Справа № 804/10695/13-а
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 листопада 2013 р. Справа № 804/10695/13-а

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Луніної О.С.

при секретарі судового засідання
Щербак А.Ю.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представник відповідача та третіх осіб
- не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району Дніпропетровської області,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Гвардійська
селищна рада Новомосковського району
Дніпропетровської області,
Міністерство оборони України про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У
серпні 2013 року позивач звернулась до
адміністративного суду з позовом до
Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району Дніпропетровської області,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Гвардійська
селищна рада Новомосковського району
Дніпропетровської області,
Міністерство оборони України, в якому,
з урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просила: - - визнати
протиправною бездіяльність
Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області, яка
виразилась в не розгляді заяви ОСОБА_1
(вхідний № 695 від 21.06.2013р.) в порядку,
передбаченому Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» та не вжитті заходів
передбачених Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» щодо приватизації квартири яку
вона займає на підставі ордеру № 755 від
07.04.1992р. та Типового договору найму
житла від 17.10.2005р. укладеного з
Гвардійською КЕЧ району.

- зобов'язати Гвардійську КЕЧ
району Дніпропетровської області
розглянути заяву ОСОБА_1 в порядку
передбаченому Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», щодо приватизації та вжити
заходів передбачених Законом України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», щодо приватизації
квартири, яку вона займає на підставі
ордеру № 755 від 07.04.1992 року та договору
найму від 17.10.2005 року укладеного з
Гвардійською КЕЧ району.
В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач посилалась на
те, що керуючись статтями 40, 47
Конституції України, статтями 1,2,6
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», Наказом
Міністерства оборони України № 1 від
03.01.1993 року, Наказом Міністерства
оборони України № 569 від 15.09.2011р., надала
до Гвардійської КЕЧ району, що є
уповноваженим органом приватизації в
с.м.т. Черкаське та с.м.т. Гвардійське,
заяву від 21.06.2013р. про передачу в
приватну власність квартири, на
підставі ордеру № 755 від 07.04.1992 року та
договору найму від 17.10.2005 року
укладеного з Гвардійською КЕЧ району.

В послідуючому на підставі
вищезазначеного ордеру позивачем з
однієї сторони та Будинкоуправління №
1 Гвардійської КЕЧ району був укладений
договір найму квартири АДРЕСА_2.
Відповідно до довідки
Будинкоуправління № 1 Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району Дніпропетровської області від
16.06.2013р. позивачка за вищевказаною
адресою проживає одна. Тобто
відповідно до вищевикладеного
позивачка отримала право володіти та
користуватися даною квартирою. Також
згідно ст.. 64 Житлового кодексу України
позивачка отримала всі права і на неї
покладено обов'язки, що випливають з
договору найму квартири від 17.10.2005 року.

Відповідно до
пп.2.2.8., п.2.2 договору найму квартири від
01.01.2013р. укладеного з Гвардійською КЕЧ
району позивачу надано право
приватизувати наймане житло
відповідно до законодавства. Замість
змістовної та вмотивованої відповіді
на заяву до Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області, що є
уповноваженим органом з приватизації в
с.м.т. Черкаське та с.м.т. Гвардійське,
про передачу в приватну власність
квартири, яку вона займає на підставі
ордеру № 755 від 07.04.1992 року та договору
найму від 17.10.2005 року, зазначена заява
начальником Гвардійської КЕЧ району не
розглядалась, а робились лише відписки.
У зв'язку з тим, що вирішити це питання
іншим шляхом неможливо, позивачка
змушена звернутися до суду за захистом
своїх майнових прав на квартиру
АДРЕСА_1.

В судових засіданнях
представник Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області заперечуючи
на адміністративний позов стверджував,
що згідно з п. 2 ст. 2 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» не підлягають приватизації
квартири розташовані на територіях
закритих військових поселень, а тому до
Міністерства оборони направилися
запити щодо підтвердження статусу
військового містечка. Враховуючи
невизначеність питання щодо статусу
військового містечка № 4 (с.м.т.
Гвардійське), просить відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

В судових засіданнях третя особа
голова Гвардійської селищної ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області пояснив, що
Закон України «Про приватизацію
державного житлового фонду» п. 1 ст. 8
визначає, що приватизацію житлового
фонду здійснюється уповноваженими на
це органами створеними місцевою
державною організацією та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд. На теперішній час житловий фонд
військового містечка № 4 (с.м.т
Гвардійське) до комунальної власності
не передано та знаходиться в
оперативному управлінні КЕВ м.
Дніпропетровська, як правоприємника
Гвардійської КЕЧ району. Причини не
дотримання термінів приймання
житлового фонду та об'єктів
теплопостачання до комунальної
власності територіальної громади с.м.т.
Гвардійське, відповідно до наказу
Міністерства оборони України № 569 від
16.09.2011року, викладені у листі
начальнику Гвардійської КЕЧ району №
2/11-639 від 23.11.2012 року.
Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши чинне законодавство,
суд задовольняє адміністративний
позов виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1
проживає, АДРЕСА_2, загальною площею 32,34
кв.м.

Вселення в зазначену квартиру
відбулось на підставі ордеру № 755 від
07.04.1992 року виданого Гвардійською КЕЧ
району.

Також встановлено, що
незважаючи на неодноразові звернення
ОСОБА_1 до начальника органу
приватизації Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області Зубкова Г.С.
з проханням оформити передачу в
приватну власність квартиру, що вона
займає, їй відмовлено. Відмову
мотивовано не визначеністю статусу
військового містечка № 4.

Згідно із ст. 41 Конституції
України право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Правовий режим власності
визначається виключно законами (п. 7 ч. 1
ст. 92 Конституції України).
Правові основи приватизації житла,
що знаходиться в державній власності,
визначені у Законі України який
прийнято 19.06.1992 року № 2482-XXII (далі -
Закон України 2482- ХХІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону України
№ 2482-XXII приватизація державного
житлового фонду - це відчуження
квартир, кімнат у квартирах і
однокімнатних будинках, де мешкає два і
більше наймачів, та належних до них
господарчих споруд, приміщень
державного житлового фонду на користь
громадян України.

Згідно п. 2 ст. 2 Закону України
№2482-XXII не підлягають приватизації:
квартири-музеї; квартири (будинки),
житлові приміщення у гуртожитках,
розташовані на територіях закритих
військових поселень. Як вбачається із
змісту листа Гвардійської КЕЧ району
житловий фонд знаходиться в селищи
міського типу Гвардійське і ніяким
чином не в закритому військовому
містечку. Відповідно до ст. 133
Конституції України систему
адміністративного устрою складають:
Автономна Республіка Крим, області,
райони, міста, райони в містах, селища і
села. Судом встановлено, що в
законодавстві України відсутнє
визначення «закрите військове
містечко», тому суд керуючись частиною
сьомою статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАСУ) виходить із
конституційних принципів і загальних
засад права.

Відповідно до частини сьомої
статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого у разі відсутності
закону, що регулює відповідні
правовідносини, суд застосовує закон,
що регулює подібні правовідносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого закону суд виходить із
конституційних принципів і загальних
засад права (аналогія права).

На підтвердження відкритості
військового містечка №4 позивач
звертає увагу на Наказ Міністра
оборони України №569 від 15.09.2011 р. «Про
безоплатну передачу військового майна
в комунальну власність територіальних
громад». Додатком №2 зазначеного
наказу затверджено Перелік
військового майна, що безоплатно
передається в комунальну власність
територіальної громади с. Гвардійське
Новомосковського району
Дніпропетровської області.
Також стверджував, що частину
об'єктів нерухомого майна військового
містечка № 4 передано в комунальну
власність с.м.т. Гвардійське, тому
військове містечко не може бути
закритим, адже статус закритого
виключає можливість перебування на
території містечка цивільних громадян.

Відповідно до частини четвертої
статті 11 КАСУ суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Керуючись
частиною четвертою статті 11 КАСУ з
метою з'ясування статусу військового
містечка №4 на території якого
розташований будинок в якому
знаходиться квартира в якій проживає
ОСОБА_1 ухвалою суду від 05.09.2013р.
витребувано в Міністерства оборони
України належним чином оформлені
письмові докази (відповідний
нормативний правовий акт) на
підтвердження статусу с.м.т. Черкаське
та с.м.т. Гвардійське Новомосковського
району Дніпропетровської області,
письмові докази, які свідчать про
чинність або втрату чинності наказу
Міністерства оборони України № 569 від
15.09.2013р. «Про безоплатну передачу
військового майна в комунальну
власність територіальних громад», в
разі втрати чинності наказом -
інформацію: коли та згідно якого наказу
останній втратив чинність, за його
наявності надати копію суду. Наказу, на
підставі якого прийнято Перелік
закритих військових містечок, які
мають у своєму складі житловий фонд від
19.08.2013р. № 14492/С, підписаний заступником
начальника Генерального штабу
Збройних Сил України ОСОБА_4.
14.10.2013 р. Міністерством оборони України
надано відповідь згідно якої 19.08.2013 р.
затверджено Перелік закритих
військових містечок, які мають у своєму
складі житловий фонд. До зазначеного
переліку увійшло військове містечко №4
с.м.т. Гвардійське Новомосковського
району. Перелік затверджено
Начальником Генерального штабу -
Головнокомадувачем Збройних Сил
України. В зв'язку з тим, що
Перелік від 19.08.2013 р. суперечить Наказу
Міністра оборони України №569 від 15.09.2011
р. «Про безоплатну передачу
військового майна в комунальну
власність територіальних громад», який
має вищу юридичну силу, а Головним КЕУ
Збройних Сил України не надано
відповідь щодо втрати чинності
наведеного наказу, суд ухвалою від
10.09.2013 р. повторно витребував у
Міноборони підтвердження щодо
чинності Наказу Міністра оборони
України №569 від 15.09.2011 р. «Про
безоплатну передачу військового майна
в комунальну власність територіальних
громад», а в разі втрати чинності
інформацію на підставі якого наказу.

Листом №280/1107 від
18.10.2013 р. (бланк №000560) Департаменту
правового забезпечення Міністерства
оборони України повідомлено суд, що
Наказ Міністра оборони України №569 від
15.09.2011 р. «Про безоплатну передачу
військового майна в комунальну
власність територіальних громад» -
чинний. Відповідно до частини
четвертої статті 9 КАСУ суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого у разі
не відповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи, що Наказ
Міністра оборони України №569 від 15.09.2011
р. «Про безоплатну передачу
військового майна в комунальну
власність територіальних громад» має
вищу юридичну силу та є чинним, суд не
застосовує Перелік закритих
військових містечок, які мають у своєму
складі житловий фонд від 03.09.2013 р. до
якого увійшло військове містечко №4
с.м.т. Гвардійське Новомосковського
району та який затверджено Начальником
Генерального штабу -
Головнокомадувачем Збройних Сил
України. Тому суд приймає, зазначений
наказ, як належний доказ відкритості
військового містечка.
З метою повного та
всебічного розгляду справи, додатково
судом досліджено визначення правового
режиму майна закріпленого за
військовими частинами, закладами,
установами та організаціями Збройних
Сил України, і повноваження органів
військового управління та посадових
осіб щодо управління цим майном, які
закріпленні в Законі України «Про
правовий режим майна у Збройних Силах
України».
Згідно ст. 1 зазначеного
Закону, військове майно - це державне
майно, закріплене за військовими
частинами, закладами, установами та
організаціями Збройних Сил України
(далі - військові частини). До
військового майна належать будинки,
споруди, передавальні пристрої, всі
види озброєння, бойова та інша техніка,
боєприпаси, пально-мастильні
матеріали, продовольство, технічне,
аеродромне, шкіперське, речове,
культурно-просвітницьке, медичне,
ветеринарне, побутове, хімічне,
інженерне майно, майно зв'язку тощо.

Згідно абз. 3 п. 2 Порядку, який
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України №1282 від 29.08.2002 р.
військове містечко - майновий комплекс
будівель, споруд, іншого нерухомого
військового майна разом із житловим
фондом, об'єктами соціальної та
інженерної інфраструктури, які
використовуються для його
обслуговування, розміщений на
відокремленій земельній ділянці, яка
належить до категорії земель оборони.
Проте, суд
звертає увагу, що відповідно до абз. 4 п.
9 Положення про Міністерство оборони
України, затвердженого Указом
Президента України №406/2011 від 06.04.2011 р.
Міністр у межах повноважень, на основі
та на виконання Конституції та
законів України, актів і доручень
Президента України, актів Кабінету
Міністрів України видає накази,
організовує і контролює їх виконання.

Накази Міноборони України,
прийняті в межах його повноважень,
обов'язкові для виконання центральними
органами виконавчої влади, їх
територіальними органами та місцевими
державними адміністраціями, органами
влади Автономної Республіки Крим,
органами місцевого самоврядування,
підприємствами, установами та
організаціями всіх форм власності і
громадянами. З огляду на
зазначену норму Наказ Міністра оборони
України №569 від 15.09.2011 р. «Про
безоплатну передачу військового майна
в комунальну власність територіальних
громад» та Додаток №2 яким затверджено
Перелік військового майна, що
безоплатно передається в комунальну
власність територіальної громади с.
Черкаське Новомосковського району
Дніпропетровської області є
обов'язковим для виконання
Гвардійською КЕЧ району
Дніпропетровської області.
Крім того, суд не приймає до уваги
наданий відповідачем перелік
військового майна, що безоплатно
передається в комунальну власність
територіальної громади селища
Черкаське Новомосковського району
Дніпропетровської області від серпня
2013 року, оскільки він не оформлений
належним чином, тобто не містить
конкретної дати, не надано документу
яким він затверджений, не доведено суду
саме те, що він набрав чинності.
Керуючись частиною 2
статті 11 КАСУ суд виходять за межі
позовних вимог, так як це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів ОСОБА_1 та зобов'язує
Гвардійську КЕЧ району
Дніпропетровської області розглянути
заяву ОСОБА_1 згідно процедури
передбаченої Законом України №2482-XXII.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАСУ доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Враховуючи викладене,
суд визнає протиправною бездіяльність
Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області, яка
виразилась в не розгляді заяви ОСОБА_1
(вхідний № 696 від 21.06.2013р.) в порядку
передбаченому Законом України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" та не вжитті заходів
передбачених Законом України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" щодо приватизації квартири, яку
вона займає на підставі ордеру № 755 від
07.04.1992 року та договору найму від 17.10.2005
року укладеного з Гвардійською КЕЧ
району та для дотримання і захисту
прав, свобод та інтересів ОСОБА_1, суд
зобов'язує Гвардійську КЕЧ району
Дніпропетровської області розглянути
заяву ОСОБА_1 в порядку передбаченому
Законом України "Про приватизацію
державного житлового фонду" та вжити
заходів передбачених Законом України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" щодо приватизації квартири, яку
вона займає на підставі № 726 від 06.08.1997
року та договору найму від 01.01.2003 року.

Крім того, суд який ухвалив судове
рішення в адміністративній справі, має
право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений строк звіт про виконання
судового рішення. У разі неподання
такого звіту суддя своєю ухвалою може
встановити новий строк подання звіту,
накласти на керівника суб'єкта владних
повноважень, відповідального за
виконання постанови, штраф у розмірі
від десяти до тридцяти мінімальних
заробітних плат. (ст. 267 КАСУ).

Керуючись ст. 267 КАСУ суд зобов'язує
керівника Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області надати звіт
про виконання судового рішення,
протягом 60 днів з дня набрання судовим
рішенням законної сили.
У разі неподання такого
звіту на керівника Гвардійської КЕЧ
району Дніпропетровської області буде
накладено штраф у розмірі від десяти до
тридцяти мінімальних заробітних плат.

Крім того, Конституцією України
встановлено, що судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України та відповідальність
за не виконання рішення суду, яке
набрало законної сили, передбачено ст.
382 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 69, 70, 71, 72,
86, 158- 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району Дніпропетровської області,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Гвардійська
селищна рада Новомосковського району
Дніпропетровської області,
Міністерство оборони України про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправною
бездіяльність Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області, яка
виразилась в не розгляді заяви ОСОБА_1
(вхідний № 695 від 21.06.2013р.) в порядку,
передбаченому Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», та не вжиття заходів
передбачених Законом України «По
приватизацію державного житлового
фонду», щодо приватизації квартири, яку
вона має на підставі ордеру № 755 від
07.04.1992 року та договору найму від 17.10.2005
року.

Зобов'язати Гвардійське КЕЧ
району Дніпропетровської області
розглянути заяву ОСОБА_1 в порядку
передбаченому Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» та вжити заходів передбачених
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду», щодо
приватизації квартири, яку вона займає
на підставі ордеру №№ 755 від 07.04.1992 року
та договору найму від 17.10.2005 року.

Зобов'язати керівника Гвардійської КЕЧ
району Дніпропетровської області
надати звіт про виконання судового
рішення, протягом 60 днів з дня набрання
судовим рішенням законної сили.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови виготовлено
29.11.2013р.

Суддя
О.С. Луніна

Суддя О.С. Луніна