Справа № 764/9212/13-а
Суддя: Рубан М. В.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №764/9212/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року Ленінський районний
суд м. Севастополя у складі:

головуючого судді - Рубан М.В.,

за участю секретарів - Меченкіної О.В.,
Бурчуладзе С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Севастополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 про зупинення провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до голови адміністративної
комісії Ленінської районної
адміністрації в м. Севастополі про
скасування постанови ,

В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
до голови адміністративної комісії
Ленінської районної адміністрації в м.
Севастополі про скасування постанови
№ 212 від 08.08.2012 року про притягнення
його до адміністративної
відповідальності, передбаченої ст. 150
КпАП України (порушення правил
користування жилими будинками і жилими
приміщеннями) та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 51,00 грн. Вимоги
обґрунтовані тим, що в його діях
відсутні подія та склад
правопорушення. Також позивача не було
сповіщено про дату та місце розгляду
справи про адміністративне
правопорушення.

В судовому засіданні позивач
підтримав вимоги в повному обсязі,
посилаючись на обставини, що викладені
в позові, просив їх задовольнити,
пояснив, що КП «РЕП № 1» сам відключив
його від центрального опалення, в даній
квартирі він проживає з сім'єю,
перепланування житла в офісне
приміщення не здійснював, повідомлень
про необхідність представникам РЕП про
доступ до квартири не отримував, під
час складання протоколу про
адміністративне правопорушення він
був відсутній, оскільки був у
відрядженні, з таким протоколом не
ознайомлений, також позивача не було
сповіщено про дату та місце розгляду
справи про адміністративне
правопорушення належним чином.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення адміністративного позову,
вказував, що дії відповідача щодо
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
правомірні, пояснила, що протокол було
складено належним чином у присутності
свідків (судів), позивач відмовився
підписати цей протокол, в якому,
зокрема, було зазначено про дату та
місце розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи та справи про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1,
що підтверджується довідкою КП «РЕП №
1» від 08.10.2013 року № 1582.

07.08.2012 року відносно позивача було
складено протокол про адміністративне
правопорушення з тих підстав, що
ОСОБА_1, якій є власником квартири
АДРЕСА_1, більше 4 років не допускає до
своєї квартири представників КП «РЕП №
1» та КП «Севтеплоенерго» для
проведення робіт з відновлення системи
центрального опалення в ванних
кімнатах квартир НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4
будинку, за відомостями сусідів
можливо в даній квартирі АДРЕСА_1
здійснена переобладнання, ця квартира
АДРЕСА_1 об'єднана з квартирою НОМЕР_5 та
використовується під офісне
приміщення. Своїми діями ОСОБА_1
порушив п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будівників,
затверджених постановою КМУ від 08.10.92 №
572 в редакції від 24.01.2006, за що
передбачена відповідальність ст.150
КпАП України. В даному протоколі також
зазначено, що позивач відмовився від
підпису в присутності сусідів - ОСОБА_3,
що мешкає за адресою: АДРЕСА_3, та
ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2.
Копія протоколу вручена ОСОБА_1,
розгляд справи призначено на 08.08.2012
року о 14-00 годині, вул. Радянська, 9. До
протоколу додаються Акт від 29.03.2012 рок
та повістка.

08.08.2012 року адміністративною комісією
Ленінської районної адміністрації в м.
Севастополі прийнято постанову № 212
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
здійснення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 150
КпАП України (порушення правил
користування жилими приміщеннями,
санітарного утримання місць
загального користування, сходових
кліток, ліфтів, під'їздів, придомових
територій, порушення правил
експлуатації жилих будинків, жилих
приміщень та інженерного обладнання,
безгосподарне їх утримання, а також
самовільне переобладнання та
перепланування жилих будинків і жилих
приміщень, використання їх не за
призначенням, псування жилих будинків,
жилих приміщень, їх обладнання та
об'єктів благоустрою), та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 51,00 грн. Згідно зі
змістом постанови комісією
встановлено, що ОСОБА_1, власник
квартири АДРЕСА_1, своєвільно здійснив
відключення системи опалення квартир
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, доступ для
проведення відновлювальних робіт не
надає, в квартирі проведено
переобладнання, квартира
використовується під офісне
приміщення.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 7 Кодексу
про адміністративні правопорушення
України ніхто не може бути підданий
заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 268 КпАП України
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 278 КпАП України орган
(посадова особа) при підготовці до
розгляду справи про адміністративне
правопорушення вирішує такі питання:
чи належить до його компетенції
розгляд даної справи; чи правильно
складено протокол та інші матеріали
справи про адміністративне
правопорушення; чи сповіщено осіб, які
беруть участь у розгляді справи, про
час і місце її розгляду; чи витребувано
необхідні додаткові матеріали; чи
підлягають задоволенню клопотання
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілого, їх законних представників
і адвоката.

Так, повісткою (а.с. 59) сповіщено
позивача про день та місце розгляду
справи про адміністративне
правопорушення, а саме на 07.08.2012 року о
14-00 годині, вказану повістку опущено в
поштову скриньку позивача у
присутності сусідів, які мешкають за
адресою: АДРЕСА_3, про що зазначено в
повістці. Як вказано в протоколі про
адміністративне правопорушення,
повістка до протоколу додається.

В протоколі, якій складено 07.08.2012 року,
зазначено, що позивач сповіщений на
08.08.2012 року о 14-00 годин про день розгляду
протоколу, про що мається підписи
свідків-сусідів, також зазначено, що
позивачу було вручено копію протоколу.

Враховуючи, що позивач наполягає, що
він був відсутній при складені
протоколу, оскільки був у відрядженні,
та з наведених документів вбачається,
що позивача сповіщено про розгляд
справи на різні дати, при цьому ці
обставини різних дат розгляду справи
завірені в протоколі та повістці
одними й тими ж свідками, що вже
викликає сумнівів в їх засвідченнях,
суд за таких обставин вважає, що
позивача було сповіщено про день
розгляду справи про адміністративне
правопорушення неналежним чином, тому
при підготовці справи до розгляду
адміністративна комісія повинна була
з'ясувати обставини належного
сповіщення позивача, враховуючи, що
останній не з'явився на розгляд
протоколу, та відкласти розгляд справи
для забезпечення належного сповіщення
особи з метою дотримання її прав.

Отже, відповідачем не надано доказів
належного сповіщення позивача про день
та місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення, тому
суд доходить висновку, що відповідач не
мав правових підстав з огляду на
приписи ст. 278 КпАП України розглядати
такий протокол та притягувати до
адміністративної відповідальності
позивача.

Разом з тим, відповідно до статті 251
КпАП України доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких
можливо встановити наявність чи
відсутність адміністративного
правопорушення, винність особи в його
вчиненні, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Тобто, належними та допустимими є такі
докази, які стосуються предмету
доказування та містять в собі
відомості про обставини, які мають
значення для справи.

Статтею 251 КпАП України встановлено,
що до доказів відносяться протокол про
адміністративне правопорушення,
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновок експерта,
речові докази, показання технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки, відеозапису
чи засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протокол про
вилучення речей і документів, а також
інші документи.

Відповідач посилається на те, що
ОСОБА_1 було здійснено перепланування
квартири АДРЕСА_1 та відрізані труби
системи центрального опалення квартир
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, квартира
використовується під офіс. Крім того,
ОСОБА_1 не допускає до своєї квартири
представників КП «РЕП № 1» та КП
«Севтеплоенерго» для проведення робіт
з відновлення системи центрального
опалення.

На підтвердження обставин не допуску
працівників комунальних служб
відповідачем надано припис № 521 від
01.08.2012 року (а.с. 60), з якого вбачається,
що позивач повинен був в строк до 03.08.2012
року з 08-00 до 12-00 годин надати доступ в
його квартиру для обстеження стояків
центрального опалення працівниками КП
«РЕП № 1» та КП «Севтеплоенерго», який
опущено в поштову скриньку позивача у
присутності сусідів, які мешкають за
адресою: АДРЕСА_3, про що зазначено в
повістці, та акт від 29.03.2012 року (а.с. 62),
складений працівниками КП «РЕП № 1»,
підписаний свідками-сусідами, з якого
вбачається, що ОСОБА_1 більше 4 років не
допускає до своєї квартири
представників КП «РЕП № 1» та КП
«Севтеплоенерго» для проведення робіт
з відновлення системи центрального
опалення у ванних кімнатах квартир
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, за останнім
виходом комісії 15.02.2012 року ОСОБА_1 не
було надано доступу до квартири; до
відома, власником кв. НОМЕР_5 ОСОБА_6
виведено квартиру з нежитлового фонду,
зі слів мешканців будинку квартири
АДРЕСА_1 і НОМЕР_5 об'єднані в одну та
здають в оренду під офісні приміщення.

Однак відповідачем на виконання
вимог ч.2 ст. 71 КАС України не надано
доказів, що позивач отримав та був
ознайомлений з приписом про
необхідність надання доступу до його
квартири для обстеження стояків
центрального опалення працівниками КП
«РЕП № 1» та КП «Севтеплоенерго», що
зумовило б виконання цього припису,
враховуючи, що позивач заперечує, що
він отримував вказаний припис. Акт від
29.03.2012 року суд не може прийняти до
уваги як належний доказ на
підтвердження обставини не допуску
позивачем до своєї квартири протягом 4
років представників комунальних служб
на їх законні вимоги, зокрема, 15.02.2012, як
зазначено в акті, а також в загалі як
доказ на підтвердження вчинення
позивачем правопорушення 07.08.2012 року,
враховуючи, що він складений більше ніж
за 4 місяця до складання протоколу про
адміністративне правопорушення 07.08.2012,
акт про не допуск працівників
комунальних служб до квартири на
момент складання протоколу, тобто в
день скоєння правопорушення,
відсутній, при цьому, навіть відсутній
в матеріалах справи про притягнення до
адміністративної відповідальності акт
від 15.02.2012 року про не допуск до
квартири працівників комунальних
служб, на який посилається відповідач,
також й відсутні інші приписи (законі
вимоги) за 4 роки про необхідність
надати доступ позивачем до своєї
квартири, з якими був би ознайомлений
ОСОБА_1 Отже, за таких обставин суд
доходить висновку, що відповідачем не
доведено належними та беззаперечними
доказами, що ОСОБА_1 не виконує законні
вимоги працівників КП «РЕП № 1» та КП
«Севтеплоенерго» про допуск до своєї
квартири для проведення робіт з
відновлення системи центрального
опалення.

Також відповідачем не надано належних
доказів, що надали б можливість в їх
сукупності дійти висновку, що позивач
здійснив переобладнання квартири під
офісне приміщення, оскільки в
протоколі зазначено, що переобладнання
квартири АДРЕСА_1 „можливо" здійснено
ОСОБА_1, до того ж , ці обставини
зазначені зі слів сусідів, пояснення
яких відсутні в матеріалах
адміністративної справи. Тобто такі
обставини особою, яка складала
протокол, достеменно не встановлені, а
є його припущенням, як й не встановлені
обставини об'єднання квартири АДРЕСА_1
з квартирою НОМЕР_5, яка
використовується, як офіс, всі
обставини зазначені лише зі слів
сусідів без візуального обстеження
особою, яка складала протокол, даної
квартири та без фіксації цієї
обставини іншими доказами (акт,
складений працівниками РЄП,
засвідчений свідками - очевидцями,
фотозйомка тощо).

Також з постанови про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності від 08.08.2012 вбачається,
що позивачу ставиться у вину
самовільне відключення системи
опалення квартир НОМЕР_2, НОМЕР_3,
НОМЕР_4, однак в протоколі про
адміністративне порушення не
встановлена ця обставина, а зазначено,
що ОСОБА_1 не надає доступу до своєї
квартири для проведення робіт по
відновленню системи центрального
опалення в цих квартирах, отже, не
вбачається, за якими фактичним даними
комісія встановила ці обставини,
враховуючи, що навіть в акті від 29.03.2012,
доданого до протоколу (який суд не
прийняв до уваги як належний доказ за
викладених вище обставин) не зазначено
даних про самовільне відключення
позивачем системи опалення в інших
квартирах у будинку.

Представник відповідача пояснила, що
опалення у вказаних квартирах відсутнє
як раз у зв'язку з відрізанням труб в
квартирі АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1
Однак на підтвердження цієї обставини
представником відповідача не надано
жодного доказу, які й відсутні в
матеріалах адміністративної справи.

Навпаки, позивачем ОСОБА_1 надані акт
обстеження системи центрального
опалення від 28.11.2013 року (а.с. 93) та лист
КП «РЕП № 1» від 24.11.2006 (а.с. 73), з яких
вбачається, що саме представниками РЄП
було здійснено демонтаж стояка
опалення, обслуговуючого рушникосушки,
який врізається до центральної труби
опалення, а не демонтаж труби системи
центрального опалення.

Враховуючі вищенаведене та те, що
відповідачем не надано та в матеріалах
справи відсутні відомості, що
позивачем здійснено перепланування
квартири та така квартира
використовується позивачем під офіс,
що останній отримує та не виконує
приписи КП «РЕП № 1», а також не
допускає до своєї квартири
представників КП «РЕП № 1» та КП
«Севтеплоенерго» для проведення робіт
з відновлення системи центрального
опалення, суд доходить висновку, що
факт порушення позивачем
законодавства у сфері користування
жилими будинками і жилими приміщеннями
належними та допустимими доказами
об'єктивно не підтверджений.

Таким чином, притягнення позивача до
адміністративної відповідальності на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення без
наявності інших матеріалів, що
підтверджують факт вчинення
адміністративного правопорушення
позивачем, є порушенням принципу
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження всіх обставин справи в їх
сукупності та принципу суворого
додержання законності при здійсненні
проваджень у справах про
адміністративні правопорушення,
встановлених КпАП України.

Відповідно до ст.9 КпАП України
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна
винна дія чи бездіяльність, яка посягає
на громадський порядок, власність,
права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку передбачена адміністративна
відповідальність.

Відповідно до статті 62 Конституції
України вина особи, яка притягається до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, виходячи з аналізу
існуючих у справі доказів, суд доходить
висновку, що суть адміністративного
правопорушення, яка викладена в
постанові у справі про адміністративне
правопорушення від 08.08.2012 року № 212
ґрунтується не на фактичних даних, що
суперечить вимогам статей 251, 252, 280
КпАП України.

За таких обставин факт вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.150
КпАП України, є недоведеним, тому суд
вважає, що порушені права позивача
підлягають захисту шляхом визнання
оскаржуваної постанови протиправною
та її скасування.

Враховуючи положення ст.94 КАС України
з Державного бюджету України на
користь позивача підлягає стягненню
судовий збір в сумі 114,70 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 11, 71, 72, 158-160, 186 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову адміністративної комісії
Ленінської районної адміністрації в м.
Севастополі № 212 від 08.08.2012 р. про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 150 КпАП України та накладення на
нього адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі
114,70 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно

Суддя Ленінського районного суду

м.Севастополя
М.В. Рубан