Справа № 2а-4118/10/0970
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
Справа №
8070/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Левицької Н.Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відкритого акціонерного товариства
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 11 січня 2011
року у справі за його позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі Івано-Франківської
області про визнання дій
неправомірними, -

ВСТАНОВИВ :

22 листопада 2010 року відкрите
акціонерне товариство
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» (далі - ВАТ) звернулося до
суду з адміністративним позовом, у
якому просило, змінивши позовні вимоги,
визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в Тлумацькому
районі Івано-Франківської області
(далі - УПФ України в Тлумацькому
районі) при складенні Розрахунку в
частині віднесення пенсії, призначеної
на пільгових умовах ОСОБА_1 як такої, що
призначена відповідно до пунктів
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та зобов'язати
відповідача змінити Розрахунок в
частині пільгової пенсії, призначеної
ОСОБА_1, з дотриманням норм ч. 4 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 11
січня 2011 року у справі № 2а-4118/10/0970 у
задоволенні позову було відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному
порядку оскаржено позивачкою, яка у
поданій апеляційній скарзі просить
скасувати вказане судове рішення та
прийняти нове про задоволення позовних
вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує
тим, що відповідачем неправомірно, у
порушення вимог ч. 4 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», пп. 3 п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ОСОБА_1
призначено пенсію на пільгових умовах
відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Зазначив, що така пільгова пенсія їй
повинна бути призначена в порядку ст. 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки необхідний
стаж особи (повний і частковий) вона
здобула до введення в дію вказаного
Закону. У зв'язку з цим витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій
вказаній особі не підлягають
відшкодуванню позивачем, як наслідок
дії відповідача по формуванню
розрахунків цих витрат є
неправомірними, а сам розрахунок слід
змінити з урахуванням вимог ч. 4 ст. 13 та
ст. 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
апеляційний суд приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з таких
міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСОБА_1 набула трудового стажу, що дає
право призначення пенсії за віком на
пільгових умовах на роботах у позивача
із шкідливими і важкими умовами праці.
Вказані обставини підтверджуються
довідкою позивача від 17.09.2007 року № 28/36,
не заперечується представниками
сторін, а тому вказані факти у
відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України
не підлягають доказуванню. Також
ОСОБА_1 досягла віку, з якого набула
права на призначення пенсії на
пільгових умовах після 01.01.1992 року,
тобто після введення в дію Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 2 рішення
Конституційного Суду України від 09.02.1999
року до події, факту застосовується той
закон або іншій нормативно-правовий
акт, під час дії якого вони настали або
мали місце.

Тому суд не мав сумнівів у правильності
призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових
умовах відповідно до ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки обов'язок визначення сум
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій покладено на
відповідача, то позивач зобов'язаний
здійснити відшкодування зазначених
витрат в розмірах визначених
позивачем, підставою для відшкодування
вказаних сум є розрахунки цих витрат,
який надсилається позивачу.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Пунктом 1 ст. 2 вказаного Закону
визначено, що об'єктом оподаткування
для платників збору, визначених п. 1 та
п. 2 ст. 1 цього Закону є фактичні витрати
на оплату праці працівників, які
включають витрати на виплату основної
і додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні
фонди, пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку при наявності
трудового стажу, передбаченого Законом
України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату та доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» для платників
збору об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до п.п.
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 цього Закону.

Відшкодуванню Пенсійному фонду
України підлягають витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до п.п. «б»-«з»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», незалежно від їх часу
призначення, до досягнення
працівниками пенсійного віку
встановленого ст. 26 Закону, а саме: для
чоловіків - 60 років, для жінок - 55 років.

Витрати на доставку та виплату
пільгових пенсій покриваються
підприємствами, на яких було набуто
пільговий стаж.

Крім того, порядок відшкодування
фактичних витрат по виплаті та
доставці пенсій передбачений
Інструкцією про порядок обчислення та
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. № 21-1.

Відповідно до п. 6 вказаної Інструкції
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Згідно п. 6.4 Інструкції, розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Відповідно до п. 6.8. Інструкції,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Як встановлено судом першої інстанції,
ВАТ «Івано-Франківський завод
«Промприлад» зареєстроване як платник
страхових внесків.

27 вересня 2007 року управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську призначено ОСОБА_1
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Пенсійну справу ОСОБА_1 з управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську передано до
управління Пенсійного фонду України в
Тлумацькому районі у зв'язку з
переїздом ОСОБА_1 на постійне місце
проживання до Тлумацького району.

30 грудня 2009 року відповідачем
направлено позивачу розрахунок
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно
до ч. 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
частині пенсій, призначених відповідно
до п.п. «б-з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» за 2009 рік,
згідно якого позивач в 2010 році повинен
був відшкодовувати зазначені в ньому
суми витрат, оскільки їх розмір в 2010
році не змінювався.

Відповідачем призначено ОСОБА_1 пенсію
за віком на пільгових умовах
відповідно до п.п. «б»-«з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» як особі, яка працювала
на роботах підприємства позивача із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду, що дане призначення є
правомірним, оскільки підтверджується
наявною в матеріалах справи довідкою
про підтвердження особливого
характеру її роботи і умов праці,
необхідного для призначення пільгової
пенсії. Крім того, як встановлено судом,
особа досягла віку, з якого набула
права на призначення пенсії на
пільгових умовах після 1992 року, тобто
після введення в дію Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Щодо посилання апелянта на ст. 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
якою встановлено, що особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством, то суд апеляційної
інстанції зазначає, що, стаття 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» не
підміняє статтю 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» в питаннях
визначення кола осіб, які мають право
на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, а лише вирішує
питання щодо визначення необхідного
стажу та віку для призначення вказаних
пенсій.

Таким чином, апеляційний суд приходить
до переконання, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» залишити без задоволення,
а постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 11
січня 2011 року у справі № 2а-4118/10/0970 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Н.Г.Левицька