Справа № 809/298/14
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"31" січня 2014 р.
Справа № 809/298/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря: Руміша В.Я.,

представника відповідача: Шудрави Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в місті Івано-Франківську
про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2014 року Управління Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі
Івано-Франківської області (далі -
позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в місті Івано-Франківську
(далі - відповідач) про зобов'язання
включити до акту звірки та
відшкодувати витрати в розмірі 1200
гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, в порушення Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасних випадків на виробництві або
професійних захворювань та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого спільною
постановою Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року за
№ 5-4/4, Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», відмовився від
включення до актів щомісячної звірки
витрат на виплату пенсій пенсіонерам,
які отримали каліцтво в державах СНД та
не відшкодував витрат на виплату
пенсій громадянам, які отримали
каліцтво в державах СНД за період
вересня - грудня 2013 року в розмірі 1200
гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився,
на адресу суду надіслав заяву про
розгляд справи без участі його
представника. Позовні вимоги підтримав
в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила з
мотивів викладених в письмовому
запереченні, мотивоване тим, що між
позивачем та відповідачем підписано
акти щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, також складені та
підписані таблиці розбіжностей, а тому
в частині включення до актів
щомісячної звірки витрат на виплату
пенсій пенсіонерам, які отримали
каліцтво в державах СНД відсутній
предмет спору. Також, заперечення
мотивоване тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
отримали ушкодження здоров'я за межами
України і переїхали в Україну на
постійне місце проживання,є
застрахованими особами Фонду
соціального страхування Російської
Федерації та не є застрахованими
особами відповідача, а тому немає
підстав відшкодувати виплачені пенсії
позивачем. Просила в задоволенні
позову відмовити.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника відповідача,
дослідивши докази, суд встановив
наступне.

Позивач звернувся до відповідача про
відшкодування понесених витрат на
виплату пенсій громадянам, які
отримали каліцтво в державах-учасниць
Співдружності Незалежних Держав,
виплата якої здійснена позивачем за
період вересня - грудня 2013 року в
розмірі 1200 гривень, а саме: ОСОБА_2, який
отримав травму в наслідок нещасного
випадку на виробництві працюючи в ТОВ
«Поиск» (п. Пурпе, Пуровский р-н.,
Російська Федерація) та ОСОБА_3, який
отримав травму внаслідок нещасного
випадку працюючи в ТОВ «КГН-Сервис»
(Ханти-Мансійский АО-Югра, Тюменська
область, м. Нягань, Російська
Федерація).

Суми виплаченої пенсії включені
позивачем до актів щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
і внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за кожний місяць
вказаного періоду.

Відповідачем зазначені акти підписані
із застереженнями та згідно таблиць
розбіжностей не прийнято до
відшкодування вищевказані суми
виплаченої пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та допомоги на поховання.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в Україні
залежно від страхового випадку є:
пенсійне страхування, страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
медичне страхування, страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
страхування на випадок безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із
правовідносин за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
вирішуються в судовому порядку, якщо
законом не встановлено досудовий
порядок їх розгляду (стаття 12 Основ).

Відповідно до пункту 4 статті 25
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за страхуванням
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення:
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням,
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого, допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків, пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено,
що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Відносини стосовно відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
витрат Пенсійного Фонду на виплату
пенсій по інвалідності регулюється
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та
пенсій у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4 (далі - Порядок № 5-4/4)
та Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Згідно частини першої статті 21 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати в тому
числі шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я,
виплачуючи йому пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 5-4/4
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, щомісячна
цільова грошова допомога на прожиття,
якщо така надавалася пенсіонеру, який
одержував вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Крім того, статтею 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Таким чином, законодавством
передбачено обов'язок Фонду
здійснювати відшкодування пенсійними
органам чітко визначеного переліку
понесених останніми витрат. Серед
таких витрат передбачено
відшкодування витрат з виплачених
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, щомісячної
цільової грошової допомоги на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; сума витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про правонаступництво України" від
12.09.1991 року закони Української РСР та
інші акти, ухвалені Верховною Радою
Української РСР, діють на території
України, оскільки вони не суперечать
законам України, ухваленим після
проголошення незалежності України.

Стаття 9 зазначеного Закону передбачає,
що всі громадяни СРСР, які на момент
проголошення незалежності України
постійно проживали на території
України, є громадянами України. Україна
гарантує забезпечення прав людини
кожному громадянину України незалежно
від національної приналежності та
інших ознак відповідно до
міжнародно-правових актів про права
людини.

Відповідно до Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року
держави-учасниці Співдружності мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб,
які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Відповідно до статті 5 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода
поширюється на всі види пенсійного
забезпечення громадян, які встановлені
або будуть встановлені законодавством
держав - учасниць Угоди.

Згідно статті 3 Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасниць СНД у галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992
року, усі витрати, пов'язані із
здійсненням пенсійного забезпечення
за цією Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
закону.

Отже, пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, якщо страховий випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди, призначаються за законодавством
України і виплачуються з коштів
Пенсійного фонду України.

Таким чином, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду України витрати на виплату
пенсій, якщо нещасний випадок стався на
території держав-учасниць Угоди.

Як встановлено судом за заявлений
період позивачем здійснено виплату
громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрат на
виплату пенсії, які отримали каліцтво
внаслідок нещасного випадку на
виробництві в розмірі 1200 гривень.

Пунктами 1.2. та пунктом 1.4 Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, передбачено, що у разі
настання страхового випадку
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд) в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
відділення виконавчої дирекції Фонду в
районах та містах обласного значення
(далі - робочі органи виконавчої
дирекції Фонду) зобов'язані своєчасно
та в повному обсязі відшкодовувати
шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті, виплачуючи йому або
особам, які мають на це право. Робочі
органи виконавчої дирекції Фонду
розглядають справу про страхові
виплати на підставі заяви потерпілого
або осіб, які мають право на страхові
виплати, за наявності усіх необхідних
документів, перелік яких визначений у
пунктах 2.7, 2.8, 3.1, 5.3, 6.1.1 цього Порядку, і
приймають відповідні рішення у
десятиденний строк, не враховуючи дня
надходження останнього документа.

Таким чином, з врахуванням
вищенаведених законодавчих норм
органи Фонду соціального страхування
від нещасних випадків, як самостійні
юридичні особи, зобов'язані
відшкодувати витрати по виплаті та
доставці пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві органам Пенсійного Фонду,
як самостійним юридичним особам, які
проводять відповідні виплати пенсій,
тому орган Пенсійного Фонду має право
на відшкодування органом Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків сум витрат на виплату пенсій.

За таких обставин, вказані кошти
підлягають стягненню в судовому
порядку.

Враховуючи, що позивачем заявлено
вимогу про зобов'язання відшкодувати
витрати на виплату пенсій громадянам,
які отримали каліцтво в державах СНД,
то суд вважає за необхідне відповідно
до частини 2 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
вийти за межі позовних вимог та
стягнути заборгованість з
відшкодування витрат на виплату пенсій
громадянам, які отримали каліцтво в
державах СНД за період вересня - грудня
2013 року в розмірі 1200 гривень, оскільки
це необхідно для повного захисту прав
та інтересів сторони у даній справі,
про захист яких вона просить, внаслідок
того, що заявлено вимога про
зобов'язання відшкодувати кошти не в
повній мірі забезпечує захист
порушеного права та законних
інтересів, що потребує такого судового
захисту.

Щодо позовних вимог позивача про
зобов'язання відповідача включити до
актів щомісячної звірки витрат на
виплату пенсій пенсіонерам, які
отримали каліцтво в державах СНД, то
суд зазначає, що позивач по справі
обрав спосіб захисту своїх прав, який
не відповідає змісту прав Управління
Пенсійного фонду України щодо
понесених ним витрат. Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій із
втрати годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, не регулює спірних
відносин між Фондами в даному випадку,
оскільки даний Порядок щодо підписання
Актів звірки розрахунків між Фондами,
підлягає застосуванню лише при
відсутності спору між ними, а тому
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись частиною 2 статті 11,
статтями 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в місті Івано-Франківську
(76018, вулиця Гетьмана Мазепи, 27 Б, місто
Івано-Франківськ) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області (77400, вулиця
Галицька, 21, місто Тисмениця,
Івано-Франківська область)
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату пенсій громадянам, які
отримали каліцтво в державах СНД за
період вересня - грудня 2013 року в
розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку скаргу
не було подано.

Суддя:
Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному
обсязі 05.02.2014 року.