Справа № 826/15142/13-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Амельохін В.В.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко
Я.Б. та Романчук О.М.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Петроліум" до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправною та скасування Постанову
№392/13 від 12.09.2013 року, скасування
припису від 04.09.2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Петроліум" звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправною та скасування Постанову
№392/13 від 12.09.2013 року, скасування
припису від 04.09.2013 року, в якому просив
визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
м. Києві про накладення штрафу в
розмірі 1032300,00 грн. за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № 392/13
від 12.09.2013 року, визнати протиправним та
скасувати припис відповідача про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
04.09.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 жовтня 2013 року адміністративний
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 жовтня 2013 року та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 жовтня 2013 року -
без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві не є тим органом, який,
відповідно до Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» має
право накладати штраф за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, окрім того факт введення
автозаправної станції на два
блок-поста в експлуатацію
підтверджується «Актом государсвенной
приемочной комиссии о приемке в
эксплуатацию законченного
строительством объекта
«Автозаправочная станция на два
блок-поста по ул. Електриков, 21» від 1993
року, а тому припис та винесена на його
підставі постанова є протиправними та
такими, що підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено колегією суддів,
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві відповідно статті 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" від 17.02.2011 р. № 3038-VI та
згідно з Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р.
№ 553, на підставі звернення ПАТ
«Київенерго» від 06.03.2013 р. №18/43/1823
проведено позапланову перевірку
автозаправної станції «Укр-Петроль»
ТОВ «Агро-Петроліум» (м. Київ, вул.
Електриків, 21) за результатами якої
04.09.2013 року складено акт перевірки.

Перевіркою з виїздом на місце
встановлено, що за вказаною адресою
розташована автозаправна станція
«Укр-Петроль», яка на підставі договору
оренди експлуатується ПП
«Укр-Петроль».

Під час перевірки встановлено, що
автозаправна станція складається з
операторської (рік побудови 1993
відповідно технічного паспорту БТІ),
навісу та обладнання для зберігання
(ємкості) та роздрібної торгівлі (два
блок - поста) нафтопродуктів, яке
розташовано на фундаментах. Навіс та
обладнання для зберігання (ємкості) та
роздрібної торгівлі (два блок - поста)
нафтопродуктів експлуатуються без
прийняття їх в експлуатацію відповідно
до вимог чинного законодавства, чим
порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Категорія складності
зазначеного об'єкту на підставі класу
наслідків відповідно ДБН А.2.2.-3:2012
«Склад та зміст проектної документації
на будівництво», ДБН В.1.2.-14:2009 «Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ» та постанови №557 від 27.04.2011 р.
«Про затвердження Порядку віднесення
об'єктів будівництва до IV і V категорії
складності» встановлена, як V.

4 вересня 2013 року відповідачем на
підставі вказаного акту винесено
припис про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Вказаним приписом від позивача
вимагалося заборонити експлуатацію
зазначеного вище об'єкта з 04.09.2013 року
до усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності у встановленому
законодавством порядку до 04.10.2013 року.

12 вересня 2013 року Інспекцією винесено
постанову №392/13, якою позивача визнано
винним у вчинені правопорушення,
передбаченого абз. 6 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у сумі 1
032 300грн.

Вважаючи вказану постанову та припис
протиправними, позивач звернувся до
суду.

Обговорюючи правомірність позовних
вимог, колегія суддів приходить до
наступного.

Згідно статті 41 Закону України від
17.02.2011 р. № 3038-VІ "Про регулювання
містобудівної діяльності" (із змінами
та доповненнями, далі - Закон № 3038-VІ)
державний архітектурно-будівельний
контроль - це сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Проведення архітектурно-будівельного
контролю регулюється "Порядком
здійснення архітектурно-будівельного
контролю", затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
року №553. (надалі Порядок №553).

У відповідності до п. 1, 2, 3 Порядку №553,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:
1) вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; 2) порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; 3) інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.
Державний архітектурно-будівельний
контроль на об'єктах будівництва, що є
власністю іноземних держав,
міжнародних організацій, іноземних
юридичних і фізичних осіб та
розташовані на території України,
здійснюється відповідно до цього
Порядку. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється посадовими особами
інспекцій відповідно до їх посадових
інструкцій та функціональних
повноважень.

За результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.
Акт перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
(п.16, п.18 Порядку №553).

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис). Припис складається у двох
примірниках. Один примірник припису
залишається в інспекції, а інший
надається суб'єкту містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Припис підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку.
Протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України (п.17,п.19,п.20
Порядку №553).

Постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після її прийняття вручається
під розписку суб'єкту містобудування
(керівнику або уповноваженому
представнику суб'єкта містобудування)
або надсилається рекомендованим
листом з повідомленням, про що робиться
запис у справі. Два примірники
залишаються в інспекції, яка наклала
штраф (п.22 Порядку №553).

Відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
передбачена Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Так, відповідно до ст.. 3 вищевказаного
Закону (у редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
справи про правопорушення, передбачені
цим Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно - будівельного
контролю, відповідно до Положення про
Державну архітектурно - будівельну
інспекцію України, затверджену Указом
Президента України від 08.04.2011 року №
439/2011 є Державна архітектурно -
будівельна інспекція України.

З вказаного слідує, що єдиним органом,
який чинним законодавством
уповноважений порозглядати справи про
правопорушення, передбачені Законом
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та виносити постанови про
порушення у сфері містобудівної
діяльності є Державна архітектурно -
будівельна інспекція України.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Київського апеляційного
адміністративного суду погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві не є компетентним органом, який
наділений чинним законодавством
України правом накладати на суб'єкти
господарювання штрафи за порушення у
сфері містобудівної діяльності.

Не заслуговують на увагу доводи
відповідача щодо того, що останній
здійснює свої функції на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» № 244,
відповідно до якої справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності розглядаються
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції). Накладати штраф від імені
інспекцій мають право керівник
Держархбудінспекції та уповноважені
ним його заступники, керівники
територіальних органів
Держархбудінспекції та їх заступники у
межах своїх повноважень, з огляду на
наступе.

Так, статтею 8 Конституції України
закріплено принцип верховенства права,
який деталізований, в тому числі в ст.. 9
КАС України, відповідно до якої у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.
Закон України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» має вищу юридичну силу у
порівнянні з постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» № 244, а тому
застосовуватися повинні саме норми
Закону.

Окрім того, відповідно до Прикінцевих
положень Закону України №5459-У1 від
16.10.2012 року, яким було внесено зміни до
повноважень щодо накладення штрафів за
порушення в сфері містобудівної
діяльності виключно центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
Кабінет Міністрів України протягом
трьох місяців з дня набрання чинності
цим Законом, тобто з 18.11.2012 року, було
зобов'язано привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом та
забезпечити перегляд і скасування
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади їх
нормативно-правових актів, що
суперечать цьому Закону.

Таким чином, Законом України «Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності» передбачена
виключна компетенція центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю на
накладення штрафів на суб'єктів
містобудування, а всі інші нормативно -
правові акти, які суперечать Закону, в
тому числі й постанова Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» № 244, повинні бути
приведені у відповідність до його
вимог.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів також звертає увагу на той факт,
що надана Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві постанова Вищого
господарського суду України від 16.12.2013
року не спростовує висновків колегії
суддів Київського апеляційного
адміністративного суду, адже
вищевказаною постановою скасовані
рішення суду першої інстанції у зв'язку
з неповним з'ясуванням обставин справи.
Колегією суддів Вищого господарського
суду України не встановлено того, який
саме орган уповноважений приймати
постанови про накладення штрафних
санкцій на суб'єкти містобудування.

Колегія суддів також звертає увагу на
той факт, що підтвердження прийняття
позивачем об'єкта за адресою: м. Київ,
вул. Електриків, 21, в експлуатацію
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, Актом державної прийомної
комісії про прийняття в експлуатацію
завершеного будівництвом об'єкта від
31.12.1993 року, відповідно до якого введено
в експлуатацію автозаправочну станцію
на два блок - поста.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. У
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 жовтня 2013 року -
без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 жовтня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

О.М. Романчук

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 28.01.2014 року.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Романчук О.М