Справа № 371/2486/13-а
Суддя: Капшук Л. О.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 371/2486/13-а
31 січня 2014 року м.
Миронівка № 371/ 2486 / 13-а
Миронівський районний суд Київської
головуючого судді Капшук
при секретарі Січкаренко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Миронівському районі
Київської області до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області про визнання
протиправною та скасування постанови
державного виконавця про накладення
позивач управління Пенсійного фонду
України в Миронівському районі
Київської області звернувся до суду з
адміністративним позовом, посилаючись
на ті обставини, що державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
було відкрито виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа за № 2-а/767/2010, виданого 01.03.2013 року
Миронівським районним судом Київської
області про зобов'язання управління
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1
04.11.2013 року головним державним
виконавцем за повторне невиконання
управлінням Пенсійного фонду України в
Миронівському районі Київської
області судового рішення було винесено
постанову про накладення на управління
штрафу у розмірі 1360 гривень.
Посилаючись на ті обставини, що
управління Пенсійного фонду України в
Миронівському районі Київської
області не володіло інформацією щодо
відкриття виконавчого провадження за
вказаним виконавчим листом, на адресу
управління не надходили копії постанов
про відкриття виконавчого провадження
та накладення штрафу за невиконання
рішення суду, начальник управління
просив скасувати постанову про
накладення штрафу за повторне
невиконання рішення суду як незаконну.

В судове засідання представник
позивача не з'явилась, подала заяву про
розгляд справи за її відсутності.

Представник відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
в судове засідання повторно не
з'явився, про розгляд справи відповідач
повідомлявся належно, причини неявки
представника сторони суду не
повідомлені.

Дослідивши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються
заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Статтею 55 Конституції України кожному
гарантовано право на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб.

Частиною 1 ст. 181 КАС України
встановлено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Пункт 13 частини 3 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлює, що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 75 Закону
України «Про виконавче провадження»
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

За частиною 2 вказаної статті у разі
повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, для прийняття рішення щодо
застосування санкцій, передбачених
ч. 1 ст. 89 цього Закону державний
виконавець повинен встановити два
факти: по-перше, що судове рішення не
виконано, по-друге, що рішення суду не
виконано без поважних на то причин.

В мотивувальній частині оскаржуваної
постанови відсутнє обґрунтування
прийнятого державним виконавцем
рішення щодо невиконання боржником
судового рішення без поважних на то
причин. В ній зазначено, що інформація
про виконання рішення не надходила.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій, на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

З цією метою у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій);
безсторонньо (неупереджено);
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Зібрані у справі докази не дають
підстав вважати, що оскаржувана
постанова прийнята відповідачем
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Відповідно до статті 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Частиною 1 ст. 27 Закону встановлено, що у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно зі статтями 69, 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Докази суду
надають особи, які беруть участь у
справі. В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Відповідач не подав до суду жодних
доказів про отримання позивачем копії
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження,
доказів щодо невиконання боржником
судового рішення без поважних на то
причин та правомірності прийнятого
рішення про накладення штрафу на
позивача, не спростував тверджень
позивача про те, що на адресу
управління не надходили копії постанов
про відкриття виконавчого провадження
та накладення штрафу за невиконання
рішення суду.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що оскаржувана постанова про
накладення штрафу не ґрунтується на
законі.

Враховуючи, що сторони в судове
засідання не з'явились, відповідно до
ст. 41 КАС України, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

На підставі викладеного, статті 55
Конституції України, статей 11, 25, 27, 75, 89
Закону України «Про виконавче
провадження», керуючись статтями 2, 6, 9,
11, 17, 158- 163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
ВП № 37754695 від 04 листопада 2013
року про накладення на управління
Пенсійного фонду України в
Миронівському районі Київської
області штрафу в розмірі 1360 гривень.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
Апеляційного адміністративного суду
через Миронівський районний суд
Київської області протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя підпис
Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.О. Капшук