Справа № 2а-3950/11
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/18367/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Мостиському районі
Львівської області до Львівської
митниці, третя особа - ОСОБА_2 про
стягнення коштів надмірну виплаченої
пенсії за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Мостиському районі Львівської області
на ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15 лютого 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011 року позивач звернувся в
суд із позовом до Львівської митниці,
третя особа - ОСОБА_2 про стягнення
коштів надмірну виплаченої пенсії.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2011
року відмовлено у відкритті
провадження у вказаній справі у зв'язку
з тим, що даний позов не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції, відповідач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2012
року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, ухвалу суду
першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
та ухвалою суду апеляційної інстанцій,
відповідач звернувся із касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, в якій просить скасувати
судові рішення, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Частиною 2 ст. 21 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства

Із позовної заяви вбачається, що
позивач обґрунтовує свої вимоги
положеннями ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», відповідно до
якої суми пенсій, виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних, можуть бути
повернуті пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», підприємства
та організації несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам або державі внаслідок
несвоєчасного оформлення або подання
пенсійних документів, а також за видачу
недостовірних документів, і
відшкодовують її.

Ухвалюючи рішення, суд вірно вказав на
те, що позивач не оскаржує рішення, дії
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень у сфері публічно-правових
відносин, а заявляє вимоги про
відшкодування шкоди без вимоги
вирішити публічно-правовий спір, а отже
між сторонами існує приватноправовий
спір, що виключає розгляд даної справи
в порядку адміністративного
судочинства.

З огляду на викладене, ухвала суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Мостиському
районі Львівської області залишити без
задоволення, постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 04
квітня 2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді