Справа № 221/6229/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троян Л.Г.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
справа №221/6229/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

при секретарі: Борисовій А.А.,

за участю: представника відповідача
Коваль Т.О. (довіреність від 03.02.2014 р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області на постанову Волноваського
районного суду Донецької області від 20
грудня 2013 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області про визнання незаконною
відмови в перерахунку пенсії та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом, в якому просила скасувати
рішення відповідача від 14.10.2013 р. № 2449
про відмову в перерахунку її пенсії з
урахуванням нарахованих та виплачених
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, 40 % винагороди за
вислугу років, та зобов'язати
відповідача провести з 01.10.2013 р.
перерахунок та виплату її пенсії з
урахуванням у складі заробітної плати
зазначених виплат, з яких сплачено
страхові внески з урахуванням фактично
отриманих сум відповідно до Закону
України «Про державну службу» в
редакції яка діяла на час призначення
пенсії позивачу.

Постановою Волноваського районного
суду Донецької області від 20 грудня 2013
року позов задоволено.

Не погодившись з цим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, а також неповне з'ясування
обставин справи, просить постанову
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі. На
обґрунтування апеляційної скарги
наголошує на правомірності своїх дій і
зазначає, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати не є
складовими частинами заробітної плати
державного службовця. Крім того,
зауважує на тому, що постанова КМУ від
12.09.1997 р. № 1013 стосується виключно
посадових осіб державної податкової
служби, оскільки за своїм характером
носить галузевий рівень.. Апелянт також
звертає увагу суду на те, що даний
адміністративний позов подано після
закінчення місячного строку,
передбаченого ч. 5 ст. 99 КАС України.

В судовому засіданні представник
відповідача доводи апеляційної скарги
підтримала і просила її задовольнити.

Належним чином повідомлена про дату,
час і місце апеляційного розгляду
позивач до суду не прибула, що,
відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є
перешкодою для судового розгляду
справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивачка
ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФУ в
Волноваському районі Донецької
області та отримує пенсію відповідно
до Закону України «Про державну
службу».

08.10.2013 року вона звернулась до УПФУ в
Волноваському районі Донецької
області із заявою про перерахунок
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» з урахуванням
довідок про складові заробітної плати
від 08.10.2013 р. № 48,49, однак, відповідач
рішенням № 2249 від 14.10.2013 р. відмовив їй в
цьому, посилаючись на відсутність
законних підстав для перерахунку
пенсії.

Відмова УПФУ є предметом даного позову.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
обґрунтованості позовних вимог з
огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.37 Закону України
«Про державну службу» (Закон №3723),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» (Закон №108) встановлено,
що заробітна плата - це винагорода ,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, в
структуру заробітної плати входять:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Згідно з ч.2 ст. 33 Закону №3723, заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (Закон №1788) врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій, відповідно до якої,
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори)до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (Закон №1058) визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема, до такого доходу (заробітної
плати) враховується: сума витрат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності зазначеним
Законом, з яких згідно цього Закону
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше
нараховуються внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Тобто, за змістом наведених норм,
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування враховуються в заробіток
(доход) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Частиною першою статті 244-2 КАС України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Що стосується надбавки за вислугу
років, суд апеляційної інстанції
виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Згідно ч.5 ст.33 Закону № 3723-ХІІ надбавка
за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ
встановлює, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

На підставі постанови КМУ від 12 вересня
1997 року №1013 «Про порядок виплати
винагороди за вислугу років службовим
особам Державної податкової
адміністрації України та місцевих
державних податкових адміністрацій,
які мають спеціальні звання» розмір
винагороди визначається залежно від
стажу роботи і обчислюється виходячи з
посадового окладу та надбавки за
спеціальне звання. Винагорода за
вислугу років враховується при
обчисленні середнього заробітку.

Згідно постанови КМУ від 31 травня 2000
року №865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальне звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
враховується в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Проаналізувавши усі зібрані по справі
докази, суд першої інстанції дійшов
вірного витсновку, що, оскільки
позивачу при здійсненні нею трудових
обов'язків сплачувалася надбавка за
вислугу років у розмірі 40% та суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
вирішення соціально-побутових питань
та індексації заробітної плати за
роботу на державній службі, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому ці суми мають бути
враховані при обчисленні пенсії.

Доводи апелянта щодо пропуску
позивачем місячного строку звернення
до суду, встановленого ч. 5 ст. 99 КАС
України не заслуговують на увагу,
оскільки зазначений строк стосується
оскарження рішень суб'єкта владних
повноважень, на підставі якого ним може
бути заявлена вимога про стягненя
грошових коштів, в той час, як на спірні
правовідносини поширюється загальний
шестимісячний строк звернення до
адміністративного суду, установлений
частиню 2 статті 99 КАСУ.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи і судове рішення ухвалено у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області - залишити без задоволення.

Постанову Волноваського районного
суду Донецької області від 20 грудня 2013
року в адміністративній справі №
221/6229/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини ухвали,
ухвала в повному обсязі складена 07
лютого 2014 року.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В.
Геращенко