Справа № К/9991/61797/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/61797/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді: Заїка М.М., Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Біловодському районі Луганської
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
24.11.2008р. та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03.03.2009р. у справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Біловодському районі Луганської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком за період з
01.09.2008р.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 24.11.2008р., яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03.03.2009р., позов задоволено.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
відповідач, подав касаційну скаргу, в
якій посилається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
постановлені судами першої та
апеляційної інстанцій рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Згідно статті 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІІ групи - у розмірі
50 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими,
зокрема, по IІІ групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком.

Судами встановлено, що позивач є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та інвалідом ІІІ групи, щодо якої
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою. Позивачу виплачувались
спірні виплати в розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з чим погодився апеляційний
суд, виходив із того, що відповідачем
безпідставно виплачувались позивачу
державна пенсія та додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в меншому
розмірі ніж передбачено законом,
оскільки рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008р. визнано
неконституційними положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік» в частині обмеження розміру
таких видів пенсії на 2008 рік, а тому при
визначенні їх розміру слід керуватись
положеннями статей 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
постановами Кабінету Міністрів
України.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального і
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки чинним
законодавством повноваження по
нарахуванню та виплаті пенсій в
Україні покладені на органи Пенсійного
фонду, а відсутність бюджетного
фінансування не може бути підставою
невиконання відповідним суб'єктом
владних повноважень покладених на
нього обов'язків. В свою чергу
реалізація особою права на отримання
соціальних виплат не може бути
поставлена у залежність від наявності
відповідних бюджетних асигнувань.

Крім того, розмір мінімальної пенсії за
віком визначається з врахуванням
положень Закону України «Про Державний
бюджет України» на відповідний рік та
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваних рішень суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Біловодському районі Луганської
області залишити без задоволення, а
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 24.11.2008р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03.03.2009р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Біловодському районі Луганської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
М.М. Заїка

І.В. Штульман