Справа № 2а-535/11/6/0170
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року м.
Київ К/9991/88779/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Рибченка А.О.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим на ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02.11.2011 року та постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 13.04.2011 року по
справі № 2а-535/11/6/0170 за позовом
Кримського республіканського
підприємства «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Сімферополя» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Кримське республіканське підприємство
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Сімферополя»
звернулось до суду з позовною заявою до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення №/0 від
24.12.2010 року, яким визначено суму
податкового зобов'язання у загальній
сумі 151279,50 грн., у тому числі за основним
платежем 100853,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 50426,50 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 13.04.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 02.11.2011 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем було
проведено планову виїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2009 по
30.06.2010. За результатами цієї перевірки
було зафіксовано порушення пп.7.2.1,
пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України
від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на
додану вартість» (далі - Закон №168/97-ВР),
пункту 3 Порядку заповнення податкової
накладної, затвердженого наказом ДПА
України від 30.05.1997 року № 165, п.8, п.9, п.10
Порядку ведення реєстру отриманих та
виданих податкових накладних,
затвердженого наказом ДПА України від
30.06.2005 року № 244.

На підставі висновків перевірки
відповідачем прийнято спірне
податкове повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7
статті 1 Закону №168/97-ВР).

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону №168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період. Жодних доказів, які б
підтверджували порушення з боку
позивача при укладанні договору
публічного порядку, відповідачем не
надано. На час укладання договору із
позивачем, його контрагент був
платником ПДВ згідно чинного
законодавства та належним чином
зареєстрованим у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, тобто мав достатній
об'єм правоздатності для укладення
спірної угоди.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Сімферополі Автономної
Республіки Крим відхилити.

Ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02.11.2011 року та постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 13.04.2011 року по
справі № 2а-535/11/6/0170 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписРибченко А.О. підписЦвіркун Ю.І.