Справа № 821/166/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 р. Справа № 821/166/14

Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Хом'якової В.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про захист порушених прав,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернулась до
адміністративного суду з позовом, в
якому просить захистити порушені
конституційні права шляхом скасування
податкової вимоги Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області від 09.01.14 № 1-22 про
визначення грошового зобов'язання по
податку на доходи фізичних осіб в сумі
142 грн. 14 коп., по штрафним санкціям за
порушення законодавства про
патентування, норм регулювання обігу
готівки та застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сумі 4703 грн. 67
коп., по адміністративним штрафам та
іншим санкціям в сумі 2700 грн. та рішення
про опис майна у податкову заставу від
09.01.14 №1.

Позовні вимоги позивача ґрунтуються на
відсутності у контролюючого органу
права здійснювати стягнення
податкового боргу, оскільки
невиконаних податкових зобов'язань
ОСОБА_1 не має,
адміністративно-господарські санкції
застосовані в 2007-2010рр. на суму 7403 грн. 67
коп. до теперішнього часу податковим
органом не стягнуто, строк стягнення
пропущений та не виконані податкові
зобов'язання з фізичної особи -
підприємця стягуються в порядку Закону
України "Про виконавче провадження" де
податкова застава не передбачена.
Позивачем надіслано до суду заяву з
проханням розглянути справу без її
участі.

Державна податкова інспекція у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
(відповідач, ДПІ у м. Херсоні) проти
позову заперечує, зазначає, що
відповідно до положень ПК України
контролюючий орган є органом
стягнення, уповноважений здійснювати
всі необхідні заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу, спірна
податкова вимога та рішення про опис
майна у податкову заставу є законними,
оскільки податкове зобов'язання ОСОБА_1
є узгодженим, заборгованість до
бюджету в сумі 7545 грн. 81 коп. не
сплачено. Відповідач зазначив, що
ОСОБА_1 має непогашені податкові
зобов'язання, які були застосовані
рішеннями ДПІ від 16.02.2009 № 000185307, №
та від 18.10.2010 № , № , №
/0. Дані рішення підприємець
оскаржувала в судовому порядку у
справах №2а-5755/09/2170 та №2а-2348/10/2170. В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було
відмовлено. За наслідками апеляційного
розгляду, постанови суду першої
інстанції набрали законної сили. На
січень 2014 року на рахунку ОСОБА_1
рахується податковий борг на загальну
суму 7545 грн. 81 коп. та відповідно до
Порядку направлення органами доходів і
зборів податкових вимог платникам
податків, затвердженого Наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 10.10.2013 № 576 позивачу було надіслано
спірну вимогу від 09.01.2014 № 1-22 та
прийнято рішення про опис майна у
податкову заставу від 09.01.2014 № 1.
Відповідач просить суд в задоволенні
позовних вимог відмовити, справу
розглянути у порядку письмового
провадження.

Виходячи з вищевикладеного, суд
відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
вважає можливим розглянути справу у
порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем
з 29.10.2002 та перебуває на обліку в ДПІ у м.
Херсоні як платник податків.

Виходячи з позиції позивача та
відповідача вбачається, що спірні
відносини виникли між сторонами у
зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_1 вважає,
що адміністративно-господарські
санкції в сумі 7545 грн. 81 коп., що
виставлені за 2007-2010 рр. не є податковим
зобов'язанням, строк стягнення санкцій
сплинув та відповідно позивач вважає
неправомірною виписану податкову
вимогу від 09.01.14 № 1-22 та рішення про
опис майна у податкову заставу від 09.01.14
№1.

Судом встановлено, що податкова вимога
від 09.01.14 №1-22 була формована та
надіслана ОСОБА_1 за наслідками
узгодження податкового зобов'язання,
яке було визначено позивачу рішеннями
ДПІ у м. Херсоні про застосування
штрафних санкцій за порушення
законодавства про патентування, норм
регулювання обігу готівки та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій, по
адміністративним штрафам та іншим
санкціям:

від 16.02.2009

- № 7 на суму 757 грн. 50 коп. за
порушення пп. 1, 13 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг",

- № на суму 1000 грн. за реалізацію
алкогольних напоїв за цінами, нижчими
від мінімальних роздрібних цін на
алкогольні напої, відповідальність за
що передбачена абз. 11 ч. 2 ст. 17 Закону
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв
тютюнових виробів";

від 18.03.2010

- № /0 на суму 11 грн. 61 коп. за
порушення п. 1 ст. 3 Закону "Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності" за
проведення підприємницької діяльності
без придбання відповідного торгового
патенту,

- № на суму 3936 грн. 50 коп. за
порушення п. 12 ст. 3 Закону про РРО за
порушення порядку ведення обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації,

- № на суму 1700 грн. за зберігання
алкогольних напоїв у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного
державного реєстру (абз. 11 ч. 2 ст. 17
Закону "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв тютюнових виробів").

Вказані вище рішення позивач ОСОБА_1
оскаржувала в судовому порядку. Так, в
ході розгляду справи №2а-5755/09/2170
Херсонським окружним адміністративним
судом було відмовлено постановою від
08.07.2009 в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 зокрема, щодо скасування рішень
ДПІ у м. Херсоні про застосування
штрафних санкцій від 16.02.2009 № 7 та
№ . Ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26.05.2011 постанову суду першої
інстанції залишено без змін, а також
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 20.09.2012 рішення суду першої
та апеляційної інстанцій залишені без
змін, у зв'язку з чим, вказані рішення
податкової інспекції є узгодженими та
підлягають обов'язковому виконанню ФОП
ОСОБА_1 Постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від
02.12.2011 по справі №2а-110/10/2170 було
стягнуто з ФОП ОСОБА_1 фінансову
санкцію в сумі 1757 грн. 50 коп., оскільки в
добровільному порядку ОСОБА_1 штраф не
сплачувала. Дане рішення ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.03.2013
залишено без змін. На час розгляду
даної справи ОСОБА_1 фінансову санкцію
за вказаними рішенням в загальній сумі
1757 грн. 50 коп. не сплатила, що
підтверджується наданою суду карткою
платника станом на грудень 2013 року.

Також, під час розгляду Херсонським
окружним адміністративним судом
справи №2а-2348/10/2170 ОСОБА_1 оскаржувала
дії податкового органу та перевіряючих
осіб, які провели перевірку діяльності
позивача в її магазині у березні 2010
року та прийняті за її наслідками
рішення про застосування штрафних
санкцій від 18.03.2010 № /0, № , №
. Постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від
08.09.2010 ОСОБА_1 було відмовлено в
задоволенні позову. Ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24.05.2011 постанова суду першої
інстанції залишена без змін. Таким
чином, рішення від 18.03.2010 № /0, №
, № є чинними, не скасовані
та підлягають виконанню, визначені ФОП
ОСОБА_1 грошові зобов'язання є
узгодженими. Згідно наданої суду
картки платника станом на грудень 2013
року ОСОБА_1 санкцію в сумі 5648 грн. 11 коп.
не сплатила.

Вставлена вимога ФОП ОСОБА_1 по податку
на доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування в сумі 142 грн. 14
коп. вважається також узгодженою та не
сплаченою позивачем до бюджету, що
підтверджується карткою платника.
Доказів оскарження вказаної суми
грошового зобов'язання ОСОБА_1 до суду
не надала та заперечень в позовній
заяві щодо даної суми боргу не
зазначила.

Таким чином, на час розгляду справи,
відповідно до наданої суду картки
платника станом на грудень 2013 року
вбачається, що на рахунку ОСОБА_1 наявна
недоїмка по штрафним санкціям за
порушення законодавства про
патентування, норм регулювання обігу
готівки та застосування РРО в сумі 4703
грн. 67 коп., по адміністративним штрафам
та іншим санкціям в сумі 2700 грн. та по
податку на доходи фізичних осіб в сумі
142 грн. 14 коп. Загальна сума податкового
боргу складає 7545 грн. 81 коп., що
пред'явлена ОСОБА_1 спірною податковою
вимогою від 09.01.14 №1-22.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та, враховуючи
те, що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу свої вимог і заперечень,
суд вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Згідно пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України
грошове зобов'язання платника податків
- це сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до пп. 14.1.175 вказаної статті
податковий борг - це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання. Таким чином,
податковий борг виникає, зокрема, у
разі не сплати у встановлений строк
податкового зобов'язання, узгодженого
в адміністративному порядку чи
судовому.

Підпункт 14.1.137 пункту 14.1 ст. 14 ПК України
визначає, що орган стягнення - це
державний орган, уповноважений
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах
повноважень, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України.

Адміністрування податків і зборів
(обов'язкових платежів) передбачено
розділом ІІ ПК України, який визначає
порядок адміністрування податків та
зборів, визначених у розділі I цього
Кодексу, а також порядок контролю за
дотриманням вимог податкового та
іншого законодавства у випадках, коли
здійснення такого контролю покладено
на контролюючі органи. Зокрема,
органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень

Згідно пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом (п. 54.5 ПК
України).

Згідно п. 109.1 ст. 109 ПК України
податковими правопорушеннями є
протиправні діяння (дія чи
бездіяльність) платників податків,
податкових агентів, та/або їх посадових
осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Вчинення
платниками податків, їх посадовими
особами та посадовими особами
контролюючих органів порушень законів
з питань оподаткування та порушень
вимог, встановлених іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пп. 111.1.1 п.111.1 ст. 111 ПК
України за порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
застосовується такий вид юридичної
відповідальності, як фінансова, що
застосовується за порушення законів з
питань оподаткування та іншого
законодавства, встановлюється та
застосовується згідно з цим Кодексом
та іншими законами. Фінансова
відповідальність застосовується у
вигляді штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів) та/або пені.

Таким чином, порядок адміністрування
податків і зборів є єдиним, він
встановлений нормами діючого ПК
України. Положення Законів України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" передбачають вид
відповідальності за допущені
платником податків порушення, а
органами стягнення в даному випадку є
органи доходів і зборів. Зазначені вище
рішення ДПІ у м. Херсоні про
застосування фінансових санкцій є
засобом реагування на допущені
порушення позивачем та є грошовим
зобов'язанням, яке за наслідками
апеляційного розгляду справ
№2а-5755/09/2170, № 2а-110/10/2170 та № 2а-2348/10/2170 є
узгодженим та при несплаті у
встановлений законом строк набувають
статусу податкового боргу.

Також, суд зазначає, що контролюючим
органом не пропущено строк щодо
стягнення з ОСОБА_1 податкового
зобов'язання, оскільки під час
проходження процедури узгодженості
застосованих фінансових санкцій
рішеннями за 2009 та 2010 рік, перебіг
строку що дозволяє стягнути борг
зупиняється та за наслідками
апеляційного розгляду справи
продовжується. За 2007 рік, як зазначає
позивач, податкові зобов'язання по
даному спору не виставлялись.

Згідно пп. 14.1.153 ПКУ податкова вимога -
це письмова вимога органу державної
податкової служби до платника податків
щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п. 59.1 статті 59 ПКУ, у разі,
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Відповідно до п.
89.1 ст. 89 ПК України право податкової
застави виникає у разі несплати у
строки, встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу.
Відповідно до п. 89.3 ПК України опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг.

Суд також зазначає, що оскільки рішення
від 16.02.2009 № 000185307, № та від 18.10.2010
№ , № , № /0 є чинними,
грошове зобов'язання по сплаті
штрафних санкцій та по податковому
зобов'язанню з фізичних осіб є
узгодженим та набуло статусу
податкового боргу, податковим органом
правомірно прийнято податкову вимогу
від 09.01.14 №1-22, всі інші заходи стягнення
податкового боргу, зокрема рішення про
опис майна у податкову заставу від 09.01.14
№ 1 також є обґрунтованим.

В задоволенні позову відмовляється.
Судові витрати позивачу не
відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 КАС України,
суд -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову
про захист порушеного права шляхом
скасування податкової вимоги
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від
09.01.14 № 1-22 та рішення про опис майна у
податкову заставу від 09.01.14 №1.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Хом'якова В.В.

кат. 8.3