

У контролюючого органу було
достатньо підстав для проведення
перевірки, а тому рішення суб'єкта
владних повноважень є таким, що
відповідає чинному законодавству,
прийняте обґрунтовано, на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Отже, суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про те, що
відсутні підстави для визнання Наказу
№ 290 протиправним та його скасування.

Щодо визнання протиправними дій
Відповідача з проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та зі складення акту
перевірки, необхідно зазначити
наступне.

Відповідно ст.6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси. У
випадках, установлених законом, до суду
можуть звертатися органи та особи, яким
надано право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб.

Суб'єкти владних повноважень
мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України.

Ніхто не може бути позбавлений
права на розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена цим Кодексом.
Відмова від права на звернення до суду
є недійсною.

Іноземці, особи без громадянства
та іноземні юридичні особи
користуються в Україні таким самим
правом на судовий захист, що і
громадяни та юридичні особи України.

Згідно ч.3 ст. 11 КАС України кожна
особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Вимоги про визнання
протиправними дій суб`єкта владних
повноважень можуть бути задоволені
судом у разі, якщо активна поведінка
такого суб'єкта вчинена ним поза межами
його правового регулювання та впливає
на реалізацію прав свобод та інтересів
фізичних та юридичних осіб.

Права, свободи та інтереси
платника податків, які, на його думку,
порушені податковим органом внаслідок
прийняття таких рішень, захищаються у
спосіб їх оскарження в
адміністративному та/або судовому
порядку.

До компетенції податкового
органу відноситься:

- податковий контроль, який
здійснюється суб`єктом владних
повноважень у спосіб проведення
перевірок та звірок відповідно до
вимог Податкового кодексу України.

- Повноваження податкового органу
у сфері податкового контролю
поширюються також на обробку отриманої
у ході контролюючого заходу податкової
інформації, фіксацію наслідків
перевірки або звірки у формі складання
акта або довідки та визначення суми
грошових зобов`язань платника
податків, у разі виявлення його
заниження (завищення).

Отже, дії Відповідача щодо
виконання функціонального обов`язку,
пов`язаного з організацією та
проведенням документальної
позапланової невиїзної перевірки,
складання акту та висвітлення в акті
перевірки висновків стосовно
порушення позивачем вимог
законодавства України, не породжують,
не змінюють та не припиняють прав та
обов'язків підприємства у сфері
публічно-правових відносин, тому
вимоги про визнання таких дій
протиправними задоволенню не
підлягають

Стосовно вимоги Позивача щодо
стягнення з Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників на користь Позивача
коштів в розмірі 7 381,00 грн. на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконними діями необхідно зазначити
наступне.

Відповідач під час проведення
перевірки та складання акту перевірки
діяв на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Позивачем не надано жодних доказів для
підтвердження факту спричинення шкоди,
завданої незоконними діями
Відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку..

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Доказами в адміністративному
судочинстві, відповідно до ст.ст.69, 70
КАС України, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Докази суду надають особи, які
беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Згідно зі ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Щодо ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем доведено
правомірність своїх дій та прийнятого
ним Наказу № 290.

Отже, колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні заявлених
позовних вимог.

З огляду на вказане, колегія
суддів дійшла висновку про
обгрунтованість та законність рішення
суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
«Індустріальні та дистрибуційні
системи» залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 09 жовтня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Бужак Н.П.

Ухвала складена в повному обсязі 04
лютого 2014 року.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Бужак Н.П.