Справа № 805/17777/13-а
Суддя: Бєломєстнов О. Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 р.
Справа №805/17777/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 15 го. 00
хвил.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі

судді Бєломєстнова О.Ю.

за участі секретаря Сімонова Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в м.
Донецьку по вул. 50-ї Гвардійської
Дивізії, 17 адміністративну справу

за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

до Жовтневої об'єднаної
державної податкової інспекції
головного

управління Міндоходів в
Донецькій області

про скасування податкових
повідомлень-рішень та рішення про
застосування

штрафних санкцій

за участі представника позивача -
ОСОБА_2

представників відповідача
- Мороз О.О., Гнилицької І.О.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів в Донецькій
області про скасування податкових
повідомлень-рішень № від 14.11.2013,
№ від 14.11.2013 та рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 14.11.2013.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що відповідачем була
проведена фактична перевірка, за
результатами якої були прийняті
податкові повідомлення-рішення:

№ від 14.11.2013 за не проведення
розрахункової операції через РРО, не
роздрукування розрахункового
документу, незастосування РРО та за
реалізацію товарів, які не обліковані
за місцем реалізації;

№ від 14.11.2013 за ненадання
платником податків оригіналів
документів чи їх копії при здійсненні
податкового контролю.

Також відповідачем прийнято рішення
про застосування штрафних санкцій
№ від 14.11.2013 за здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами без
наявності ліцензій, та за роздрібну
торгівлю горілкою за ціною, нижчою від
встановленої мінімальної роздрібної
ціни.

Позивач вважає, що зазначені рішення
прийняті з порушенням норм
законодавства, оскільки тютюнові
вироби та алкогольні напої належать
ФО-П ОСОБА_5 Позивач не здійснює
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями та тютюновими виробами. Продаж
горілки здійснювала не продавець, а її
сестра, яка не знала про асортимент
товару та про його ціну.

Також позивач зазначає, що він
перебуває на спрощеній системі
оподаткування та веде книгу обліку
доходів та витрат, яку було надано
відповідачу. Крім того, відповідно до
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері громадського харчування та
послуг» платники єдиного податку
звільнені від обов'язкового
застосування реєстраторів
розрахункових операцій. На підставі
цього позивач просить скасувати
вищезазначені рішення.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити з
підстав, які викладені у позовній
заяві.

Представники відповідача в судове
засідання з'явилися, адміністративний
позов не визнали з підстав, які
викладені у письмових запереченнях.
Зазначили, що оскаржувані позивачем
рішення про застосування фінансових
санкцій та податкові
повідомлення-рішення прийняті на
підставі акту фактичної перевірки від
30.10.2013 року № 0062/05/99/НОМЕР_1. У ході
проведення цієї перевірки було
виявлено наступні порушення:

п. 1, п. 2, п. 3, п.12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
громадського харчування та послуг», а
саме, не проведення розрахункової
операції через РРО, не роздрукування
розрахункового документу, не
застосування РРО, відсутність обліку
товарів за місцем їх реалізації;

ст. 15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» - здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами без наявності
ліцензій;

Постанови Кабінету Міністрів України
від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення
розміру мінімальних оптово-відпускних
і роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв» - здійснення
роздрібної торгівлі горілкою за ціною,
нижчою від встановленої мінімальної
роздрібної ціни;

п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу
України - не надання оригіналів
документів чи їх копій при здійсненні
податкового контролю.

На підставі цього були прийняті
податкові повідомлення-рішення на суму
23508,40 грн. та на суму 510,00 грн. також
рішення про застосування фінансових
санкцій у розмірі 28507,40 грн. Позивачем
не спростовані дані порушення, а відтак
рішення є законними та обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та представників відповідача,
суд встановив:

Позивач - суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1, ІПН
НОМЕР_1.

Головним управлінням Міндоходів в
Донецькій області на підставі наказу
від 03.10.2013 року № 201 була проведена
фактична перевірка позивача, про що
складено акт від 30.10.2013 року №
0062/05/99/22/НОМЕР_1 (надалі - Акт перевірки).

В ході перевірки встановлені наступні
порушення:

п. 1, п. 2, п. 3, п.12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
громадського харчування та послуг», а
саме, не проведення розрахункової
операції через РРО, не роздрукування
розрахункового документу, не
застосування РРО, відсутність обліку
товарів за місцем їх реалізації;

ст. 15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» - здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами без наявності
ліцензій;

Постанови Кабінету Міністрів України
від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення
розміру мінімальних оптово-відпускних
і роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв» - здійснення
роздрібної торгівлі горілки за ціною,
нижчою від встановленої мінімальної
роздрібної ціни;

п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу
України - не надання оригіналів
документів чи їх копії при здійсненні
податкового контролю.

Згідно з п. 1 ст. 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
громадського харчування та послуг» у
разі встановлення протягом
календарного року в ході перевірки
факту, зокрема, проведення
розрахункових операцій з
використанням реєстраторів
розрахункових операцій або
розрахункових книжок на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих
послуг); непроведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій з фіскальним
режимом роботи за вчинене вперше
суб'єктом господарювання
застосовуються фінансові санкції у
розмірі 1 гривня.

Статтею 20 того ж Закону передбачено, що
до суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (сума
необлікованого товару відповідно до
відомостей про результати перевірки
щодо повноти оприбуткування,
реалізації та фактичних залишків
запасів позивача складає 11153,70 грн.).

Згідно з абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» за здійснення
оптової (включаючи імпорт та експорт) і
роздрібної торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності ліцензій до
суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
розмірі 200 відсотків вартості
отриманої партії товару, але не менше
1700 гривень. (відповідно до відомостей
про результати перевірки щодо повноти
оприбуткування, реалізації та
фактичних залишків запасів позивача
вартість отриманих алкогольних напоїв
складає 10096,70 грн., а тютюнових виробів -
1657,00 грн.).

Відповідно до абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» у разі
здійснення оптової або роздрібної
торгівлі коньяком, алкогольними
напоями, горілкою, лікеро-горілчаними
виробами та вином за цінами, нижчими за
встановлені мінімальні
оптово-відпускні або роздрібні ціни на
такі напої до суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків
вартості отриманої партії товару,
розрахованої виходячи з мінімальних
оптово-відпускних або роздрібних цін,
але не менше 5000 гривень.

Згідно з ч.3 ст.17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» рішення про
стягнення штрафів, передбачених
частиною другою цієї статті,
приймаються органами державної
податкової служби та/або органом, який
видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції, визначеної
законами України.

Відповідно до п. 121 ст. 121 Податкового
кодексу України незабезпечення
платником податків зберігання
первинних документів, облікових та
інших регістрів, бухгалтерської та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів протягом
установлених статтею 44 цього Кодексу
строків їх зберігання та/або ненадання
платником податків контролюючим
органам оригіналів документів чи їх
копій при здійсненні податкового
контролю у випадках, передбачених цим
Кодексом тягнуть за собою накладення
штрафу в розмірі 510 гривень.

На підставі вищенаведених норм
відповідачем були прийняті податкові
повідомлення-рішення № від 14.11.2013
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій на суму 23508,40 грн., № від
14.11.2013 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій на суму 510,00 грн. та
рішення про застосування штрафних
санкцій № від 14.11.2013 на суму 28507,40
грн.

Позивач не згоден із зазначеними
рішеннями та просить їх скасувати.

При вирішенні даного спору суд виходив
з наступного.

Відповідно до п. 6 ст. 9 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
громадського харчування та послуг» від
06.07.1995 року № 265/95 (далі - Закон № 265)
реєстратори розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при продажу товарів (наданні послуг)
фізичними особами - підприємцями, які
сплачують єдиний податок.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є платником єдиного податку з
01.07.2013 року, що підтверджується
свідоцтвом серія НОМЕР_2.

А відтак, на момент перевірки позивач
має право не застосувати реєстратори
розрахункових операцій та
розрахункові книжки при продажу
товарів.

Тому посилання відповідача на
порушення п. 1, п. 2, п. 3 ст. 3 Закону № 265
щодо не проведення розрахункової
операції через РРО, не роздрукування
розрахункового документу, не
застосування РРО безпідставне.

Відповідно до ст. 6 Закону № 265 облік
товарних запасів фізичною особою -
суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, встановленому
чинним законодавством, а юридичною
особою (її філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
встановленому відповідним
національним положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. При цьому
обов'язок з ведення обліку товарних
запасів не застосовується до осіб, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку придбаних
або проданих товарів.

Відповідно до ст. 296 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку ведуть книгу обліку доходів
шляхом щоденного, за підсумками
робочого дня, відображення отриманих
доходів. Форма книги обліку доходів,
порядок її ведення затверджуються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

Проте обов'язок щодо ведення обліку
витрат ФО-П, які перебувають на
спрощеній системі оподаткування,
чинним законодавством не передбачений.

Отже, фізичні особи-підприємці, що
застосовують спрощену систему обліку,
оподаткування та сплачують єдиний
податок, не зобов'язані вести облік
витрат на придбання товарів, а тому й не
зобов'язані вести облік запасів на
складах чи у місцях продажу товарів
(послуг).

Крім того, п. 12 ст. 3 Закону № 265
передбачено, що суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Таким чином позивач до моменту
перевірки не був зобов'язаний вести
облік товарів за місцем їх продажу, що
спростовує протилежні висновки
відповідача.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на п. 291.5 ст. 291 Податкового
кодексу України згідно яким, не можуть
бути платниками єдиного податку особи,
які здійснюють продаж підакцизних
товарів, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 299.11 ст. 299 Податкового
кодексу України у разі виявлення
відповідним контролюючим органом під
час проведення перевірок порушень
платником єдиного податку вимог,
встановлених цією главою, анулювання
реєстрації платника єдиного податку
проводиться за рішенням такого органу,
прийнятим на підставі акта перевірки, з
першого числа місяця, наступного за
кварталом, в якому допущено порушення.

Ця норма є спеціальною, оскілки регулює
податкові наслідки порушення умов
перебування на спрощеній системі
оподаткування.

Тому, якщо позивач здійснював продаж
підакцизного товару, до нього можуть
бути застосовані санкції у вигляді
анулювання реєстрації платника
єдиного податку саме з першого числа
місяця, наступного за кварталом, в
якому допущено порушення.

До встановлення факту такого продажу
та анулювання свідоцтва платника
єдиного податку у позивача був
відсутній обов'язок із ведення обліку
товарних запасів. Такий облік має
триваючий характер та пов'язаний з
веденням книг та первинних документів.
Відповідачем не доведено, що позивач до
перевірки порушував умови знаходження
на спрощеній системі оподаткування.
Тому до перевірки позивач не мав
правових підстав для ведення вказаного
обліку.

Вимоги відповідача щодо продажу
товарів, які обліковуються у
встановленому порядку стосуються
обов'язків позивача на минуле (вести
облік), коли підстав для цього не
існувало. Цим порушення даного
обмеження відрізняється від інших,
зокрема перевищення граничного
розміру виручки від реалізації, які
мають наслідком виникнення обов'язків
на майбутнє.

Таким чином, з урахуванням
вищенаведеного, позивач не повинен був
вести облік реалізованих товарів. А
відтак, посилання відповідача на
порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265 також
безпідставні.

На підставі викладеного позовні вимоги
про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 14.11.2013
на суму 23508,40 грн. підлягають
задоволенню.

Що стосується іншого податкового
повідомлення-рішення № від 14.11.2013
на суму 510,00 грн. та рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 14.11.2013 на суму 28507,40 грн., суд дійшов
висновку про обґрунтованість їх
застосування.

У Акті перевірки зазначено про
порушення статті 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» № 481/95 від 19.12.1995
року (далі - Закону № 481). Зокрема
позивачем здійснювалася роздрібна
торгівля алкогольними напоями та
тютюновими виробами без наявності
ліцензій. Відсутність ліцензій на
право здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними та тютюновими виробами
позивачем підтверджується.

Відповідно до Методичних рекомендації
щодо оформлення матеріалів перевірок
за дотриманням суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій,
затверджених наказом ДПА України від 12
серпня 2008 року N 534 акт перевірки - це
службовий документ, який підтверджує
факт проведення перевірки і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення (або їх відсутність) вимог
чинного законодавства зазначеними
суб'єктами.

Факт здійснення продажу алкогольного
напою (вино «Бастардо») та тютюнового
виробу (сигарети «Парламент»)
підтверджується Актом перевірки (п. 2.2.7)
та додатками до нього.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача не те, що він не є власником
алкогольних та тютюнових виробів, які
належать ФО-П ОСОБА_5 з огляду на
наступне.

Як вбачається з пояснень представника
позивача, у приміщені магазину, на
прилавках та вітринах були виставлені
алкогольні напої та тютюнові вироби
разом з цінниками, які належать ФО-П
ОСОБА_5 та який ще не розпочав продаж
цих товарів. Але не зважаючи на те, що
позивач не є власником цих товарів, у
нього був доступ до них та був
здійснений продаж цих товарів.

Судом не встановлене вчинення ФО-П
ОСОБА_5 дій з оформлення ліцензій на
роздрібну торгівлю алкогольних напоїв
та тютюнових виробів за адресою
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 15 Закону № 481
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів здійснюється в
місцях зберігання алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, внесених до
Єдиного реєстру, незалежно від того,
кому належить таке місце зберігання,
або того, за заявою якого суб'єкта
господарювання таке місце зберігання
було внесено до Єдиного реєстру.

Інформація, що магазин позивача є
місцем зберігання алкогольних та
тютюнових виробів ФО-П ОСОБА_5 у
Єдиному реєстрі відсутня, що
підтверджується листом Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області від 21.01.2014 року № 676/7/05-99-21-02- 12-1.

Тому алкогольні напої та тютюнові
вироби зберігалися за адресою АДРЕСА_1
без належних правових підстав, що
викликає сумніви у дійсних намірах
здійснювати підготовку до торгівлі
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Відповідно до п. 86.1 п. 86.7 ст. 86
Податкового кодексу України у разі
незгоди платника податків з висновками
акта такий платник зобов'язаний
підписати такий акт перевірки із
зауваженнями, які він має право надати
разом з підписаним примірником акта
або окремо у строки, передбачені цим
Кодексом. Також у разі незгоди платника
податків або його законних
представників з висновками перевірки
чи фактами і даними, викладеними в акті
(довідці) перевірки, вони мають право
подати свої заперечення до
контролюючого органу за основним
місцем обліку такого платника податків
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта (довідки).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем при підписанні Акту
перевірки конкретних зауважень (у тому
числі з посиланням на те, що товар
належить ФО-П ОСОБА_5) не надано,
заперечення до контролюючого органу не
направлялися.

Тому суд критично ставиться до
документів, наданих на підтвердження
передачі права власності на алкогольні
напої та тютюнові вироби до початку
перевірки іншій особі.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на те, що продаж алкогольних
напоїв та тютюнових виробів здійснила
особа, яка у нього не працювала з огляду
на наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 24 Кодексу законів
про працю України трудовий договір
вважається укладеним і тоді, коли
наказу чи розпорядження не було видано,
але працівника фактично було допущено
до роботи. Виходячи з цього, особа, яка
здійснювала продаж товарів перебувала
з позивачем у фактичних трудових
відносинах, оскільки була допущена до
товарно-матеріальних цінностей.

Та обставина, що зазначений допуск був
вчинений іншим продавцем не спростовує
висновків суду. У випадку перевищення
продавцем повноважень, позивач не
позбавлений права звернутися до суду з
вимогами про стягнення з особи, що
допустила перевищення повноважень,
завданої шкоди.

Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону № 481
за здійснення оптової (включаючи
імпорт та експорт) і роздрібної
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності ліцензій до
суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків
вартості отриманої партії товару, але
не менше 1700 гривень.

Як вбачається з відомостей про
результати перевірки щодо повноти
оприбуткування, реалізації та
фактичних залишків запасів позивача
(додаток до Акту перевірки) вартість
алкогольних напоїв складає 10096,70 грн.,
та тютюнових виробів - 1657,00 грн.

Тому відповідачем правомірно
визначений розмір штрафних санкцій за
рішенням від 14.11.2013 року № .

У Акті перевірки зазначено про
порушення Постанови Кабінету
Міністрів України від 30.10.2008 року № 957
«Про встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв» щодо
здійснення позивачем роздрібної
торгівлі горілки за ціною, нижчою від
встановленої мінімальної роздрібної
ціни.

Так, в реалізації у позивача
знаходилась горілка «Icedemark» 0,5 літра,
міцністю 40% за ціною 26,5 грн. за пляшку,
горілка «Icedemark» 0,7 літра, міцністю 40% за
ціною 35,00грн. за пляшку у кількості 3
плашок, горілка «СЕ» 0,5 літра, міцністю
40% за ціною 25,00 грн. за пляшку у
кількості 3 пляшки, горілка «СЕ» 1,0
літра, міцністю 40% за ціною 39,00 грн. за
пляшку у кількості 2 пляшки. Це
підтверджується актом перевірки,
відомостями про результати перевірки
щодо повноти оприбуткування,
реалізації та фактичних залишків
запасів, що підписані позивачем.

Як пояснили у судовому засіданні
представники відповідача, опис
алкогольних напоїв здійснювався на
підставі цінників на зразках напоїв.

Відповідно до п. 21 Правил роздрібної
торгівлі алкогольними напоями,
затверджених Постановою КМУ від 30
липня 1996 р. N 854 суб'єкт господарювання
повинен забезпечити інформування
споживача про роздрібні ціни на
алкогольні напої за допомогою ярликів
цін (цінників) на зразках напоїв, що
перебувають у продажу. На ціннику чітко
зазначається назва напою, місткість,
ціна за одиницю товару у грошовій
одиниці України. На зворотному боці
цінника повинен бути підпис особи,
відповідальної за визначення ціни, і
дата, скріплені печаткою або штампом
суб'єкта господарювання.

У зв'язку з цим, складання опису
алкогольних напоїв без документів та
визначення їх вартості в реалізації на
підставі цінників суд вважає
правомірним.

Постановою КМУ від 30 жовтня 2008 р. N 957
«Про встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв»
установлений розмір мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв згідно
з додатком та присвоєний код кожному з
алкогольних виробів згідно з УКТЗЕД.
Так горілка та лікеро-горілчані вироби
мають наступні коди 2208 30 - 2208 90 та
мінімальна роздрібна ціна яких за 1
літр 100-відсоткового спирту, що
застосовується з 1 березня 2013 р.,
складає 150,50 грн. Мінімальні
оптово-відпускні і роздрібні ціни під
час реалізації (продажу) горілки та
лікеро-горілчаних виробів, інших
зброджених напоїв, суміші із
зброджених напоїв та суміші зброджених
напоїв з безалкогольними напоями,
коньяку (бренді) три зірочки, коньяку
(бренді) чотири зірочки, коньяку
(бренді) п'ять зірочок та інших
спиртових дистилятів і спиртних напоїв
різного вмісту спирту в тарі різної
місткості визначаються як добуток
відповідних затверджених мінімальних
цін, міцності за об'ємом (у відсотках) та
місткості тари (у літрах), поділений на
100 відсотків.

Тобто, мінімальна роздрібна ціна 1
пляшки горілки 0,7 літра, міцністю 40%
складає 42,14 грн., 1 пляшки горілки 0,5
літра, міцністю 40% складає 30,10 грн., 1
пляшки горілки 1,0 літра, міцністю 40%
складає 60,20 грн.

А відтак, пляшки горілки об'ємом 0,5, 0,7, 1
літр, міцністю 40% були в реалізації за
ціною, нижчою за встановлену
мінімальну роздрібну ціну на горілку
та лікеро-горілчані вироби.

Зважаючи на це суд дійшов висновку про
наявність з боку позивача порушення
Постанови Кабінету Міністрів України
від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення
розміру мінімальних оптово-відпускних
і роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» за здійснення
оптової або роздрібної торгівлі
коньяком, алкогольними напоями,
горілкою, лікеро-горілчаними виробами
та вином за цінами, нижчими за
встановлені мінімальні
оптово-відпускні або роздрібні ціни на
такі напої до суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у розмірі 100 відсотків
вартості отриманої партії товару,
розрахованої виходячи з мінімальних
оптово-відпускних або роздрібних цін,
але не менше 5000 гривень.

На підставі викладених порушень та
керуючись Законом України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» відповідачем
неправомірно було прийнято рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 14.11.2013 на суму 28507,40 грн.

Також у Акті перевірки зазначено про
відсутність на момент перевірки книги
обліку доходів, яка не була надана
позивачем у встановлений строк.

Відповідно до ст. 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Ведення обліку і складення звітності
платниками єдиного податку
передбачено статтею 296 Податкового
кодексу України. Так згідно з
зазначеною нормою платники єдиного
податку ведуть книгу обліку доходів
шляхом щоденного, за підсумками
робочого дня, відображення отриманих
доходів. Форма книги обліку доходів,
порядок її ведення затверджуються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем не було надано Книгу обліку
доходів до перевірки, зазначена
обставина позивачем не спростована.
Також позивачем не доведене її надання
у строк, визначений у п. 4.3 Акту
перевірки.

Згідно з ч.1 п. 44.6 ст. 44 Податкового
кодексу України у разі якщо до
закінчення перевірки або у терміни,
визначені в абзаці другому пункту 44.7
цієї статті платник податків не надає
посадовим особам контролюючого органу,
які проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Відповідно до п. 121 ст. 121 Податкового
кодексу України незабезпечення
платником податків зберігання
первинних документів, облікових та
інших регістрів, бухгалтерської та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів протягом
установлених статтею 44 цього Кодексу
строків їх зберігання та/або ненадання
платником податків контролюючим
органам оригіналів документів чи їх
копій при здійсненні податкового
контролю у випадках, передбачених цим
Кодексом тягнуть за собою накладення
штрафу в розмірі 510 гривень.

У зв'язку з ненаданням позивачем під
час здійснення податкового контролю
Книги обліку доходів, відповідачем
правомірно було прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 14.11.2013
на суму 510,00 грн.

Зважаючи на зазначені вище висновки
про підтвердження факту
правопорушення, суб'єктом
відповідальності, суд вважає прийняті
податкові повідомлення-рішення
№ від 14.11.2013 на суму 510,00 грн. та
рішення про застосування штрафних
санкцій № від 14.11.2013 на суму 28507,40
грн. правомірними.

За таких обставин суд приходить
висновку, що позовні вимоги у цій
частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАС України з
Державного бюджету України на користь
Державного бюджету з позивача
пропорційно задоволеним позовним
вимогам підлягають стягненню судові
витрати з судового збору.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4
Закону України «Про судовий збір»
передбачено, що за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати.

Тобто розмір судового збору складає
1050,52 грн. Виходячи з цього, позивачем
був сплачений судовий збір у розмірі
172,06 грн., що підтверджується квитанцією
від 05.12.2013.

Частино 3 статті 4 Закону України «Про
судовий збір» передбачено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

З урахуванням пропорційно задоволених
позовних вимог (44,67%), частина судового
збору у розмірі 408,25 грн. підлягає
стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 7, 23, 69-71, 86, 160-163, 167, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А
Н О В И В:

Позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Жовтневої об'єднаної
державної податкової інспекції
головного управління Міндоходів в
Донецькій області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 14.11.2013, № від 14.11.2013 та рішення
про застосування штрафних санкцій
№ від 14.11.2013 задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів в Донецькій
області № від 14.11.2013.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1)
на користь Державного бюджету України
судові витрати з судового збору у сумі
408,25 грн. (чотириста вісім гривень 25
коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її отримання
апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Вступна та резолютивна частина
постанови проголошена у судовому
засіданні 27 січня 2014р. Постанова
складена у повному обсязі 03 лютого 2014р.

Суддя
Бєломєстнов О. Ю.