Справа № 101/5808/13-а
Суддя: Хотянова В. В.
Дата ухвалення: 2013-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АЛУШТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
вул. Леніна, 23, м. Алушта, Автономна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 101/5808/13-а

13 грудня 2013 року Алуштинський міський
суд Автономної Республіки Крим в
складі:

головуючого - судді Хотянової В.В.

при секретарі - Дороніної Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Алушті АР Крим
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Партенітської селищної ради
м.Алушти Автономної Республіки Крим
про визнання незаконним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до Партенітської селищної ради
м.Алушти Автономної Республіки Крим
про визнання незаконним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач звернувся до відповідача,
Партенітської селищної ради із
клопотанням та доданими до нього
графічними матеріалами для
гарантованого права на отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки. У клопотанні позивач просив
визначити без його погодження та
виділити земельну ділянку орієнтовною
площею 0,15 га в межах смт. Партеніт, АР
Крим з цільовими призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки).

У жовтні 2013 року позивач отримав
рішення відповідача від 30.08.2013 року №
36-20, прийняте на 36-й сесії 6-ого
скликання Партенітської селищної ради
про відмову у задоволенні клопотання
без жодних законних підстав та
обґрунтувань.

Вважає, що рішення відповідача є
незаконним, необгрунтованим та
порушуючим законне право позивача на
отримання земельної ділянки.

Ч.6 ст. 118 ЗК України визначено
порядок отримання земельних ділянок
державної та комунальної власності у
власність громадян в межах безоплатної
приватизації. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри, також додаються графічні
матеріали на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
при цьому не встановлено будь-яких
вимог та нормативів щодо оформлення
графічних матеріалів.

Підставою відмови у наданні
такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
порядку.

У спірному рішенні відповідач не
навів жодної зазначеної підстави, а
лише зазначив, що до клопотання не були
додані графічні матеріали.

Таким чином позивач вважає, що
відповідач вийшов за межі своїх
повноважень, порушивши при цьому
вимоги Конституції України, ЗК України
та ЗУ «Про звернення громадян».

Позивач всудовому засіданні
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив їїх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутністю, також надав письмові
заперечення проти адміністративного
позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
приходить до висновку, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог КАС України,
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові особи і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України, та принципом рівності усіх
учасників адміністративного процесу
перед законом і судом, відповідно до
якого усі учасники адміністративного
процесу є рівними перед законом і
судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 72
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Матеріалами справи встановлено,
що позивач ОСОБА_1, громадянин України,
звернувся до Партенітської селищної
ради з клопотанням від 19 липня 2013 року
в порядку ст.118 ЗК України про
визначення без його погодження та
виділення йому земельної ділянки
орієнтовним розміром до 0,15 га в межах
смт. Партеніт АР Крим з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, як
зазначено в клопотанні до нього були
додані позивачем графічні матеріали
(а.с. 6-7).

Зазначене клопотання було
розглянуте Партенітською селищною
радою 30.08.2013 року на 36 сесії 6-ого
скликання, за результатами розгляду
чого було прийнято рішення № 36-20 "Про
розгляд заяви громадянина ОСОБА_1 про
передачу йому у власність земельної
ділянки " (а.с. 21).

Зазначеним рішенням було
відмовлено громадянину ОСОБА_1 у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою по відводу у власність
земельної ділянки орієнтовною площею
до 0,15 га в межах смт. Партеніт АР Крим
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
з підстав невідповідності заявлених
вимог ст.118 ЗК України, яка регламентує
необхідність у додаток до заяви надати
графічні матеріали, на яких буде
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки.

Згідно ч.6 ст.118 Земельного кодексу
України (в редакції, що діяла на момент
розгляду звернення) громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Виходячи з приписів ч.6 ст.118 ЗК
України, визначити бажане місце
розташування земельної ділянки має
сам заявник, а не відповідний орган
місцевого самоврядування.

Відповідач, розглядаючи
клопотання позивача встановив, що
додані ним матеріали до своєї заяви не
є графічним матеріалом із зазначенням
бажаного місцезнаходження земельної
ділянки, у розумінні вимог ст.118 ЗК
України, що є перешкодою для
задоволення клопотання про надання
позивачу безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
території Партенітської селищної ради
м. Алушти АР Крим.

Із матеріалі справи та письмових
пояснень представника відповідача
убачається, що позивачем до
відповідного клопотання в якості
графічного матеріалу було надано
документ, (а.с. 8), де пунктирною лінією
було окреслено район знаходження
практично всієї існуючої зони
житлової забудови смт. Партеніт м.
Алушти АР Крим, при цьому позивач
просиа, щоб селищна рада самостійно
визначала земельну ділянку без його
погодження та зазначає цей документ
графічним матеріалом. Але діюче
земельне законодавство не уповноважує
органи місцевого самоврядування на
визначення та пошук вільних земельних
ділянок для осіб, які мають бажання
отримати землю безоплатно у власність.

Так як графічний матеріал, на якому
позивачем не було зазначено бажаного
місцезнаходження земельної ділянки,
став перешкодою для задоволення
клопотання про передачу безоплатно у
власність земельної ділянки для
відповідних цілей, тому відповідач
прийняв спірне рішення, при цьому
посилався на вимоги ст.ст. 12, 118
Земельного кодексу України, ст. 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Відповідно до вимог частини 1 статті
11 КАС України розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
КАС України передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене суд не
вбачає підстав для визнання незаконним
та скасування рішення від 30.08.2013 року №
36-20, прийняте на 36-ій сесії 6-ого
скликання та вважає, що відповідач
належним чином розглянув заяву
позивача, надавши вмотивоване,
ґрунтовне на чинному Земельному
кодексі України рішення.

Таким чином, суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання незаконним та скасування
рішення Партенітської селищної ради м.
Алушти АР Крим від 30.08.2013 року № 36-20,
прийняте на 36-й сесії 6-ого скликання,
щодо відмови у задоволенні клопотання
ОСОБА_1, зобов'язання винести на
пленарне засідання сесії
Партенітської селищної ради та
розглянути клопотання ОСОБА_1 у порядку
та строки, встановлені чинним
законодавством України та надати
мотивовану відповідь за результатами
розгляду цього клопотання у формі
рішення, стягнення судових витрат.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.14, 19, 124 Конституції
України, ст.ст.2, 81, 116, 118, 121, 122
Земельного кодексу України, Законом
України "Про місцеве самоврядування",
ст.ст. ст.ст.2,11,17,18,71,94,158-163,167 КАС України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Партенітської селищної ради про
визнання незаконним та скасування
рішення Партенітської селищної ради м.
Алушти Автономної Республіки Крим від
30.08.2013 року № 36-20, прийняте на 36-й сесії
6-го скликання, щодо відмови у
задоволенні клопотання ОСОБА_1 ,
зобов'язання вчинити певні дії , про
стягнення судового збору - відмовити.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного адміністративного суду
міста Севастополя через Алуштинський
міський суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови, а для осіб які
брали участь у справі, але не були
присутні при проголошенні постанови,
протягом десяти днів з дня отримання
її копії.

Суддя Алуштинського

міського суду

В.В.Хотянова