Справа № 2а/257/83/13
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
К/800/42319/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Київського районного суду м.
Донецька від 24 травня 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року по справі № 2а/257/83/13

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Донецька (далі - Управління)

про скасування постанови та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в
якому просив скасувати рішення
Управління від 20 березня 2013 року № 1297
про відмову у здійсненні перерахунку
пенсії за стажем та заробітком,
зобов'язати відповідача здійснити
позивачу перерахунок пенсії за віком
за списком № 1 з 1 березня 2013 року та
зобов'язати Управління провести
доплату до мінімальної пенсії позивача
за віком за списком № 1 за
понаднормативний страховий стаж
відповідно до розміру прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили
працездатність.

Постановою Київського районного суду
м. Донецька від 24 травня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24 липня 2013 року, у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_4 подав
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати судові рішення першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на
обліку в Управлінні та є пенсіонером за
віком, що підтверджується пенсійним
посвідченням Серія НОМЕР_1.

Позивач 14 березня 2013 року звернувся до
Управління із заявою, в якій просив
перерахувати пенсію, виключивши при
цьому період роботи з жовтня 2007 року по
серпень 2010 року за який враховувалась
заробітна плата для обчислення пенсії;
при перерахунку пенсії на підставі
статті 42 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-ІV) використовувати
показники середньої заробітної плати
працівників зайнятих в галузях
економіки України за 2012 рік та на
підставі частини 1 статті 28 Закону №
1058-ІV просив розмір пенсії за віком
збільшити на 1% мінімального розміру за
віком за кожний повний рік страхового
стажу більше 25 років. За період з 15
лютого 2011 року по 14 березня 2013 року
страховий стаж позивача збільшився, на
його думку на 25 місяців, що у свою чергу
є підставою для перерахунку пенсії за
віком.

Рішенням № 1297 від 20 березня 2013 року
Управління відмовило позивачу у
задоволенні заяви.

Суди першої та апеляційної інстанцій
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, виходили з наступних мотивів, з
чим погоджується суд касаційної
інстанції.

Пунктом 1 статті 40 Закону № 1058-ІV
передбачено, що для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з 1
липня 2000 року.

За вибором особи, яка звернулася за
призначенням пенсії, за період за який
враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії, виключаються
періоди до 60 календарних місяців
страхового стажу, з урахуванням
будь-яких періодів незалежно від
перерв, що включаються до страхового
стажу згідно з частиною третьою статті
24 цього Закону, та будь-якого періоду
страхового стажу підряд за умови, що
зазначені періоди в сумі складають не
більш як 10 відсотків тривалості
страхового стажу, врахованого в
одинарному розмірі.

Згідно частини 1 статті 24 зазначеного
Закону страховий стаж - період (строк),
протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону
№ 1058-ІV у разі якщо застрахована особа
після призначення пенсії продовжувала
працювати, перерахунок пенсії
проводиться з урахуванням не менш як 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу), з якої
обчислена пенсія.

У разі якщо застрахована особа після
призначення (перерахунку) пенсії має
менш як 24 місяці страхового стажу,
перерахунок пенсії проводиться не
раніше ніж через два роки після
призначення (попереднього перерахунку)
з урахуванням страхового стажу після
її призначення (попереднього
перерахунку) та заробітної плати, з
якої призначено (попередньо
перераховано) пенсію.

Судами встановлено, що на момент
звернення позивача із заявою про
перерахунок пенсії страховий стаж
ОСОБА_4 за період з 1 березня 2011 року по
28 лютого 2013 року згідно
індивідуальних відомостей про
застраховану особу складав нуль
місяців.

Статтею 28 Закону № 1058-ІV передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 35 років, а у жінок
30 років страхового стажу
встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом. У
разі виплати застрахованій особі
довічної пенсії, передбаченої цим
Законом, мінімальний розмір пенсії за
віком у солідарній системі зменшується
на розмір зазначеної пенсії.

За кожний повний рік страхового стажу
понад 35 років чоловікам і 30 років
жінкам пенсія за віком збільшується на
1 відсоток розміру пенсії, обчисленої
відповідно до статті 27 цього Закону,
але не більш як на 1 відсоток
мінімального розміру пенсії за віком,
зазначеного в абзаці першому цієї
частини.

Мінімальний розмір пенсії особам, на
яких поширюється дія Закону України
«Про підвищення престижності
шахтарської праці», та працівникам,
зайнятим повний робочий день під
землею обслуговуванням зазначених
осіб, які відпрацювали на підземних
роботах не менш як 15 років для
чоловіків та 7,5 років для жінок за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
встановлюється незалежно від місця
останньої роботи, у розмірі 80 відсотків
середньої заробітної плати шахтаря,
але не менш як три розміри
«прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, які втратили працездатність».

На ОСОБА_4 поширюється дія Закону
України від 2 вересня 2008 року
№ 345-VІ «Про підвищення престижності
шахтарської праці», а тому пенсія
позивача повинна складати 80% середньої
заробітної плати шахтаря, але не менш
як три розміри прожиткового мінімуму,
встановленого для осіб, які втратили
працездатність.

Судами встановлено, що розмір пенсії
ОСОБА_4 складає 4818,85 грн., що більше ніж
три розміри прожиткового мінімуму,
встановленого для осіб, які втратили
працездатність, а саме 2682 грн.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки, Управлінням доведено
правомірність прийняття спірного
рішення про відмову позивачу у
здійсненні перерахунку пенсії, то суди
дійшли обґрунтованого висновку про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Київського районного суду м.
Донецька від 24 травня 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ємельянова В.І.

Судді
Олексієнко М.М

Рецебуринський Ю.Й.