Справа № 2-а-2485/11/2213
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2485/11/2213
Головуючий у 1-й інстанції: Боб'як Б.В.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Полонського районного
суду Хмельницької області від 29
листопада 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Полонського районного суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі Хмельницької
області про визнання нечинним та
скасування протоколу комісії з
призначення пенсії за віком №2472 від 10
жовтня 2006 року про призначення пенсії
та розпорядження про масовий
перерахунок пенсії, зобов'язати
провести новий розрахунок, перерахунок
та виплату пенсії за віком із
застосуванням в формулу розрахунку
пенсії за віком середньої заробітної
плати в галузі економіки України за 2005
рік, визначеної Держкомстатом України -
806,14 грн. з 05 жовтня 2006 року з
урахуванням поточних перерахунків із
нового розміру розрахованої пенсії,
виплачених сум, індексації та
компенсації.

Полонський районний суд Хмельницької
області постановою від 29 листопада 2011
року в задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Полонського районного суду
Хмельницької області від 29 листопада
2011 року та прийняти нову, якою позовні
вимоги задовольнити.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Так, Полонським районним судом
Хмельницької області встановлено, що
рішенням комісії з призначення пенсії
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області №2472 від 10 жовтня 2006 року
позивачу призначено пенсію за віком.

27 липня 2011 року позивач звернувся до
відповідача із заявою, в якій просив
здійснити перерахунок розміру пенсії
із застосуванням у формулу розрахунку
середньої заробітної плати в галузі
економіки за попередній рік по Україні.

Розглянувши подану позивачем заяву,
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області своїм листом від 10 серпня 2011
року відмовило позивачу в проведенні
відповідного перерахунку, мотивуючи
тим, що заробітна плата при обчисленні
пенсії врахована із застосуванням
показника заробітної плати (доходу) в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески за 2005 рік (735,57 грн).
Окрім того, відповідач зазначив, що
призначення (перерахунок) пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки, визначеного
Державним комітетом статистики
України враховується для пенсій по
Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність".

Не погодившись з отриманою відмовою,
позивач звернувся з адміністративним
позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що в
Законі України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не передбачений інший
механізм обчислення середньої
заробітної плати, яка враховується для
обчислення пенсій, ніж той, що
визначений на даний час постановою
Кабінету Міністрів України №530 від 22
травня 2008 року та Порядком визначення
показників середньої заробітної плати
(доходу) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" враховується для
обчислення пенсій, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 01.02.2008 р. N 4-4.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (в редакції
станом на час призначення позивачу
пенсії) передбачала, що заробітна плата
(дохід) для обчислення пенсії
визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз + Кз + Кз + ...
+Кз);

К - кількість місяців страхового стажу,
за які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

Таким чином, для обчислення пенсії у
Законі України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» застосовувалось поняття -
«середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії».

В самому Законі України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» механізм обчислення
показника середньої заробітної плати
не визначений.

Відповідно до підпункту 4 пункту 15
Прикінцевих положень вказаного Закону
зазначено, що Кабінет Міністрів
України зобов'язаний у шестимісячний
термін із дня опублікування Закону
привести свої нормативно-правові акти
і забезпечити приведення
міністерствами, іншими центральними
органами виконавчої влади їхніх
нормативно-правових актів у
відповідність із цим Законом.

Кабінет Міністрів України 20 листопада
2003 року прийняв постанову № 1783 «Про
заходи щодо поліпшення пенсійного
забезпечення громадян», пунктом 3 якої
було доручено Державному комітетові
статистики, Міністерству праці та
соціальної політики, Міністерству
економіки та з питань європейської
інтеграції, Пенсійному фонду України
розробити і до 1 січня 2004 року
затвердити методику визначення
показників середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
національної економіки, для
призначення пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Названими установами була розроблена
та затверджена Тимчасова методика
31.12.2003 року N 472/352/398, яка зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 20.01.2004
року за N85/8684, згідно з якою проводились
розрахунки з визначення середньої
заробітної плати у галузях
національної економіки для
призначення пенсій до 2008 року.

Відповідно до п. 1.1 Тимчасової методики
визначення показників середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях національної економіки, для
призначення пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України, Міністерства праці та
соціальної політики України,
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України 31.12.2003
N472/352/398, постановою правління
Пенсійного фонду України 31.12.2003 року
N22-1, ця Тимчасова методика розроблена
на виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 20 листопада 2003 р.
N1783 "Про заходи щодо поліпшення
пенсійного забезпечення громадян" з
метою визначення показників середньої
заробітної плати (доходу) працівників,
зайнятих у галузях національної
економіки, для призначення пенсій (далі
- середня заробітна плата (дохід) для
призначення пенсій) відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Постановою КМ України від 27 лютого 2008 р.
N 95 визнано таким, що втратив чинність,
пункт 3 постанови Кабінету Міністрів
України від 20 листопада 2003 р. N 1783, а
Державному комітетові статистики,
Міністерству праці та соціальної
політики, Міністерству економіки і
Пенсійному фонду України було доручено
привести у місячний строк власні
нормативно-правові акти у
відповідність з цією постановою.

Постановою КМ України № 530 від 28.05.2008
року «Деякі питання соціального
захисту окремим категоріям громадян»
пунктом 11 підпунктом 2 установлено, що
для обчислення пенсії відповідно до
частини другої статті 40 Закону
використовується середня заробітна
плата (дохід) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії. Порядок
визначення показників зазначеної
заробітної плати затверджується
Пенсійним фондом України за
погодженням з Державним комітетом
статистики, Міністерством економіки,
Міністерством праці та соціальної
політики і Міністерством фінансів;

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 01.02.2008 р. N 4-4, погодженою із
міністром праці та соціальної політики
України, міністром економіки України,
міністром фінансів, головою Державного
комітету статистики України,
керівником робочої комісії профспілок
України, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 22.02.2008 р. за N 146/14837,
затверджено Порядок визначення
показників середньої заробітної плати
(доходу) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" враховується для
обчислення пенсій.

Відповідно до п. 1.1 Порядку визначення
показників середньої заробітної плати
(доходу) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" враховується для
обчислення пенсії цей Порядок
розроблено з метою визначення
показників заробітної плати (доходу) в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні для обчислення
пенсії (далі - заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії) відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Вказані тимчасова методика в період з
часу призначення пенсії позивачу до 04
березня 2008 року, та Порядок в період з 04
березня 2008 року по час розгляду справи
в суді були чинними та відповідно до
них здійснювався розрахунок показника
середньої заробітної плати (доходу) в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" враховується для
обчислення пенсії.

На думку суду, вказані
нормативно-правові акти не суперечать
вимогам Конституції, та Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", оскільки саме
Кабінет Міністрів забезпечує
проведення політики у сфері
соціального захисту (п. 3 ч. 1 ст. 116
Конституції України), видані ним з
цього питання постанови є
обов'язковими (ст. 117 Конституції
України), а в самому Законі не
передбачений інший механізм
обчислення середньої заробітної плати,
яка враховується для обчислення
пенсій.

Таким чином вимога позивача про
обчислення розміру пенсії із
застосовуванням офіційно
опублікованого показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за 2005 рік,
визначених Державною службою
статистики, не ґрунтується на
законодавстві.

Суд зауважує, що Державною службою
статистики визначається
середньомісячна заробітна плата
штатних працівників за видами
економічної діяльності від загального
фонду оплати праці по підприємствах,
установах та організаціях та інших
відокремлених підрозділах із
кількістю найманих працівників 10 і
більше осіб, а отже такі статистичні
показники не слід ототожнювати з
поняттям середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, яке міститься у ч. 2
ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та застосовувати їх для
обчислення пенсій, які призначаються
на підставі названого Закону.

Крім того, згідно із Законом України
«Про державну статистичну службу» та
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13.01.2004 року №
5, зареєстрованої в міністерстві
юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713 -
цими нормативними актами не
передбачено, що середня заробітна
плата визначена Державною
статистичною службою підлягає
застосуванню при обчисленні пенсій
призначених на підставі Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що призначення пенсії позивачу
в 2006 році та подальший її перерахунок з
01 січня 2008 року здійснювались
управлінням Пенсійного фонду України у
Полонському районі Хмельницької
області відповідно до чинного на час їх
проведення законодавства, а відтак
підстави для задоволення позовних
вимог відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Полонського
районного суду Хмельницької області
від 29 листопада 2011 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбаченим цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Сушко О.О.