Справа № 820/505/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 р.
№ 820/505/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання -
Тайцеві А.Л.

за участю:

представника позивача - Москаленко Я.М.

представника відповідача - Дьоміної
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Новий Стиль" до Харківської митниці
Міндоходів про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне
товариство "Новий Стиль", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Харківської митниці Міндоходів в якому
просив суд: скасувати рішення про
коригування митної вартості товарів
№807000003/2013/001684/2 від 23.08.2013 року;
скасувати картку відмови Харківської
обласної митниці в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№807100000/2013/01090 від 23.08.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог
позивача зазначив, що відповідачем
було прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів №807000003/2013/001684/2
від 23.08.2013 р. за 6 методом з вартістю за
одиницю 4,60 доларів США (загальна
вартість 51455,60 доларів США, що складає
411284,61 грн.). На підставі рішення про
визначення митної вартості товарів
відповідачем видана картка відмови а
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/01090
від 23.08.2013 р. Позивач не погоджується з
рішенням про визначення митної
вартості товару, карткою відмови в
повному обсязі, вважає незаконними та
необґрунтованими. Зазначає, що при
здійсненні митного оформлення
позивачем для підтвердження митної
вартості конкретної поставки та її
визначення за основним методом - ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються було надано усі
документи, які передбачені чинним
законодавством, зокрема , ч.2 ст.53 МК
України.

Відповідач в письмових запереченнях
наданих до суду, зазначив, що заперечує
проти задоволення адміністративного
позову в повному обсязі посилаючись на
те, що внаслідок застосованої
процедури консультацій платник
податків не виконав вимог митного
органу, витребуваних митницею
документів, необхідних для
застосування основного методу
визначення митної вартості товару, не
подав. У зв'язку з неможливістю
застосування кожного наступного
методу визначення митної вартості
товару, митний орган застосував
резервний метод відповідно до ст.64
Митного кодексу України, у зв'язку з чим
просив суд рішення відмовити в
задоволенні заявлених вимог.

Представник позивача в судове
засідання прибув, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання прибув, просив відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що
ПрАТ "Новий стиль" під час здійснення
зовнішньоекономічної імпортної
операції в межах укладеного з
резидентом КНР компанією CFC SHANGHAI Co LTD
контракту №011109-CFC від 01.11.2009р. подав до
Харківської митниці Міндоходів
вантажну митну декларацію ІМ № 40
807100000/2013/040636 на товар, в якій визначив
митну вартість товару за основним
методом у розмірі 261944,39 грн.

Харківська митниця Міндоходів,
здійснюючи контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів,
було застосовано резервний метод
визначення митної вартості товарів, у
зв"язку з чим прийнято рішення
№807000003/2013/001684/2 від 23.08.2013 р." Про
коригування митної вартості товарів",
яким ПрАТ "Новий стиль" скориговано
митну вартість товару.

Також, Харківською митницею Міндоходів
прийнято рішення у формі картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/01090
від 23.08.2013 р.

Зі змісту вказаних рішень судом
встановлено, що юридичною підставою
для прийняття спірних рішень суб'єкт
владних повноважень обрав положення
ст.ст.55, 57, 64 Митного кодексу України, а
фактичною підставою слугувало
судження суб'єкта владних повноважень
щодо не підтвердження у повній мірі
документально використаних
декларантом відомостей, а також не
надання декларантом додаткових
документів, передбачених п.3 ст.53 МК
України а саме: не надана декларантом
(відсутня) інформація щодо угод на
ідентичні товари; не надана
декларантом (відсутня) інформація щодо
угод на подібні товари; не надана
декларантом (відсутня у розпорядженні
митного органу) інформація щодо
ідентичних чи подібних товарів, які
продаються на митній території України
у незмінному стані, відсутні дані щодо
витрат на виплату комісійних
винагород, звичайних надбавок на
прибуток та загальних витрат у зв"язку
з продажем на митній території України,
відсутні дані щодо витрат понесених в
Україні на навантаження,
вивантаження,транспортування,
страхування; не надана декларантом
інформація та документи, які мали вплив
на процес формування ціни товару:- на
матеріал та витрат, понесених
виробником в зв"язку з виробництвом
товарів, витрат на завантаження,
вивантаження, страхування,
транспортування до місця перетинання
митного кордону України, прибутку, що
одержує експортер у результаті
поставки в Україну.

Перевіряючи правомірність дій
відповідача, щодо винесення спірного
рішення №807000003/2013/001684/2 від 23.08.2013 р." Про
коригування митної вартості товарів"
та рішення у формі картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/01090
від 23.08.2013 р., суд встановив наступне.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу
України основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод - за ціною договору (вартість
операції). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, встановлених статтею 64 цього
Кодексу.

В розумінні ч.4 ст.58 Митного кодексу
України митною вартістю є ціна товару,
збільшена на розмір платежів,
перелічених у ч.10 цієї ж статті.

Відповідно до ч. 2 ст.53 Митного кодексу
України передбачено, що документами,
які підтверджують митну вартість
товарів, є: 1) декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу
України право органу доходів і зборів
на висунення письмової вимоги про
надання додаткових документів виникає
лише у разі, коли 1) перелічені
документи містять розбіжності, 2)
перелічені документи містять ознаки
підробки, 3) перелічені документи не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, 4)
перелічені документи не містять
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Матеріалами справи підтверджено,
що Харківською митницею Міндоходів
було сформовано запит в якому позивача
повідомлялось про те , що у зв"язку з
надходженням до ВМВКТ та ЗРЗЕД запиту
з ПМО щодо вирішення спірного питання
правильності визначення митної
вартості товару №1 , у зв"язку з
недостатністю документів для
визначення складових митної вартості
товарів у відповідності до вимог п.5
ст.55 та п.4 ст.57 Митного кодексу України
проведена процедура консультації між
митним органом та декларантом з метою
обміну наявної у кожного з них
інформацією та обґрунтованого вибору
методу визначення митної вартості на
підставі інформації, яка наявна у
митному органі.

Декларанту в електронному
повідомленні було запропоновано
надати на виконання вимог ст.54 МК
України та відповідно до вимог статті
53 МКУ у зв'язку з тим, що у поданих
документах, зазначених у частині
другій статті 53 МКУ не містяться всі
відомості, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:
виписку з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, загальні
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару (до митного оформлення було
надано прайс-лист, але він не був ніким
підписаний та у форматі ехcеl, що
викликало сумніви щодо його
справжності); копію митної декларації
країни відправлення з вартісними
показниками; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Листом від 22.08.2013 року ПрАТ "Новий
стиль" було надано відповідь на
вказаний запит, зокрема, було надано
пояснення та надано до митного органу
копії митних декларацій. (а.с.52-53).

Суд вважає за необхідне зазначити, що
подані позивачем до митного оформлення
документи повністю відповідали
вимогам ч.2 ст.58 Митного кодексу України
і не створювали підстав для виникнення
у митниці обґрунтованих сумнівів
відносно не підтвердження чи
невизначеності кількісно і достовірно
та/або відсутності хоча б однієї із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що іноземний контрагент
позивача - резидент КНР компанія CFC SHANGHAI
Co LTD згідно з поданими до митного
оформлення документами є виробником
імпортованого товару. Митний орган
цієї обставини при здійсненні митних
процедур під сумнів не поставив,
належних та допустимих згідно з ст. 70
КАС України доказів на спростування
достовірності цієї обставини до суду
не подав.

Суд зазначає, що за відсутності ознак
пов'язаності імпортера з іноземним
контрагентом, за відсутності ознак,
котрі б показували на явну
незвичайність умов або суттєву
відмінність від звичайних умов
господарської операції з поставки,
відносно такої складової митної
вартості товару як ціна придбання,
митний орган не мав фактичних даних
вважати подані платником податків
документи про ціну придбання неповними
чи недостовірними. Що стосується інших
складових митної вартості, то суб'єкт
владних повноважень також не мав
підстав для сумніву в достовірності та
правильності їх визначення платником
податків.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що митним органом не було
встановлено обставин, передбачених
положеннями ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України, щодо наявності підстав для
витребування у позивачу у справі
додаткових документів.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу
України передбачено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.4 ст.53 Митного кодексу
України орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Харківською митницею при винесенні
спірних рішень була застосована
однакова митна вартість одиниці
імпортованої продукції на рівні 4,60 дол.
США за кілограм до всього товару, хоча
згідно з зовнішньоекономічним
контрактом та інвойсом номенклатура
поставки має суттєві відмінності по
позиціям товару в залежності від
характеристик. При цьому, кількість
товару за переліченими контрактами
вимірюється не в кілограмах, а в
одиницях продукції.

Застосування відповідачем лише з
причини спрацювання модуля АСАУР ціни
на товар за відомостями
спеціалізованої бази даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Держмитслужби України суд вважає
необґрунтованим, оскільки самі по собі
відомості згаданої системи не містять
жодних параметрів, об'єктивно
необхідних для судження про схожість,
подібність, аналогічність чи
ідентичність товарів. Потрібні для
такого судження характеристики товару
можуть бути з'ясовані лише у спосіб
порівняння змісту поданих до митного
оформлення документів з документами
про властивості раніше імпортованого
товару. Проте, при прийнятті
оскаржуваного рішення, відповідачем
такого порівняння зроблено не було.

Суд зазначає, що відповідачем не було
надано до суду жодних фактичних даних,
які б свідчили про наявність у поданих
позивачем до митного оформлення
документах розбіжностей чи ознак
підробки; суб'єктом владних
повноважень не доведено, що подані
документи не підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів або не містять відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог та скасування рішення
Харківської митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів
№807000003/2013/001684/2 від 23.08.2013 року та картки
відмови Харківської обласної митниці в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/01090
від 23.08.2013 р.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства "Новий Стиль"
до Харківської митниці Міндоходів про
скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Харківської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів №807000003/2013/001684/2
від 23.08.2013 року.

Скасувати картку відмови Харківської
обласної митниці в прийнятті митної
декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №807100000/2013/01090 від 23.08.2013 р.

Стягнути з Державного бюджету
України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у
Червонозаводському районі м. Харкова
Харківської області, код 37999628, МФО 851011,
банк ГУДКСУ у Харківській області) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Новий Стиль" ( ) судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько
А.В.

Повний текст постанови виготовлений
10.02.2014 року.