Справа № 2а-257/10
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/55374/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко
Є.А.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Барському
районі Вінницької області на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2011
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у Барському
районі Вінницької області,

про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Барському районі Вінницької
області (далі - УПФУ) про зобов'язання
УПФУ з 1.09.2007 року до 1.09.2010 року
здійснити перерахунок та виплату
доплат передбачених ст., ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальних
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

16 листопада 2010 року постановою
Барського районного суду Вінницької
області позов задоволений.

Зобов'язано УПФУ здійснити перерахунок
та виплату ОСОБА_2 доплат, передбачених
ст. 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за період з 1.09.2007 року до
1.09.2010 року щомісячно і здійснювати такі
виплати до внесення у зазначені статті
змін, доповнень, щодо розміру
нарахування пенсій або визнання їх не
чинними.

31 жовтня 2011 року постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
постанова Барського районного суду
Вінницької області від 16 листопада 2010
року скасована, позов задоволений
частково.

Позовні вимоги за період з 1.09.2007 року до
25.04.2010 року залишені без розгляду.

Дії УПФУ щодо відмови ОСОБА_2 у
перерахунку та виплаті основної та
додаткової пенсії у відповідності до
ст. 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визнанні неправомірними;
зобов'язано УПФУ здійснити перерахунок
та виплату ОСОБА_2 основної державної
та додаткової пенсії у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком та 75 %
мінімальних пенсій за віком за період з
26.04.2010 року з урахування виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

УПФУ звернулося із касаційною скаргою
про скасування постанови Київського
апеляційного адміністративного суду і
ухвалення нової постанови про відмову
у задоволенні позову, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 є
інвалідом ІІ групи та учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії,
перебуває на обліку УПФУ та отримує
пенсію, передбачену ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі - Закон № 796-ХІІ) та додаткову
пенсію, передбачену ст.50 Закону №
796-ХІІ, за шкоду, заподіяну його
здоров'ю, у значно менших розмірах,
оскільки виплати з пенсії
здійснювались на підставі положень
постанов Кабінету Міністрів України №1
від 3.01.2002 року, № 530 від 28.05.2008 року та №
654 від 16.07.2008 року.

Відповідно до ст.49 Закону № 796-ХІІ
пенсії особам, віднесеним до категорії
1,2,3,4, встановлюються у вигляді:
державної пенсії; додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії І,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІ групи у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
інвалідам ІІІ групи - 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визначені підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії І та у
зв'язку з втратою годувальника.

Розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими для
ІІ групи інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком, а для ІІІ групи
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком.

Вихідним критерієм обрахування
державної і додаткової пенсії за віком,
згідно з ст. 28 Закону № 796-ХІІ
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Суд апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначив, що при
розрахунку основної та додаткової
пенсії, що передбачено ст.,ст. 50,54
Закону №796-ХІІ, застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановлений в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
(чинної на час спірних правовідносин)
якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається
і вирішується в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції правильно
зазначив, що за період перерахунку
пенсії з 1.09.2007 року до 25.04.2010 року ОСОБА_2
пропущений строк звернення до суду,
передбачений ч. 2 ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Висновок суду апеляційної інстанції
про визнання неправомірними дій УПФУ
щодо відмови у перерахунку пенсії
ОСОБА_2 є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судове рішення ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст.,ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Барському
районі Вінницької області відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.