Справа № 121/7995/13-а
Суддя: Лядова Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 121/7995/13-а

29.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Лядової Т.Р.,

суддів Яковенко С.Ю. ,

Ілюхіної Г.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Цалко А.А.) від 18.10.13 у справі №121/7995/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Гурзуфської селищної ради (вул.
Подвойського 9, Гурзуф, місто Ялта,
Автономна Республіка Крим,98640)

про скасування рішення та зобов`язання
вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до Ялтинскього міського суду
Автономної Республіки Крим із
адміністративним позовом до
Гурзуфської селищної ради Автономної
Республіки Крим про скасування рішення
54-ої сесії 6-го скликання Гурзуфської
селищної ради Автономної Республіки
Крим від 27.06.2013 №30, яким відмовлено
ОСОБА_2 у задоволенні клопотання по
надання безоплатно у власність
земельної ділянки без погодження
позивача, орієнтованою площею 0,15 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд у межах смт.Гурзуф, зобов'язання
Гурзуфської селищної ради Автономної
Республіки Крим винести на засідання
найближчої сесії Гурзуфської селищної
ради Автономної Республіки Крим та
розглянути клопотання ОСОБА_2 про
виділення та передачу йому у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд у
межах норм безоплатної приватизації
орієнтованою площею 0,15 га в межах
смт.Гурзуф Автономної Республіки Крим.

Постановою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 18.10.2013 у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 18.10.2013 скасувати та
прийняти нове рішення по справі, яким
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Сторони та їх представники у судове
засідання не з'явилися, про місце та час
розгляду справи сповіщені у
встановленому законом порядку.

Колегія суддів, відповідно до приписів
ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного
судочинства України, вважає за можливе
апеляційний розгляд справи без участі
нез'явившихся осіб, по наявним у
матеріалах справи письмовим доказам,
оскільки суд апеляційної інстанції не
визнавав обов'язковою участь у
судовому засіданні осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Судова колегія, керуючись положеннями
п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, визнала за
можливе перейти до письмового
провадження по справі.

Розглянувши справу в порядку статей 195,
197 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив із правомірності
оскаржуваних рішення Гурзуфської
селищної ради Автономної Республіки
Крим та недоведеності позивачем
порушень з боку відповідача її прав та
інтересів під час прийняття зазначених
рішень.

Із такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погоджується,
оскільки вони відповідають нормам
матеріального, що регулює спірні
правовідносини та вважає за необхідне
звернути увагу на наступне.

Обов'язок органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, їх
посадових осів діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, закріплено статтею 19
Конституції України

Земельним кодексом України визначено
порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами,
дотримання якого є обов'язковою
складовою реалізації права на
одержання земельної ділянки державної
або комунальної власності безоплатно у
власність.

Частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу
України, в редакції, що діяла під час
прийняття оскаржуваного позивачем
рішення суб'єкта владних повноважень,
передбачено, що громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських
будівель і споруд (присадибної
ділянки), у межах норм безоплатної
приватизації, подають клопотання до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 Земельного
кодексу України.

Обов'язковим є зазначення в клопотанні
цільового призначення земельної
ділянки, яка планується до відведення,
її орієнтованого розміру, а також до
клопотання додаються викопіювання з
кадастрової карти (плану) або інші
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки.

Як свідчать матеріали справи позивач у
порядку ст. 118 Земельного Кодексу
України, звернувся в квітні 2013 року до
Гурзуфської селищної ради Автономної
Республіки Крим із заявою про надання
безоплатно у власність земельної
ділянки, орієнтованою площею до 0.15 га в
межах смт.Гурзуф, Автономна Республіка
Крим, з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, крім того ОСОБА_2 просить
відповідача визначити та виділити
земельну ділянку без його погодження.

Рішенням 54-ої сесії 6-го скликання
Гурзуфської селищної ради Автономної
Республіки Крим від 27.06.2013 №30,
відмовлено ОСОБА_2 у розробці проекту
землеустрою щодо оформлення права
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд (присадибна ділянка)
орієнтованою площею 0,15 га,
розташованої за адресою: смт. Гурзуф,
Автономна Республіка Крим.

В якості підстави відмови у наданні
дозволу позивачу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у рішенні 54-ої сесії
6-го скликання Гурзуфської селищної
ради Автономної Республіки Крим від
27.06.2013 №30 наведено підставу,
передбачену ч.7 ст. 118 Земельного
кодексу України, а саме:
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
вмотивованості відмови та законності
оскаржуваного рішення суб'єкта владних
повноважень з огляду на наступне.

Земельним кодексом України
установлений обов'язок громадянина
подати разом з клопотанням
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
оскільки процедура вибору земельної
ділянки здійснюється з метою
встановлення можливості відведення
тієї чи іншої земельної ділянки для
цілей, що вказані в заяві, її граничних
розмірів та площі, правового режиму та
вимог щодо відведення земельної
ділянки.

Проте з матеріалів справи вбачається,
що при зверненні до Масандрівської
селищної ради Автономної Республіки
Крим позивачем було надано графічні
матеріали населеного пункту
смт.Гурзуф, а не бажаного місця
розташування земельної ділянки, як
частини земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
доданого позивачем до заяви графічного
матеріалу не вбачається можливим
визначити місцезнаходження та межі
земельної ділянки, яку зацікавлений
отримати ОСОБА_2 у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, так як у графічному матеріалі
визначена уся територія смт. Гурзуф.

Не можуть бути прийняті до уваги
судовою колегією твердження заявника
апеляційної скарги про те, що саме
відповідач є розпорядником інформації
щодо наявності вільних земельних
ділянок та те, що позивач висловив свою
згоду на отримання будь-якої земельної
ділянки в межах смт. Гурзуф, оскільки
чинним законодавством обов'язок щодо
вибору місця розташування земельної
ділянки, в розумінні ст. 79 Земельного
кодексу України, покладено
безпосередньо на громадянина,
зацікавленого в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки.

Таким чином, оскільки, Гурзуфська
селищна рада Автономної Республіки
Крим не наділена повноваженнями
самостійно визначати розташування та
межі земельних ділянок, що безоплатно
надаються у власність із земель
державної або комунальної власності, а
наділена повноваженнями щодо
розпорядження землею в залежності від
місця розташування земельної ділянки
відносно меж населених пунктів,
враховуючи, що оскаржуване рішення
прийнято на пленарному засіданні
селищної ради у межах повноважень
Гурзуфської селищної ради Автономної
Республіки Крим, позивачу обґрунтовано
відмовлено у задоволенні заявлених до
Гурзуфської селищної ради Автономної
Республіки Крим позовних вимог.

З огляду на викладене не підлягають
задоволенню позовні вимоги в частині
зобов'язання Гурзуфської селищної ради
Автономної Республіки Крим винести на
засідання найближчої сесії
Гурзуфської селищної ради Автономної
Республіки Крим та розглянути
клопотання ОСОБА_2 про виділення та
передачу йому у власність земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд у
межах норм безоплатної приватизації
орієнтованою площею 0,15 га в межах
смт.Гурзуф Автономної Республіки Крим.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.195
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції не
може розглядати позовні вимоги, що не
були заявлені в суді першої інстанції.

Враховуючи те, що посилання позивача в
апеляційній скарзі на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права не знайшли свого підтвердження
при розгляді даної справи, а судом
першої інстанції повно та всебічно
перевірені надані сторонами докази,
дана їм належна оцінка у рішенні, яке
належним чином мотивовано і за своїм
змістом та формою відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону, апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а судове рішення підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст.195; ст.196; п.1 ч.1 ст.198; ст.200;
п.1 ч.1 ст.205; ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення.

2.Постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Цалко А.А.) від 18.10.13 у справі №121/7995/13-а
за позовом ОСОБА_2 до Гурзуфської
селищної ради про скасування рішення
та зобов`язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України у
порядку та в строки, встановлені
статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя підпис
Т.Р.Лядова

Судді підпис С.Ю.
Яковенко

підпис Г.П.Ілюхіна

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Т.Р.Лядова