Справа № 1423/3031/2011
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/3031/2011

Категорія: 10.3.1 Суддя 1-ї інст.
Алєйніков В.О.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді:
Стас Л.В.

суддів:
Косцової І.П. , Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Центрального
районного суду м.Миколаєва від 24
грудня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва про стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги "дітям війни",-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва позовні вимоги
задоволені частково. Суд зобов'язав
відповідача здійснити перерахунок і
виплату позивачу щомісячної державної
соціальної допомоги як дитині війни за
період з 31 серпня 2010 року по 31 грудня 2010
року з урахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі представник
відповідача, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржуване судове
рішення та постановити нове - про
відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером та на нього
розповсюджується дія Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
№2195-IV від 19 листопада 2004 року (далі
Закон №2195-IV).

Згідно зі ст. 6 Закону №2195-IV, дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30% мінімальної
пенсії за віком. Мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09 липня 2003 року і
дорівнює прожитковому мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Вирішуючи справу судом апеляційної
інстанції встановлено, що у 2010 році дія
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" не призупинялась.

Положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№530, які суперечать цьому Закону, та на
які посилається апелянт, не можуть бути
застосовані, оскільки мають меншу
юридичну силу ніж норми Закону.

Таким чином, у період з 31 серпня 2010 року
по 31 грудня 2010 року (з урахуванням
ст.ст.99, 100 КАС України та змісту
позовних вимог) позивач має право на
отримання щомісячної державної
соціальної допомоги відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", що було вірно встановлено
судом першої інстанції.

Також, є необґрунтованими твердження
апелянта про те, що розмір мінімальної
пенсії за віком, встановлений Законом
№2195-IV не застосовується для розрахунку
підвищення до пенсії позивача, так як
дійсним законодавством іншого розміру
не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про
невизначеність законодавства з
питання, яким саме органом (Пенсійним
фондом або іншим органом), за рахунок
яких коштів і джерел та в якому
процедурному порядку здійснюється
призначення і виплата підвищення до
пенсії дітям війни, судова колегія
вважає необґрунтованими, так як згідно
з п. п. 7 п. 2.1. Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах управління
відповідно до покладених на нього
завдань призначає (здійснює
перерахунок) і виплачує пенсії,
допомогу на поховання та інші
соціальні виплати відповідно до
чинного законодавства.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а оскаржувану постанову -
без змін.

Керуючись ч.10 ст. 183-2, ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1
ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову
Центрального районного суду
м.Миколаєва від 24 грудня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту постановлення,
є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Стас Л.В. Судді
Косцова І.П. Турецька І.О.