Справа № 817/4342/13-а
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4342/13-а

21 січня 2014 року 17год. 03хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Борискіна С.А. за участю секретаря
судового засідання Вавелюк А.І та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Буковський В.М.

відповідача: представник Довгалюк І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Приватне акціонерне товариство
"Рівне-Борошно" до Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне
товариство «Рівне - Борошно» (ПРАТ
«Рівне-Борошно) звернулося до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - ДПІ у м. Рівному) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
08.10.2013 року № та від 08.10.2013 року
№.

Позовні вимоги полягають у наступному.
Так, за наслідками проведення ДПІ у м.
Рівному документальної планової
виїзної перевірки позивача було
складено акт №691/17-16-22-01/31435947 від
24.09.2013року, яким встановлено заниження
задекларованих позивачем доходів у
сумі 251699,00 грн. внаслідок не включення
до складу доходів безоплатно отриманих
доходів у вигляді придатних відходів
зерна, що після очистки та зберігання
залишились у позивача.

Також в ході вказаної перевірки
встановлено обставини, щодо завищення
валових витрат в сумі 8507452,00 грн., а
зокрема:

· по операціях позивача з
віднесення до складу собівартості
реалізованих товарів, робіт (послуг)
при реалізації безоплатно отриманих
товарів (відходи) зерна витрат яких
фактично не було (у зв'язку з їх
безоплатним отриманням) всього на
загальну суму 229300,00 грн.;

· по операціях позивача з
віднесення до складу собівартості
реалізованих товарів, робіт (послуг)
вартості зворотніх відходів, отриманих
у процесі виробництва всього на
загальну суму 2687188,00 грн.;

· по операціях позивача з
віднесення до витрат процентів по
кредитних угодах всього на загальну
суму 5590963,00 грн.

Окрім того, в ході обумовленої
перевірки встановлено обставини, щодо
завищення податкового кредиту на
загальну суму 300337,00грн.:

· по операціях позивача з ТОВ
«Вир» по придбанню кукурудзи всього на
загальну суму ПДВ 41304,37 грн.;

· по операціях позивача з ТОВ
«Райз-Захід» по придбанню кукурудзи
всього на загальну суму ПДВ 259032,40 грн.

На підставі вказаного вище акту
перевірки, відповідачем були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення
№ від 08.10.2013р., яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
2 299 277,50 грн., з яких: 1 839 422,00 грн. - за
основним платежем та 459 855,50 грн. -
штрафні (фінансові) санкції (штраф);

- податкове повідомлення-рішення
№ від 08.10.2013 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
по вітчизняних товарах на загальну
суму 450 505,50 грн. з яких: 300 337,00 грн. - за
основним платежем та 150 168,5 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами).

18.12.2013 року позивачем подано заяву про
зменшення позовних вимог, з якої
вбачається, що ПАТ «Рівне-Борошоно» не
оскаржуються обставини щодо заниження
задекларованих позивачем доходів у
сумі 251699,00 грн., в результаті не
включення до складу доходів безоплатно
отриманих доходів у вигляді придатних
відходів зерна, що після очистки та
зберігання залишились у позивача та
зменшення витрат по операціях позивача
з віднесення до складу собівартості
реалізованих товарів, робіт (послуг)
при реалізації безоплатно отриманих
товарів (відходи) зерна витрат яких
фактично не було (у зв'язку з їх
безоплатним отриманням) всього на
загальну суму 229300,00 грн., в результаті
чого відповідачем було збільшено
позивачу суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток
приватних підприємств по операціях,
які стосуються зернових відходів, на
загальну суму: 126 262,5 грн., з яких за
основним платежем 101 010,00 грн. та 25 252,5
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами). Також з вказаної
заяви вбачається, що позивачем
оскаржується: податкове
повідомлення-рішення № від 08.10.2013
року в частині збільшення суми
грошового зобов'язання за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на прибуток на суму 2
173 015,00 грн. з яких: 1 738 412,00 грн. - за
основним платежем та 434 603,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) та в повному обсязі
податкове повідомлення-рішення №
від 08.10.2013 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість по
вітчизняних товарах на загальну суму 450
505,50 грн. з яких: 300 337,00 грн. - за основним
платежем та 150 168,5 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).
Заява була судом прийнята.

В обґрунтування вимог позивач
зазначає, що в ході переробки зерна у
борошно за період, що перевірявся,
утворились відходи у вигляді висівок
та битого зерна. Вважає, що
відповідачем було помилково, всупереч
вимогам «Інструкції з планування,
обліку і калькулювання собівартості
продукції борошномельно-круп'яних та
комбікормових підприємств ДАК «Хліб
України»» було віднесено ці відходи до
зворотніх. Оскільки, на думку ПРАТ
«Рівне-Борошно», висівки та бите зерно,
які були утворені в процесі
виробництва, не відносяться до
зворотніх відходів, тому позивачем
правомірно було віднесено їх до складу
собівартості реалізованих товарів,
робіт (послуг) на загальну суму 2689606,00
грн. Посилання податкового органу на
Класифікатор відходів ДК 005-96, що
затверджений і введений в дію Наказом
Держстандарту України №89 від 29.02.1996р. є
необґрунтованими, адже вказаний
класифікатор, у відповідності до
третього абзацу його преамбули, слугує
нормативною базою виключно для
статистичних аналізів та звітів. До
того ж, вказаний класифікатор не
містить жодного твердження про те, що
висівки та бите зерно, які утворені у
процесі виробництва відносяться до
зворотніх відходів.

Стосовно завищення позивачем витрат по
операціях з віднесення до витрат
процентів по кредитних угодах всього
на загальну суму 5590963,00 грн. позивач
зазначив, 15.06.2006 року між позивачем та
АКБ „Укрсоцбанк" було укладено
Генеральний договір про здійснення
кредитування № 04906 ГД, предметом якого
є отримання кредиту. Сторонами також
були підписані зміни, доповнення та
додаткові угоди до вказаних договорів.

Згідно з пп.138.10.5 п.138.10 ст. 138 Податкового
кодексу України до складу інших витрат
включаються: фінансові витрати, до яких
належать витрати на нарахування
процентів (за використання кредитами
та позиками, за випущеними облігаціями
та фінансовою орендою) та інші витрати
підприємства в межах норм,
встановлених цим Кодексом, пов'язані із
запозиченням (крім фінансових витрат,
які включені до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів бухгалтерського
обліку).

Отже позивачем правомірно сформовано
витрати на суму процентів по
Генеральному договору про здійснення
кредитування № 04906 ГД від 15.06.2006 року з
урахуванням кредитних угод у розмірі
5590963,00 грн.

Не погоджується ПРАТ «Рівне-Борошно»
також з висновком податкового органу
щодо завищення позивачем податкового
кредиту на загальну суму 300337,00 грн. по
операціях позивача з придбання
кукурудзи у ТОВ «Вир» на суму ПДВ 41304,37
грн. та ТОВ «Райз-Захід» на суму ПДВ
259032,40 грн.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
є операції платників податку з:
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; ввезення товарів на митну
територію України; вивезення товарів
за межі митної території України;
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; дата відвантаження товарів, а
в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Відповідно до п. 194.1 ст. 194 ПК України
операції, зазначені у статті 185 цього
Кодексу, крім операцій, що не є об'єктом
оподаткування, звільнених від
оподаткування, та операцій, до яких
застосовується нульова ставка,
оподатковуються за ставкою, зазначеною
в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193
цього Кодексу, яка є основною.

Згідно з п.п. «а» п. 193.1 ст. 193 ПК України
ставка податку встановлюються від бази
оподаткування в розмірі 20 відсотків.

Порядок формування податкового
кредиту визначено ст. 198 ПК України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності).

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.4 ст. 198 ПК України якщо
платник податку придбає (виготовляє)
товари/послуги та необоротні активи,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування, то суми податку,
сплачені (нараховані) у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
відносяться до податкового кредиту
зазначеного платника.

До податкового кредиту не відносяться
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п.198.6. ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну.

Відповідно до п. 201.5 ст. 201 ПК України для
операцій, що оподатковуються, і
операцій, звільнених від
оподаткування, складаються окремі
податкові накладні.

Зазначена норма Податкового кодексу
України кореспондується з положеннями
наказу ДПА України «Про затвердження
форми податкової накладної та порядку
її заповнення» від 21.12.2010 року № 969,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 29.12.2010 року за №
1401/18696 (далі - Порядок № 969) та наказу
Міністерства фінансів України «Про
затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 22.11.2011 року за №
1333/20071 (далі - Порядок № 1379), чинними на
час виникнення спірних правовідносин,
якими визначено, що платники податку на
додану вартість складають окремі
податкові накладні за видами
діяльності, що передбачають
спеціальний режим оподаткування, та
зазначають у порядковому номері
накладної код відповідної діяльності,
зокрема: 2 - сільськогосподарські
підприємства, які застосовують
спеціальний режим оподаткування
діяльності у сфері сільського та
лісового господарства, відповідно до
вимог ст. 209 ПК України, 3 -
сільськогосподарські підприємства
усіх форм власності, які відповідають
критеріям, визначеним ст. 209 розділу V ПК
України, але які не обрали спеціальний
режим оподаткування у сфері сільського
господарства.

Згідно з п. 9 Наказу ДПА України від
25.01.2011 р. № 41 «Про затвердження форм та
порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16.02.2011 р.
за № 197/18935, чинним на момент виникнення
спірних правовідносин, до податкової
звітності з податку на додану вартість
належать: податкова декларація з
податку на додану вартість; податкова
декларація з податку на додану
вартість (скорочена), яку заповнюють
платники податку, які згідно зі статтею
209 розділу V Кодексу застосовують
спеціальний режим оподаткування
діяльності у сфері сільського та
лісового господарства, а також
рибальства; податкова декларація з
податку на додану вартість
(спеціальна), яку заповнюють платники -
сільськогосподарські підприємства
усіх форм власності, які відповідають
вимогам статті 209 розділу V Кодексу, але
не обрали спеціальний режим
оподаткування діяльності у сфері
сільського, лісового господарства і
рибальства; податкова декларація з
податку на додану вартість
(переробного підприємства); уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок (з врахуванням особливостей
заповнення декларацій).

Згідно з п. 209.6 ст. 209 ПК України
сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є постачання вироблених (наданих)
ним сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
основних фондах, а також на
давальницьких умовах, в якій питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів/послуг становить не менш як 75
відсотків вартості всіх
товарів/послуг, поставлених протягом
попередніх 12 послідовних звітних
податкових періодів сукупно.

Основним критерієм для віднесення
підприємств до категорії
сільськогосподарських є виробництво у
відповідних обсягах
сільськогосподарських товарів (послуг)
на власних або орендованих виробничих
потужностях.

Так, ТОВ «Вир» () та ТОВ
«Райз-Захід» () в
розумінні положень п. 209.6 ст. 209
Податкового кодексу України є
сільськогосподарськими
підприємствами, підтвердженням чого
слугують свідоцтво про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість № 200041720 та свідоцтво про
реєстрацію сільськогосподарського
підприємства як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість № 100330872.

Відповідно до пункту 15 підрозділу 2
розділу ХХ Податкового кодексу України
тимчасово, до 01.01.2014, від оподаткування
податком на додану вартість
звільняються операції з постачання на
митній території України зернових
культур товарних позицій 1205 і 1206 згідно
з УКТ ЗЕД, крім першого постачання
таких зернових та технічних культур
сільськогосподарськими
підприємствами - виробниками та
підприємствами, які безпосередньо
придбали такі зернові та технічні
культури у сільськогосподарських
підприємств - виробників. При
формуванні податкового кредиту по
придбаних та/або виготовлених
необоротних активах, які одночасно
використовуються в оподатковуваних і
неоподатковуваних податком на додану
вартість операціях, зазначених у
абзацах першому та другому цього
пункту, норми статті 199 цього Кодексу не
застосовуються, сплачені (нараховані)
суми податку на додану вартість по
таких необоротних активах включаються
до податкового кредиту. Норми цього
пункту не застосовуються до операцій з
постачання зернових культур товарної
позиції 1006 та товарної під категорії 1008
10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД і такі операції
оподатковуються податком на додану
вартість у порядку, встановленому цим
Кодексом. Таким чином, перелік операцій
з постачання товарів та послуг,
перерахованих у статті 197 ПК України
доповнено товарами, операції з
постачання яких звільняються від
оподаткування.

Відтак позивачем правомірно
сформовано податковий кредит на суму
300337,00 грн. по операціях позивача з
придбання кукурудзи у ТОВ «Вир» на суму
ПДВ 41304,37 грн. та ТОВ «Райз-Захід» на
суму ПДВ 259032,40 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, зазначених у позові, який
просив задовольнити повністю.

Представник відповідача позов не
визнала, подала письмові заперечення у
справі та, зокрема, пояснила наступне.
За наслідками проведення ДПІ у м.
Рівному документальної планової
виїзної перевірки позивача було
складено акт №691/17-16-22-01/31435947 від
24.09.2013року, на підставі якого винесене
податкове повідомлення-рішення №
від 08.10.2013р., яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
2 299 277,50 грн., з яких: 1 839 422,00 грн. - за
основним платежем та 459 855,50 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами); та податкове
повідомлення-рішення № від 08.10.2013
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість по
вітчизняних товарах на загальну суму 450
505,50 грн., з яких: 300 337,00 грн. - за основним
платежем та 150 168,5 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Вважає правомірними висновки
податкового органу, що були зроблені у
акті перевірки щодо наступних
порушень:

- заниження задекларованих
позивачем доходів у сумі 251699,00 грн.
внаслідок не включення до складу
доходів безоплатно отриманих доходів у
вигляді придатних відходів зерна, що
після очистки та зберігання залишились
у позивача;

- завищення валових витрат в сумі
8507452,00 грн., а зокрема:

· по операціях позивача з
віднесення до складу собівартості
реалізованих товарів, робіт (послуг)
при реалізації безоплатно отриманих
товарів (відходи) зерна витрат яких
фактично не було (у зв'язку з їх
безоплатним отриманням) всього на
загальну суму 229300,00 грн.;

· по операціях позивача з
віднесення до складу собівартості
реалізованих товарів, робіт (послуг)
вартості зворотніх відходів, отриманих
у процесі виробництва всього на
загальну суму 2687188,00 грн.;

· по операціях позивача з
віднесення до витрат процентів по
кредитних угодах всього на загальну
суму 5590963,00 грн.;

- завищення податкового кредиту на
загальну суму 300337,00грн.:

· по операціях позивача з ТОВ
«Вир» по придбанню кукурудзи всього на
загальну суму ПДВ 41304,37 грн.;

· по операціях позивача з ТОВ
«Райз-Захід» по придбанню кукурудзи
всього на загальну суму ПДВ 259032,40 грн.

Просила у задоволенні позову відмовити
повністю.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог у повному обсязі з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з
06.08.2013 року по 17.09.2013 року ДПІ у м.
Рівному було проведено планова виїзна
перевірка ПРАТ «Рівне-Борошоно» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, за
наслідками якою складено акт
№691/17-16-22-01/31435947 від 24.09.2013р. (т.1 а.с.37-81).

Згідно з актом податковим органом
встановлено обставини щодо:

- заниження задекларованих
позивачем доходів у сумі 251699,00 грн.
внаслідок не включення до складу
доходів безоплатно отриманих доходів у
вигляді придатних відходів зерна, що
після очистки та зберігання залишились
у позивача;

- завищення валових витрат в сумі
8507452,00 грн., а зокрема:

· по операціях позивача з
віднесення до складу собівартості
реалізованих товарів, робіт (послуг)
при реалізації безоплатно отриманих
товарів (відходи) зерна витрат яких
фактично не було (у зв'язку з їх
безоплатним отриманням) всього на
загальну суму 229300,00 грн.;

· по операціях позивача з
віднесення до складу собівартості
реалізованих товарів, робіт (послуг)
вартості зворотніх відходів, отриманих
у процесі виробництва всього на
загальну суму 2687188,00 грн.;

· по операціях позивача з
віднесення до витрат процентів по
кредитних угодах всього на загальну
суму 5590963,00 грн.;

- завищення податкового кредиту на
загальну суму 300337,00грн.:

· по операціях позивача з ТОВ
«Вир» по придбанню кукурудзи всього на
загальну суму ПДВ 41304,37 грн.;

· по операціях позивача з ТОВ
«Райз-Захід» по придбанню кукурудзи
всього на загальну суму ПДВ 259032,40 грн.

На підставі вказаного вище акту
перевірки, відповідачем були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення
№ від 08.10.2013р., яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
2 299 277,50 грн. грн. з яких: 1 839 422,00 грн. - за
основним платежем та 459 855,50 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) (т.1 а.с.82).

- податкове повідомлення-рішення
№ від 08.10.2013 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
по вітчизняних товарах на загальну
суму 450 505,50 грн. з яких: 300 337,00 грн. - за
основним платежем та 150 168,5 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) (т.1 а.с.83).

Вказані повідомлення - рішення від
08.10.2013 року № та №
оскаржено позивачем в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області. 11.12.2013 року
Головним управлінням Міндоходів у
Рівненській області своїм рішенням про
результати розгляду скарги №
317/10с/10-210/292 було залишено без змін
податкове повідомлення-рішення №
від 08.10.2013р. та податкове
повідомлення-рішення № від 08.10.2013
року, а скарга ПРАТ „Рівне-Борошно"
залишена без задоволення (т.1 а.с.28-29).

Надаючи правову оцінку спірним
обставинам справи судом враховано, що
відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України витрати -
це сума будь-яких витрат платника
податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Склад витрат та порядок їх визнання
встановлено у ст. 138 Податкового
кодексу України. Згідно до п. 138.1 ст. 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Разом з тим п. 138.6 ст.138 Податкового
кодексу України зазначає, що
собівартість придбаних та
реалізованих товарів формується
відповідно до ціни їх придбання з
урахуванням ввізного мита і витрат на
доставку та доведення до стану,
придатного для продажу.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу
України визначено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 3
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Відповідно до статті 1 цього Закону
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення,
а господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Статтею 9 зазначеного Закону
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
за № 168/704.

Порядок формування податкового
кредиту визначено ст. 198 ПК України.
Пунктом 198.1. ст. 198 ПК України
встановлено, що право платника на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг;
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів.

Датою виникнення такого права на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною (п.198.2. ст. 198 ПК
України).

До податкового кредиту не відносяться
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п.198.6. ст. 198 ПК України).

1. Досліджуючи спірні обставини справи
з приводу висновку податкового органу
щодо завищення позивачем витрат з
віднесення до складу собівартості
реалізованих товарів, робіт (послуг)
вартості зворотніх відходів, отриманих
у процесі виробництва всього на
загальну суму 2687188,00 грн., суд зазначає
таке.

Відповідно до п.3.2. статуту позивача
одними із основних видів його
діяльності (з поміж переліку інших) є:
борошномельна промисловість,
комбікормова промисловість та
мукомольно-круп'яна промисловість.

Позивачем у періоді, що перевірявся,
було здійснено виробництво борошна. В
ході переробки зерна у борошно
утворились відходи у вигляді висівок
та битого зерна. ПРАТ «Рівне-Борошно»
було відображено в бухгалтерському
обліку наступне надходження на рах. 264
«Комбіцех» з рах.23 «Виробництво» у
відповідності до Актів про зачистку
виробничого корпусу і результатів
переробки зерна за січень-грудень 2012
року (т.4 а.с.6-30) та виписок із журналу
операцій за 2012 рік висівки пшеничні у
кількості 7211,37 тон на суму 2522595,75 грн. та
висівки житні у кількості 473,22 тон на
суму 162348,25 грн., а загалом на суму 2689606,45
грн. (т.4 а.с.31).

Реалізація позивачем в 2012 рік висівки
пшеничної у кількості 7227,383 тон (з яких
133,685 тон - вироблених в 2011 році та 7093,698
тон вироблених в 2012 році) висівки
житньої в кількості 473,220 тон (з яких 3,98
тон - вироблених в 2011 році та 469,240 тон
вироблених в 2012 році), , що
підтверджується оборотно-сальдовою
відомістю по рахунку 264 «Комбіцех» (т.4
а.с.32-33).

Разом з тим, судом було встановлено не
відповідність зазначених відповідачем
в акті перевірки відомостей стосовно
вартості висівок на суму 2687188,00 грн. із
відомостями, що містяться в
бухгалтерському обліку позивача у сумі
2689606,45 грн., при цьому розмір
розбіжності становить 2418,15 грн., що
відповідає вартості іншої продукції на
рах. 264 «Комбіцех», яка обліковувалась
на залишку позивача станом на 01.01.2013
року, що підтверджується
оборотно-сальдовою відомістю по
вказаному рахунку.

Собівартість реалізації висівок
відображено позивачем в
бухгалтерському обліку на витрати: Дт
901 «Собівартість реалізованої готової
продукції» Кт 264 «Комбіцех».

Склад та методику планування,
калькулювання та обліку витрат на
продукцію борошномельно-круп'яної і
комбікормової промисловості
визначається «Інструкцією з
планування, обліку та калькулювання
собівартості продукції
борошномельно-круп'яних та
комбікормових підприємств ДАК «Хліб
України» (т.4 а.с.76-95) (далі - Інструкція),
розробленою відповідно до Закону
України від 16.07.99р. № 996 «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (зі змінами та
доповненнями), Закону України від 22.05.97
р. № 283 «Про оподаткування прибутку
підприємств» (зі змінами та
доповненнями), постанови Кабінету
Міністрів України від 28 жовтня 1998р. №1706
«Про затвердження Програми
реформування системи бухгалтерського
обліку із застосуванням міжнародних
стандартів» та національних Положень
(стандартів) бухгалтерського обліку,
затверджених наказами Міністерства
фінансів України. Оскільки одними із
основних видів діяльності позивача є
борошномельна промисловість,
комбікормова промисловість та
мукомольно-круп'яна промисловість, то
при веденні обліку переробки зерна
позивач керується «Інструкцією з
планування, обліку і калькулювання
собівартості продукції
борошномельно-круп'яних та
комбікормових підприємств ДАК «Хліб
України»».

В п.п. 1.3 Інструкції зазначено:
«Інструкція визначає склад та методику
планування, калькулювання та обліку
витрат на продукцію
борошномельно-круп'яної і
комбікормової промисловості.
Використання методичних рекомендацій
дозволяє вести планування, облік і
аналіз витрат на виробництво окремих
видів продукції та по окремих
виробничих підрозділах». Крім того,
п.п.2.3.6 Інструкції містить визначення
поняття «зворотні відходи», встановлює
їх перелік та перелічує види побічної
продукції, які не відносяться до
зворотніх відходів: «З витрат на
сировину вираховується вартість
зворотніх відходів. Зворотні відходи -
це залишки сировини, що утворилися в
процесі виробництва продукції і
втратили повністю або частково
споживчі властивості початкового
ресурсу і через це використовуються з
підвищеними витратами (зниженням
виходу продукції) або зовсім не
використовується за прямим
призначенням. До зворотніх відходів на
борошномельних та круп'яних
підприємствах відносять: борошняні
витряски та зміт, порох оббивний (білий,
сірий), лузга, та ін. Зворотні відходи
вираховують по цінах їх можливого
використання і реалізації. Не
відносять до зворотніх відходів
вартість побічної продукції
борошномельно - круп'яного виробництва:
висівки, мучка, дробленка, кормова
січка, зародок, зернова суміш»

У відповідності до п.138.2. Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього кодексу. Керуючись вказаною
нормою, а також п.138.4. Податкового
кодексу України, яка встановлює, що
витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, ПРАТ
«Рівне-Борошно» віднесено до складу
витрат висівки та бите зерно, які були
утворені ПРАТ «Рівне-Борошно» в
процесі виробництва на загальну суму
2687188,00 грн. При цьому всі витрати були
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку, що не
заперечується відповідачем.

У відповідності до п.138.8. Податкового
кодексу України собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Згідно до п.138.8.1. Податкового кодексу
України до складу прямих матеріальних
витрат включається вартість сировини
та основних матеріалів, що утворюють
основу виготовленого товару, виконаної
роботи, наданої послуги, придбаних
напівфабрикатів та комплектувальних
виробів, допоміжних та інших
матеріалів, які можуть бути
безпосередньо віднесені до
конкретного об'єкта витрат. Прямі
матеріальні витрати зменшуються на
вартість зворотних відходів, отриманих
у процесі виробництва, які оцінюються у
порядку, визначеному в положеннях
(стандартах) бухгалтерського обліку.

Що стосується посилань податкового
органу на Класифікатор відходів ДК 005-96,
що затверджений і введений в дію
Наказом Держстандарту України №89 від
29.02.1996р. то вказаний класифікатор, у
відповідності до третього абзацу його
преамбули, слугує нормативною базою
виключно для статистичних аналізів та
звітів. До того ж, вказаний
класифікатор не містить жодного
твердження про те, що висівки та бите
зерно, які утворені у процесі
виробництва відносяться до зворотніх
відходів.

З врахуванням встановлених обставин
справи та положень наведеного
законодавства, суд приходить до
висновку, що висівки та бите зерно, які
були утворені ПРАТ «Рівне-Борошно» в
процесі виробництва, не відноситься до
зворотніх відходів, а тому позивачем
правомірно було віднесено їх до складу
собівартості реалізованих товарів,
робіт (послуг) на загальну суму 2689606,00
грн.

2. Стосовно завищення позивачем витрат
по операціях з віднесення до витрат
процентів по кредитних угодах всього
на загальну суму 5590963,00 грн. суд
зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що
15.06.2006 року між позивачем та АКБ
„Укрсоцбанк" було укладено
Генеральний договір про здійснення
кредитування № 04906 ГД. (т.1 а.с.85-90),
предметом якого є отримання кредиту.
Сторонами було підписано зміни і
доповнення до вказаного Генерального
договору у вигляді додаткових
договорів (т.1 а.с.91-130).На виконання
вказаного договору між сторонами було
укладено:

2.1. Додаткову угоду №04906 ГД-16 від 15.06.2011
року, у відповідності до якої банком
було надано позичальнику кредит у
формі не відновлювальної кредитної
лінії з лімітом кредитування 16 000 000,00
грн.. Цільове використання вказаного
кредиту закупівля зерна згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№ 794 від 11.08.2010 року «Про затвердження
Порядку використання коштів,
передбачених у державному бюджеті для
здійснення фінансової підтримки
суб'єктів господарювання
агропромислового комплексу через
механізм здешевлення кредитів та
компенсації лізингових платежів» (т.1
а.с.131-134).

Отримання позивачем кредиту,
підтверджується випискою з кредитного
рахунка товариства. Грошові кошти
отримані позивачем по вказаній
кредитній угоді були спрямовані на
закупівлю зерна, що підтверджується:

- Договорами поставки № 24/06 від
24.06.2011 року та № 01/08 від 01.08.2011 року,
укладеними позивачем з ТОВ
«Лотівка-Еліт»;

- Видатковими накладними № 58 від
24.06.2011 року, № 59 від 25.06.2011 року, № 60 від
29.06.2011 року, № 61 від 30.06.2011 року, № 98 від
11.08.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1371 від
15.08.2011 року, № 1395 від 17.08.2011 року, № 1429
від 19.08.2011 року, № 1498 від 29.08.2011 року);

- Договором поставки № 16/08-02 Пш від
16.08.2011 року, укладеного позивачем з ФГ
"Троянда";

- Видатковою накладною № 18 від
16.08.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1374 від
16.08.2011 року, № 1396 від 17.08.2011 року;

- Договором поставки № 15/08-02 Пш від
15.08.2011 року, укладеного позивачем з ФГ
"Даринка";

- Видатковою накладною № 22 від
15.08.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1376 від
16.08.2011 року, № 1448 від 22.08.2011 року;

- Договором поставки № 18/08-03 Ж від
18.08.2011 року, укладеного позивачем з ФГ
"Мамчуровського В.П.;

- Видатковою накладною № 21 від
18.08.2011 року;

- Платіжним дорученням № 1430 від
19.08.2011 року;

- Договором поставки № 12/08-01 Пш від
12.08.2011 року, укладеного позивачем з ФГ
"Дім хліба";

- Видатковою накладною № 67 від
12.08.2011року;

- Платіжним дорученням № 1399 від
17.08.2011 року;

- Договором поставки № 15/08-04 Ж від
15.08.2011 року, укладеного позивачем з ФГ
"Азор";

- Видатковою накладною № 8 від
15.08.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1375 від
16.08.2011 року, № 1447 від 22.08.2011 рок;

- Договором поставки № 25/08-01 Пш від
25.08.2011 року, укладеного позивачем з ФГ
"Бескіди";

- Видатковою накладною № 22 від
25.08.2011 року;

- Платіжним дорученням № 1481 від
26.08.2011 року;

- Договором поставки № 17/08-04 Ж від
17.08.2011 року, укладеного позивачем з ЖФФГ
"Аделаїда";

- Видатковою накладною № РН-Ж-00067
від 22.08.2011 рок;

- Платіжними дорученнями № 1449 від
22.08.2011 року, № 1480 від 26.08.2011 року;

- Договором поставки № 01/09-01 Пш від
01.09.2011 року, укладеного позивачем з ТОВ
СГП "Імені Воловікова";

- Видатковою накладною № ІВ-09000002
від 01.09.2011 року;

- Платіжним дорученням № 1552 від
01.09.2011 року;

- Договором поставки № 18/08-01 Пш від
18.08.2011 року, укладеного позивачем з ТОВ
"Ідек-2006";

- Видатковою накладною № 46 від
18.08.2011 року;

- Платіжним дорученням № 1416 від
18.08.2011 року;

- Договір поставки № 16/08-05 Пш від
16.08.2011 року, укладеного позивачем з ТОВ
"Дедденс Агро";

- Видатковою накладною № РН-266 від
18.08.2011 року;

- Платіжним дорученням № 1414 від
18.08.2011 року;

- Договорами поставки № 28/07-01 Пш
від 28.07.2011 року та № 17/08-03 Пш від 17.08.2011
року, укладеними позивачем з ТОВ
"Агро-класік";

- Видатковими накладними № РН-0000055
від 01.08.2011 року, № РН-0000067 від 17.08.2011;

- Платіжними дорученнями № 1270 від
29.07.2011 року, № 1290 від 03.08.2011 року, № 1533
від 01.09.2011 року, № 1567 від 06.09.2011 року, №
1599 від 09.09.2011 року;

- Договорами поставки № 29/07-01 Пш
від 29.07.2011 року, № 02/08-01 Пш від 02.08.2011
року, № 03/08-01 Пш від 03.08.2011 року, № 08/08-02
Пш від 08.08.2011 року, № 11/08-02 Пш від 11.08.2011
року, укладеними позивачем з ТОВ
"Агро-консалт АВ";

- Видатковими накладними № РН-0000007
від 29.07.2011 року, № РН-0000008 від 01.08.2011 року,
№ РН-0000009 від 02.08.2011 року, № РН-0000010 від
02.08.2011 року, № РН-0000011 від 03.08.2011 року, №
РН-0000014 від 09.08.2011 року, № РН-0000015 від
11.08.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1274 від
01.08.2011 року, № 1277 від 02.08.2011 року, № 1278
від 02.08.2011 року, № 1294 від 03.08.2011 року, №
1335 від 09.08.2011 року, № 1342 від 11.08.2011 року,
№ 1354 від 12.08.2011 року;

- Договором поставки № 16/08-03 Пш від
16.08.2011 року, укладеного позивачем з ПП
"Моріон Агро";

- Видатковими накладними № 5 від
17.08.2011 року, № 7 від 19.08.2011 року, № 12 від
23.08.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1417 від
18.08.2011 року, № 1431 від 19.08.2011 року, № 1512
від 30.08.2011 року;

- Договором поставки № 25/08-06 Пш від
25.08.2011 року, укладеного позивачем з СФГ
"Нива";

- Видатковою накладною № 12 від
25.08.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1483 від
26.08.2011 року, № 1560 від 05.09.2011 року;

- Договором поставки № 08/08-01 Ж від
08.08.2011 року, укладеного позивачем з СТОВ
"Оберіг";

- Видатковими накладними № 30 від
01.08.2011 року, № 57 від 30.08.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1345 від
11.08.2011 року, № 1353 від 12.08.2011 року, № 1394
від 17.08.2011 року;

- Договором поставки № 31/08-04 Ж від
31.08.2011 року, укладеного позивачем з СФГ
"Шанс";

- Видатковою накладною № 108 від
31.08.2011 року;

- Платіжним дорученням № 1535 від
01.09.2011 року;

- Договорами поставки № 05/08-01 Ж від
05.08.2011 року, № 11/08-01 Ж від 11.08.2011
року, № 16/08-01 Ж від 16.08.2011 року,
укладеними позивачем з СТОВ "Ім. Б.
Хмельницького";

- Видатковими накладними № 791 від
05.08.2011 року, № 845 від 11.08.2011 року, № 885 від
16.08.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1318 від
05.08.2011 року, № 1330 від 08.08.2011 року, № 1343
від 11.08.2011 року, № 1355 від 12.08.2011 року, №
1397 від 17.08.2011 року;

- Договорами поставки № 01/08-02 Ж від
01.08.2011 року та № 30/08-02 Ж від 30.08.2011 року,
укладеними позивачем з СПП "Спас";

- Видатковими накладними № 30 від
01.08.2011 року, № 57 від 30.08.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1279 від
02.08.2011 року, № 1513 від 30.08.2011 року;

- Договорами поставки № 11/08-02 Пш
від 11.08.2011 року, № 02/09-02 Ж від 02.09.2011 року,
№ 06/09-01 Ж від 06.09.2011 року, укладеними
позивачем з СВК "Ім. Лесі Укранки";

- Видатковими накладними № 813 від
11.08.2011 року, № 911 від 06.09.2011 року, № 912 від
06.09.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1344 від
11.08.2011 року, № 1586 від 07.09.2011 року, № 1587
від 07.09.2011 року;

- Договорами поставки № 16/08-03 Пш
від 16.08.2011 року, № 22/08-01 Пш від 22.08.2011
року, № 31/08-01 Пш від 31.08.2011 року,
укладеними позивачем з ПСППП
"Здолбунівське";

- Видатковими накладними № 1126 від
16.08.2011 року, № 1135 від 22.08.2011 року, № 1153
від 31.08.2011 року, № 1159 від 01.09.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1398 від
17.08.2011 року, № 1457 від 23.08.2011 року, № 1534
від 01.09.2011 року, № 1568 від 06.09.2011 року, №
1585 від 07.09.2011 року, № 1598 від 09.09.2011 року;

- Договором поставки № 25/08-03 Ж від
25.08.2011 року, укладеного позивачем з ПСП
"Шпанівське";

- Видатковою накладною № 112 від
29.08.2011 року;

- Платіжним дорученням № 1527 від
31.08.2011 року;

- Договорами поставки № 01/08-01 Пш
від 01.08.2011 року та № 09/08-01 Пш від 09.08.2011
року, укладеними позивачем з ПСП
"Хлібороб";

- Видатковими накладними № 142 від
01.08.2011 року, № 153 від 06.08.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1280 від
02.08.2011 року, № 1337 від 10.08.2011 року;

- Договорами поставки № 04/08-01 Пш
від 04.08.2011 року, № 16/08-08 Пш від 16.08.2011
року, № 26/08-01 Пш від 26.08.2011 року, № 07/09-05
Пш від 07.09.2011 року, укладеними позивачем
з ПСП "Злагода";

- Видатковими накладними № 41 від
04.08.2011 року, № 42 від 16.08.2011 року, № 43 від
17.08.2011 року, № 44 від 26.08.2011 року, № 45 від
08.09.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1317 від
05.08.2011 року, № 1418 від 18.08.2011 року, № 1482
від 26.08.2011 року, № 1592 від 08.09.2011 року, №
1600 від 09.09.2011 року

(т.1 а.с.149 - 250, т.2 а.с.1-56).

2.2. Додаткову угоду №04906 ГД-18 від
15.06.2011 року, у відповідності до якої
банком було надано позичальнику кредит
у формі не відновлювальної кредитної
лінії з лімітом кредитування 20 000 000,00
грн. Цільове використання вказаного
кредиту закупівля зерна згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№ 794 від 11.08.2010 року «Про затвердження
Порядку використання коштів,
передбачених у державному бюджеті для
здійснення фінансової підтримки
суб'єктів господарювання
агропромислового комплексу через
механізм здешевлення кредитів та
компенсації лізингових платежів» (т.1
а.с.135-138).

Отримання позивачем кредиту,
підтверджується випискою з кредитного
рахунка товариства. Грошові кошти
отримані позивачем по вказаній
кредитній угоді були спрямовані на
закупівлю зерна, що підтверджується:

- Договором поставки № 18/07-01 Пш від
18.07.2011 року, укладеного позивачем з ПСП
"Хлібороб";

- Видатковими накладними № 131 від
21.07.2011 року, № 132 від 22.07.2011 року, № 133 від
25.07.2011 року, № 134 від 26.07.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1188 від
19.07.2011 року, № 1230 від 26.07.2011 року;

- Договором поставки № 18/07-01 Пш від
18.07.2011 року, укладеного позивачем з ПСП
"Шпанівське";

- Видатковою накладною № 96 від
26.07.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1187 від
19.07.2011 року, № 1240 від 27.07.2011 року;

- Договором поставки № 16/08-05 Пш від
16.08.2011 року, укладеного позивачем з ТОВ
"Дедденс Агро";

- Видатковими накладними № РН-264
від 16.08.2011 року, № РН-265 від 17.08.2011 року, №
РН-266 від 18.08.2011;

- Платіжним дорученням № 1414 від
18.08.2011 року;

- Договорами поставки № 12/04-02 Пш
від 12.04.2011 року, № 22/06-01 Пш від 22.06.2011
року, укладеними позивачем з ТОВ
"Лотівка-Еліт";

- Видатковими накладними № 26 від
30.04.2011 року, № 46 від 27.06.2011 року, № 47 від
29.06.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1012 від
21.06.2011 року, № 1067 від 29.06.2011 року, № 1085
від 30.06.2011 року, № 1094 від 04.07.2011 року;

- Договором поставки № 07/06-02 Ж від
07.06.2011 року, укладеного позивачем з ТОВ
"Мрія Глибоччини";

- Видатковою накладною № 7 від
21.06.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1005 від
21.06.2011 року, № 1052 від 29.06.2011 року;

- Договорами поставки № 07/06-01 Пш
від 07.06.2011 року, № 07/06-03 Пш від 07.06.2011
року, № 15/06-01 Пш від 15.06.2011 року,
укладеними позивачем з ТОВ "Мрія
Підгайці";

- Видатковими накладними № 18 від
14.06.2011 року, № 22 від 17.06.2011 року, № 15/1 від
23.06.2011 року, № 25 від 23.06.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 973 від
16.06.2011 року, № 974 від 16.06.2011 року, № 975 від
15.06.2011 року, № 985 від 17.06.2011 року, № 986 від
17.06.2011 року, № 998 від 20.06.2011 року, № 1013 від
21.06.2011 року, № 1014 від 21.06.2011 року, № 1031
від 23.06.2011 року, № 1047 від 24.06.2011 року;

- Договором поставки № 20/07-01 Пш від
20.07.2011 року, укладеного позивачем з ТОВ
СГП "Імені Воловікова";

- Видатковою накладною № ІВ-09000118
від 26.08.2011 року;

- Платіжними дорученнями № 1194 від
20.07.2011 року, № 1296 від 04.08.2011 року

(т.2 а.с.57-105).

2.3. Додатковий договір №04906 ГД-19 від
15.06.2012 року, у відповідності до якого
банком було надано позичальнику кредит
у формі відновлювальної кредитної
лінії з лімітом кредитування 16 000 000,00
грн.. Цільове використання вказаного
кредиту - закупівля зерна згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№ 794 від 11.08.2010 року «Про затвердження
Порядку використання коштів,
передбачених у державному бюджеті для
здійснення фінансової підтримки
суб'єктів господарювання
агропромислового комплексу через
механізм здешевлення кредитів та
компенсації лізингових платежів» (т.1
а.с.139-143). Додаток 1 до вказаного
кредитного договору містить 1%
комісійну винагороду за введення та
оформлення кредитної справи, яка
сплачується позивачем після
підписання кредитного договору та до
моменту видачі першого траншу.

Отримання позивачем кредиту,
підтверджується випискою з кредитного
рахунка товариства (т.3 а.с.111-112).

Грошові кошти отримані позивачем по
вказаній кредитній угоді були
спрямовані на закупівлю зерна, що
підтверджується:

- Договором поставки № 27/04-02 Пш від
27.04.2012 року, укладеного позивачем з ВАТ
"Шепетівська реалбаза хлібопродуктів";

- Видатковою накладною № 308 від
27.04.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 934 від
05.07.2012 року, № 935 від 05.07.2012 року, № 968 від
05.07.2012 року;

- Договором поставки № 09/08-01 Пш від
09.08.2012 року, укладеного позивачем з ПСП
"Шпанівське";

- Видатковою накладною № 99 від
09.08.2012 року;

- Платіжним дорученням № 1492 від
10.08.2012 року;

- Договорами поставки № 26/07-03 Ж від
26.07.2012 року та № 27/08-02 Ж від 27.08.2012 року,
укладеними позивачем з СВК "Колос";

- Видатковими накладними № 43 від
30.08.2012 року, № 49 від 28.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1479 від
10.08.2012 року, № 1637 від 30.08.2012 рок;

- Договором поставки № 07/08-06 Ж від
07.08.2012 року, укладеного позивачем з ТОВ
"Агро-Консалт АВ";

- Видатковою накладною № РН-0000013
від 06.08.2012 року;

- Платіжним дорученням № 1486 від
10.08.2012 року;

- Договорами поставки № 12/06-02 Пш
від 12.06.2012 року та № 13/07-01 Пш від 13.07.2012
року, укладеними позивачем з ТОВ
"Агро-класік";

- Видатковими накладними № РН-0000029
від 07.08.2012 року, № РН-0000030 від 08.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1478 від
10.08.2012 року, № 1480 від 10.08.2012 року;

- Договором поставки № 28/08-01 Ж від
28.08.2012 року, укладеного позивачем з ДП
ДГ Городецьке НААНУ;

- Видатковою накладною № 113 від
29.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1619 від
30.08.2012 року, № 1666 від 03.09.2012 року;

- Договором поставки № 29/08-01 Пш від
29.08.2012 року, укладеного позивачем з
ПСППП "Здолбунівське";

- Видатковою накладною № 702 від
29.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1296 від
04.08.2012 року, № 1615 від 29.08.2012 року;

- Договором поставки № 25/06-01Пш від
25.06.2012 року, укладеного позивачем з ТОВ
СГП "Імені Воловікова";

- Видатковою накладною № ІВ-10000054
від 17.10.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1640 від
30.08.2012 року, № 1729 від 30.08.2012 року;

- Договором поставки № 22/08-02 Пш від
22.08.2012 року, укладеного позивачем з ФГ
"Пятигірське;

- Видатковою накладною № РН-0000050
від 22.08.2012 року;

- Платіжним дорученням № 1672 від
03.09.2012 року;

- Договором поставки № 04/09-01 від
04.09.2012 року, укладеного позивачем з СПГП
"Світанок";

- Видатковою накладною № 344 від
04.09.2012 року;

- Платіжним дорученням № 1648 від
04.09.2012 року;

- Договором поставки № 04/09-02 Ж від
04.09.2012 року, укладеного позивачем з ФГ
"Нива Щедра";

- Видатковою накладною № 109 від
04.09.2012 року;

- Платіжним дорученням № 1677 від
04.09.2012 року

(т.2 а.с.106-151).

2.4. Додатковий договір №04906 ГД-21 від
05.06.2012 року, у відповідності до якого
банком було надано позичальнику кредит
у формі не відновлювальної кредитної
лінії з лімітом кредитування 20 000 000,00
грн. Цільове використання вказаного
кредиту - закупівля зерна згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№ 794 від 11.08.2010 року «Про затвердження
Порядку використання коштів,
передбачених у державному бюджеті для
здійснення фінансової підтримки
суб'єктів господарювання
агропромислового комплексу через
механізм здешевлення кредитів та
компенсації лізингових платежів».
Додаток 1 до вказаного кредитного
договору містить 1% комісійну
винагороду за введення та оформлення
кредитної справи, яка сплачується
позивачем після підписання кредитного
договору та до моменту видачі першого
траншу.

Отримання позивачем кредиту,
підтверджується випискою з кредитного
рахунка товариства (т.3 а.с.113-115).

Грошові кошти отримані позивачем по
вказаній кредитній угоді були
спрямовані на закупівлю зерна, що
підтверджується:

- Договором поставки № 21/05-01 Пш від
21.05.2012 року, укладеного позивачем з
Агрофірмою "Камаз-Агро";

- Видатковою накладною № 286 від
01.06.2012 року;

- Платіжним дорученням № 941 від
06.06.2012 року;

- Договором поставки № 03/08-03 Ж від
03.08.2012 року, укладеного позивачем з ДП
НЕБ "Еліта" ІСГ Західного Полісся;

- Видатковою накладною № 286 від
03.08.2012 року;

- Платіжним дорученням № 1455 від
08.08.2012 року;

- Договорами поставки № 27/07-01 Ж від
27.07.2012, № 07/08-05 Ж від 07.08.2012, № 02/08-01 Ж від
02.08.2012 року, укладеними позивачем з П
(ПО) СГ "Золота нива";

- Видатковими накладними № 31 від
27.07.2012 року, № 33 від 02.08.2012 року, № 35 від
07.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1351 від
30.07.2012 року, № 1427 від 03.08.2012 року, № 1456
від 08.08.2012 року;

- Договорами поставки № 14/08-01 Ж від
14.08.2012 року та № 15/08-01 Ж від 15.08.2012 року,
укладеними позивачем з ПСГП "Світанок";

- Видатковими накладними № 309 від
14.08.2012 року, № 311 від 15.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1517 від
15.08.2012 року, № 1528 від 17.08.2012 року;

- Договором поставки № 05/06-01 Ж від
05.06.2012 року, укладеного позивачем з ПСП
"Восток-Запад";

- Видатковою накладною № 66 від
06.06.2012 року;

- Платіжним дорученням № 979 від
07.06.2012 року;

- Договорами поставки № 01/06-01 Пш
від 01.06.2012 року та № 12/06-01 Пш від 12.06.2012
року, укладеними позивачем з ПСП
"Злагода";

- Видатковими накладними № 37 від
03.08.2012 року, № 38 від 03.08.2012 року, № 41 від
16.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 980 від
07.06.2012 року, № 986 від 07.06.2012 року, № 1051 від
14.06.2012 року, № 1537 від 17.08.2012 року;

- Договорами поставки № 30/05-03 Пш
від 30.05.2012 року та № 18/06-01 Пш від 18.06.2012
року, укладеними позивачем з ПСП
"Хлібороб";

- Видатковими накладними № 140 від
27.07.2012 року, № 145 від 31.07.2012 року, № 160 від
08.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 931 від
05.06.2012 року, № 1075 від 18.06.2012 року, № 1319
від 25.07.2012 року, № 1320 від 25.07.2012 року, №
1376 від 31.07.2012 року, № 1463 від 08.08.2012 року;

- Договорами поставки № 30/05-02 Пш
від 30.05.2012 року, № 01/08-01 Ж від 01.08.2012 року,
№ 05/08-01 Ж від 05.08.2012 року, укладеними
позивачем з ПСП "Шпанівське";

- Видатковими накладними № 91 від
01.08.2012 року, № 92 від 01.08.2012 року, № 95 від
07.08.2012 року, № 96 від 07.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 929 від
05.06.2012 року, № 1392 від 01.08.2012 року, № 1393
від 01.08.2012 року, № 1439 від 06.08.2012 року, №
1462 від 08.08.2012 року;

- Договорами поставки № 18/06-02 Пш
від 18.06.2012 року та № 07/08-01 Пш від 07.08.2012
року, укладеними позивачем з ПСППП
"Здолбунівське";

- Видатковими накладними № 586 від
31.07.2012 року, № 599 від 07.08.2012 року, № 702 від
29.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1076 від
18.06.2012 року, № 1368 від 30.07.2012 року, № 1448
від 07.08.2012 року, № 1614 від 29.08.2012 року;

- Договорами поставки № 26/07-03 Ж від
26.07.2012 року та № 27/08-02 Ж від 27.08.2012 року,
укладеними позивачем з СВК "Колос";

- Видатковими накладними № 43 від
30.08.2012 року, № 52 від 30.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1454 від
08.08.2012 року, № 1600 від 28.08.2012 року;

- Договором поставки № 20/08-01 Ж від
20.08.2012 року, укладеного позивачем з СВК
"Нива";

- Видатковою накладною № 1052 від
21.08.2012 року;

- Платіжним дорученням № 1579 від
22.08.2012 року;

- Договорами поставки № 01/08-02 Ж від
01.08.2012 року та № 16/08-02 Пш від 16.08.2012 року,
укладеними позивачем з СВК "Ім. Лесі
Українки";

- Видатковими накладними № 624 від
01.08.2012 року, № 663 від 17.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1410 від
02.08.2012 року, № 1539 від 17.08.2012 року;

- Договорами поставки № 18/07-01 Ж від
18.07.2012 року та № 26/07-01 Ж від 26.07.2012,
укладеними позивачем з СТОВ "Ім. Б.
Хмельницького";

- Видатковими накладними № 321 від
19.07.2012 року, № 335 від 20.07.2012 року, № 337 від
23.07.2012, № 350 від 26.07.2012 року, № 352 від
26.07.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1287 від
19.07.2012 року, № 1300 від 20.07.2012 року, № 1306
від 23.07.2012 року, № 1324 від 25.07.2012 року, №
1336 від 27.07.2012 року;

- Договором поставки № 27/07-02 Ж від
27.07.2012 року, укладеного позивачем з СФГ
"Мрія";

- Видатковою накладною № 34 від
27.07.2012 року;

- Платіжним дорученням № 1349 від
30.07.2012 року;

- Договорами поставки № 31/07-01 Ж від
31.07.2012 року, № 01/08-04 Ж від 01.08.2012 року, №
17/08-01 Ж від 17.08.2012 року, укладеними
позивачем з СФГ "Шанс";

- Видатковими накладними № 104 від
31.07.2012 року, № 110 від 01.08.2012 року, № 121 від
17.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1391 від
01.08.2012 року, № 1412 від 02.08.2012 року, № 1561
від 21.08.2012 року;

- Договорами поставки № 30/07-01Пш від
30.07.2012 року, № 01/08-03 Ж від 01.08.2012 року, №
03/08-01Пш від 03.08.2012 року, укладеними
позивачем з ТОВ "Агро-консалт АВ";

- Видатковими накладними № РН-0000007
від 30.07.2012 року, № РН-0000011 від 01.08.2012 року,
№ РН-0000012 від 03.08.2012;

- Платіжними дорученнями № 1375 від
31.07.2012 року, № 1413 від 02.08.2012 року, № 1428
від 03.08.2012 року;

- Договорами поставки № 12/06-02 Пш
від 12.06.2012 року, № 13/07-01Пш від 13.07.2012 року,
№ 30/07-02 Пш від 30.07.2012 року, укладеними
позивачем з ТОВ "Агро-класік";

- Видатковими накладними № РН-0000025
від 30.07.2012 року, № РН-0000029 від 07.08.2012 року,
№ РН-0000030 від 08.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1052 від
14.06.2012 року, № 1169 від 03.07.2012 року, № 1258
від 16.07.2012 року, № 1374 року 31.07.2012;

- Договором поставки № 06/02-02 Ж від
06.02.2012 року, укладеного позивачем з ТОВ
"Нива;

- Видатковою накладною № R0202-000002
від 07.02.2012 року;

- Платіжним дорученням № 936 від
05.06.2012 року;

- Договором поставки № 04/05-01 Ж від
04.05.2012 року, укладеного позивачем з ТОВ
"Розтоцьке";

- Видатковими накладними № F
від 11.05.2012 року, № F від 10.05.2012 року,
№ F від 15.05.2012 року, № F від
14.05.2012 року;

- Платіжним дорученням № 937 від
05.06.2012 року;

- Договорами поставки № 06/06-02 Пш
від 06.06.2012 року та № 25/06-01Пш від 25.06.2012
року, укладеними позивачем з ТОВ СГП
"Імені Воловікова";

- Видатковими накладними № ІВ-10000052
від 17.10.2012 року, № ІВ-10000053 від 17.10.2012
року;

- Платіжними дорученнями № 1013 від
11.06.2012 року, № 1144 від 26.06.2012 року;

- Договорами поставки № 09/08/1 від
09.08.2012 року та № 09/08/2 від 09.08.2012 року,
укладеними позивачем з ТОВ "ЛЕНДКОМ ЮА";

- Видатковими накладними № 374 від
09.08.2012 року, № 376 від 09.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1524 від
16.08.2012 року, № 1525 від 16.08.2012 року, № 1534
від 16.08.2012 року;

- Договором поставки № 07/08/12 від
07.08.2012 року, укладеного позивачем з ТОВ
ТОВ "Лендком Центр";

- Видатковою накладною № 1 від
09.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1527 від
16.08.2012 року, № 1535 від 16.08.2012;

- Договором поставки № 22/08-01 Пш від
22.08.2012 року, укладеного позивачем з ФГ
"Бескіди";

- Видатковими накладними № 283 від
22.08.2012 року, № 284 від 22.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1585 від
23.08.2012 року, № 1598 від 28.08.2012 року;

- Договорами поставки № 26/07-02 Ж від
26.07.2012 року та № 02/08-02 Ж від 02.08.2012 року,
укладеними позивачем з ФГ
"Відродження";

- Видатковими накладними № 41 від
26.07.2012 року, № 42 від 27.07.2012 року, № 43 від
30.07.2012 року, № 44 від 01.08.2012 року, № 45 від
03.08.2012 року, № 46 від 07.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 1335 від
27.07.2012 року, № 1347 від 30.07.2012 року, № 1390
від 01.08.2012 року, № 1425 від 03.08.2012 року, №
1453 від 08.08.2012 року;

- Договором поставки № 23/08-01 Ж від
23.08.2012 року, укладеного позивачем з ФГ
"Нива Щедра";

- Видатковою накладною № 96 від
23.08.2012 року;

- Платіжним дорученням № 1589 від
27.08.2012 року;

- Договорами поставки № 29/05-01 Пш
від 29.05.2012 року, № 30/05-01 Пш від 30.05.2012
року, № 07/08-02 Пш від 07.08.2012 року, № 27/08-01
Пш від 27.08.2012 року, укладеними позивачем
з ФГ "Троянда";

- Видатковими накладними № 14 від
29.05.2012 року, № 15 від 30.05.2012 року, № 27 від
07.08.2012 року, № 28 від 13.08.2012 року, № 31 від
27.08.2012 року;

- Платіжними дорученнями № 932 від
05.06.2012 року, № 933 від 05.06.2012 року, № 1451 від
07.08.2012 року, № 1599 від 28.08.2012 року;

- Договором поставки № 22/08-02 Пш від
22.08.2012 року, укладеного позивачем з ФГ
"Пятигірське";

- Видатковою накладною № РН-0000050
від 22.08.2012 року;

- Платіжним дорученням № 1586 від
23.08.2012 року

(т.2 а.с.152-250, т.3 а.с.1-100).

19.06.2013 року Державною фінансовою
інспекцією в Рівненській області за
наслідками зустрічної звірки позивача
на предмет правомірності отримання
компенсації згідно постанови Кабінету
Міністрів України № 794 від 11.08.2010 року
«Про затвердження Порядку
використання коштів, передбачених у
державному бюджеті для здійснення
фінансової підтримки суб'єктів
господарювання агропромислового
комплексу через механізм здешевлення
кредитів та компенсації лізингових
платежів» було видано довідку №
17-07-08/267. Як вбачається з вказаної
довідки об'єктом перевірки в тому числі
були вище вказані кредитні угоди. На
сторінці 8, 9, 11 та 12 згаданої довідки
зазначено, що кошти по вищезгаданим
кредитним угодам спрямовувались на
придбання зерна у
сільськогосподарських
товаровиробників. Крім того, довідка
містить реєстри спрямування кредитних
коштів та надходження зерна за 2010-2012
роки (т.3 а.с.123-150).

Позивачем впродовж 2012 року було
сплачено ПАТ «Укрсоцбанк» проценти по
вищезгаданих кредитах на суму 5230963,00
грн. та комісії за введення та
оформлення кредитної справи на суму
360000,00грн. всього на загальну суму 5 590
963,00 грн., що не заперечується
відповідачем в Акті перевірки (стор. 9)
та підтверджується довідкою ПАТ
«Укрсоцбанк» № 06.1.14/0031 від 03.10.2013 року.

Відповідно до п.3.2. статуту позивача
одними із основних видів його
діяльності (з поміж переліку інших) є:
борошномельна промисловість,
комбікормова промисловість та
мукомольно - круп'яна промисловість. За
таких обставин придбання позивачем
зерна у вищезгаданих
сільськогосподарських
товаровиробників було здійснено для
забезпечення основної діяльності
позивача.

Абзацом г) п.п.138.10.2. п.138.10 ст. 138
Податкового кодексу України,
передбачено, що адміністративні
витрати, спрямовані на обслуговування
та управління підприємством: г)
винагороди за консультаційні,
інформаційні, аудиторські та інші
послуги, що отримує платник податку для
забезпечення господарської
діяльності.

З приписів пп.138.10.5 п.138.10 ст. 138
Податкового кодексу України
вбачається, що до складу інших витрат
включаються: фінансові витрати, до яких
належать витрати на нарахування
процентів (за використання кредитами
та позиками, за випущеними облігаціями
та фінансовою орендою) та інші витрати
підприємства в межах норм,
встановлених цим Кодексом, пов'язані із
запозиченням (крім фінансових витрат,
які включені до собівартості
кваліфікаційних активів відповідно до
положень (стандартів бухгалтерського
обліку).

Із змісту вказаних норм видно, що до
складу витрат включаються витрати,
пов'язані з виплатою або нарахуванням
процентів за борговими зобов'язаннями
(у тому числі за будь-якими кредитами,
депозитами або у вигляді орендної
плати) протягом звітного періоду, якщо
такі виплати або нарахування
здійснюються у зв'язку з веденням
господарської діяльності платника
податку.

Відносно посилань відповідача про те,
що позивач отримуючи кредитні кошти у
2012 році в сумі 40433389 перерахувало вільні
кошти на депозитний рахунок всього за
2012 рік в сумі 37919700 (сторінка 8-9 Акту
перевірки):

- 13.12.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк»
та позивачем було укладено договір
банківського вкладу на вимогу №
1698 від 13.12.2011 року предметом якого
є відкриття депозитного рахунку в
гривні.

- 13.11.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк»
та позивачем було укладено договір
банківського вкладу № 3634 від
13.11.2012 року, предметом якого є відкриття
депозитного рахунку в гривні.

З аналізу руху коштів по кредитних та
депозитних рахунках, що відображені у
виписках банку, та з вищеобумовлених
доказів вбачається, що кредитні кошти
по Генеральному договору про
здійснення кредитування № 04906 ГД від
15.06.2006 року з урахуванням кредитних
угод: Додаткова угода №04906 ГД-16 від
15.06.2011 року, Додаткової угоди №04906 ГД-18
від 15.06.2011 року, Додаткового договору
№04906 ГД-19 від 05.06.2012 року, Додаткового
договору №04906 ГД-21 від 05.06.2012 року не
спрямовувались на депозитні рахунки
позивача (т.3 а.с.116-121). В свою чергу
позивач розміщував на депозит
тимчасово вільні кошти з поточного
рахунку.

Разом з тим, чинне законодавство
України не містить норми про заборону
віднесення до витрат підприємства
витрат, пов'язаних з виплатою або
нарахуванням процентів за борговими
зобов'язаннями у тому числі за
будь-якими кредитами в разі
тимчасового розміщення товариством
вільних коштів на депозитному рахунку
з метою досягнення економічних і
соціальних результатів та одержання
прибутку.

З врахуванням встановлених обставин
справи та положень наведеного
законодавства, суд приходить до
висновку, що позивачем правомірно
сформовано витрати на суму процентів
по Генеральному договору про
здійснення кредитування № 04906 ГД від
15.06.2006 року з урахуванням кредитних
угод: Додаткова угода №04906 ГД-16 від
15.06.2011 року, Додаткової угоди №04906 ГД-18
від 15.06.2011 року, Додаткового договору
№04906 ГД-19 від 05.06.2012 року, Додаткового
договору №04906 ГД-21 від 05.06.2012 року у
розмірі 5590963,00 грн.

3. З приводу висновку податкового
органу щодо завищення позивачем
податкового кредиту на загальну суму
300337,00 грн. по операціях позивача з
придбання кукурудзи у ТОВ «Вир» на суму
ПДВ 41304,37 грн. та ТОВ «Райз-Захід» на
суму ПДВ 259032,40 грн. суд зазначає таке.

Відповідно до п.3.2. статуту позивача
одними із основних видів його
діяльності (з поміж переліку інших) є:
Оптова торгівля зерном та кормами для
тварин та зберігання зерна, його
очистка, сушка та доведення до кондицій
якості, зберігання продуктів переробки
зерна. Крім того, позивач у
відповідності до сертифікату
відповідності послуг із зберігання
зерна та продуктів його переробки № 5024
від 12.03.2012 року, що виданий Державною
інспекцією сільського господарства
України, має право здійснювати надання
послуг із зберігання зерна та
продуктів його переробки (т.3 а.с.185).

Загальні умови оподаткування за
основною ставкою, особливості
справляння податку на додану вартість
визначені чинним податковим
законодавством.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
є операції платників податку з:
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; ввезення товарів на митну
територію України; вивезення товарів
за межі митної території України;
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; дата відвантаження товарів, а
в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Відповідно до п. 194.1 ст. 194 Податкового
кодексу України операції, зазначені у
статті 185 цього Кодексу, крім операцій,
що не є об'єктом оподаткування,
звільнених від оподаткування, та
операцій, до яких застосовується
нульова ставка, оподатковуються за
ставкою, зазначеною в підпункті "а"
пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є
основною.

Згідно з п.п. «а» п. 193.1 ст. 193 Податкового
кодексу України ставка податку
встановлюються від бази оподаткування
в розмірі 20 відсотків.

Порядок формування податкового
кредиту визначено ст. 198 ПК України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності).

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.4 ст. 198 Податкового
кодексу України якщо платник податку
придбає (виготовляє) товари/послуги та
необоротні активи, які призначаються
для їх використання в операціях, що не є
об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування, то
суми податку, сплачені (нараховані) у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не відносяться до
податкового кредиту зазначеного
платника.

До податкового кредиту не відносяться
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п.198.6. ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну.

Відповідно до п. 201.5 ст. 201 Податкового
кодексу України для операцій, що
оподатковуються, і операцій,
звільнених від оподаткування,
складаються окремі податкові накладні.

Зазначена норма Податкового кодексу
України кореспондується з положеннями
наказу ДПА України «Про затвердження
форми податкової накладної та порядку
її заповнення» від 21.12.2010 року № 969,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 29.12.2010 року за №
1401/18696 (далі - Порядок № 969) та наказу
Міністерства фінансів України «Про
затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 22.11.2011 року за №
1333/20071 (далі - Порядок № 1379), чинними на
час виникнення спірних правовідносин,
якими визначено, що платники податку на
додану вартість складають окремі
податкові накладні за видами
діяльності, що передбачають
спеціальний режим оподаткування, та
зазначають у порядковому номері
накладної код відповідної діяльності,
зокрема: 2 - сільськогосподарські
підприємства, які застосовують
спеціальний режим оподаткування
діяльності у сфері сільського та
лісового господарства, відповідно до
вимог ст. 209 ПК України, 3 -
сільськогосподарські підприємства
усіх форм власності, які відповідають
критеріям, визначеним ст. 209 розділу V ПК
України, але які не обрали спеціальний
режим оподаткування у сфері сільського
господарства.

Згідно з п. 9 Наказу ДПА України від
25.01.2011 р. № 41 «Про затвердження форм та
порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16.02.2011 р.
за № 197/18935, чинним на момент виникнення
спірних правовідносин, до податкової
звітності з податку на додану вартість
належать: податкова декларація з
податку на додану вартість; податкова
декларація з податку на додану
вартість (скорочена), яку заповнюють
платники податку, які згідно зі статтею
209 розділу V Кодексу застосовують
спеціальний режим оподаткування
діяльності у сфері сільського та
лісового господарства, а також
рибальства; податкова декларація з
податку на додану вартість
(спеціальна), яку заповнюють платники -
сільськогосподарські підприємства
усіх форм власності, які відповідають
вимогам статті 209 розділу V Кодексу, але
не обрали спеціальний режим
оподаткування діяльності у сфері
сільського, лісового господарства і
рибальства; податкова декларація з
податку на додану вартість
(переробного підприємства); уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок (з врахуванням особливостей
заповнення декларацій).

Згідно з п. 209.6 ст. 209 Податкового
кодексу України сільськогосподарським
вважається підприємство, основною
діяльністю якого є постачання
вироблених (наданих) ним
сільськогосподарських товарів (послуг)
на власних або орендованих основних
фондах, а також на давальницьких
умовах, в якій питома вага вартості
сільськогосподарських товарів/послуг
становить не менш як 75 відсотків
вартості всіх товарів/послуг,
поставлених протягом попередніх 12
послідовних звітних податкових
періодів сукупно.

Основним критерієм для віднесення
підприємств до категорії
сільськогосподарських є виробництво у
відповідних обсягах
сільськогосподарських товарів (послуг)
на власних або орендованих виробничих
потужностях.

Суд зазначає та матеріалами справи
встановлено, що ТОВ «Вир» () та ТОВ «Райз-Захід» () в розумінні положень п. 209.6 ст. 209
Податкового кодексу України є
сільськогосподарськими
підприємствами, підтвердженням чого
слугують свідоцтва про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість № 200041720 та № 100330872 (т.3 а.с.214, 215).

Відповідно до пункту 15 підрозділу 2
розділу ХХ Податкового кодексу України
тимчасово, до 01.01.2014, від оподаткування
податком на додану вартість
звільняються операції з постачання на
митній території України зернових
культур товарних позицій 1205 і 1206 згідно
з УКТ ЗЕД, крім першого постачання
таких зернових та технічних культур
сільськогосподарськими
підприємствами - виробниками та
підприємствами, які безпосередньо
придбали такі зернові та технічні
культури у сільськогосподарських
підприємств - виробників. При
формуванні податкового кредиту по
придбаних та/або виготовлених
необоротних активах, які одночасно
використовуються в оподатковуваних і
неоподатковуваних податком на додану
вартість операціях, зазначених у
абзацах першому та другому цього
пункту, норми статті 199 цього Кодексу не
застосовуються, сплачені (нараховані)
суми податку на додану вартість по
таких необоротних активах включаються
до податкового кредиту. Норми цього
пункту не застосовуються до операцій з
постачання зернових культур товарної
позиції 1006 та товарної під категорії 1008
10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД і такі операції
оподатковуються податком на додану
вартість у порядку, встановленому цим
Кодексом. Таким чином, перелік операцій
з постачання товарів та послуг,
перерахованих у статті 197 ПК України
доповнено товарами, операції з
постачання яких звільняються від
оподаткування.

Впродовж грудня місяця 2012 року
позивачем було придбано у ТОВ «Вир» та
ТОВ «Райз-Захід» зерно кукурудзи
третього класу.

3.1. Підставою для формування
податкового кредиту у розмірі 41304,37 грн.
по операціям позивача та ТОВ «Вир»
були:

- договір поставки № К-27/12/12-04 від
27.12.2012 року, предмет якого є поставка
ТОВ «Вир» позивачу кукурудзи третього
класу, місце поставки товару згідно
умовами договору м.Рівне, вул. Біла, 35.
ТОВ «Вир» гарантує, що він є
сільськогосподарським
товаровиробником і весь товар, який
постачається ним за даним договором
позивачу вироблений (вирощений)
безпосередньо ТОВ «Вир» (п.9.9. Договору);

- видаткова накладна № 41 від 27.12.2012
року;

- податкова накладна № 2/2 від 27.12.2012
року;

- протокол ДЗ «Рівненська обласна
СЕС» № 798 від 28.09.2012 року виданий для ТОВ
«Вир» про проведення досліджень на
виявлення у врожаї
генетично-модифікованих організмів;

- Акт проведення взаємозаліку
однорідних вимог від 27.12.2012 року.

Також судом було встановлено, що при
проведенні перевірки позивача, ТОВ
«Вир» листом № 83 від 26.09.2013 року
підтверджено той факт, що продана ПРАТ
«Рівне-Борошно» кукурудза на суму 247829,23
грн. є продукцією власного виробництва
ТОВ «Вир».

Придбане позивачем у ТОВ «Вир» зерно
кукурудзи до моменту його придбання
знаходилось на зберіганні у ПРАТ
«Рівне-Борошно», що підтверджується:

- договором про надання послуг
складського зберігання зерна
кукурудзи № 53-СЗЗК від 28.08.2012 року,
предметом якого є очистка, сушка та
зберігання кукурудзу третього класу.
Адреса зберігання м.Рівне, вул.Біла, 35
(п.1.3. Договору);

- складськими квитанціями на
зерно: № 589 від 19.11.2012 року, № 625 від
26.11.2012 року, № 631 від 27.11.2012 року, № 637 від
28.11.2012 року та № 644 від 29.11.2012 року;

- Актом проведення взаємозаліку
однорідних вимог від 27.12.2012 року.

3.2. Підставою для формування
податкового кредиту у розмірі 259032,40
грн. по операціям позивача та ТОВ
«Райз-Захід» були:

- договір поставки № К-27/12/12-02 від
27.12.2012 року, предмет якого є поставка
ТОВ «Райз-Захід» позивачу кукурудзи
третього класу, місце поставки товару
згідно умовами договору м.Рівне, вул.
Біла, 35. ТОВ «Райз-Захід» гарантує, що
він є сільськогосподарським
товаровиробником і весь товар, який
постачається ним за даним договором
позивачу вироблений (вирощений)
безпосередньо ТОВ «Райз-Захід» (п.9.9.
Договору);

- видаткова накладна № 498 від 27.12.2012
року ;

- податкова накладна № 72/2 від
27.12.2012 року ;

- Протокол ДЗ «Рівненська обласна
СЕС» № 795 від 28.09.2012 року виданий для ТОВ
«Райз-Захід» про проведення досліджень
на виявлення у врожаї
генетично-модифікованих організмів;

- Протокол ДЗ «Рівненська обласна
СЕС» № 800 від 02.10.2012 року виданий для ТОВ
«Райз-Захід» про проведення досліджень
на визначення у врожаї показників
безпеки;

- Протокол ДЗ «Рівненська обласна
СЕС» № 350 від 02.12.2012 року виданий для ТОВ
«Райз-Захід» про проведення досліджень
проб харчових продуктів, а саме
кукурудзи третього класу;

- Акт проведення взаємозаліку
однорідних вимог від 16.01.2013 року;

- Платіжне доручення № 89 від 18.01.2013
року.

Придбане позивачем у ТОВ «Райз-Захід»
зерно кукурудзи до моменту його
придбання знаходилось на зберіганні у
ПРАТ «Рівне-Борошно», що
підтверджується:

- договором про надання послуг
складського зберігання зерна
кукурудзи № 73-СЗЗК від 22.10.2012 року,
предметом якого є очистка, сушка та
зберігання кукурудзу третього класу.
Адреса зберігання м.Рівне, вул.Біла, 35
(п.1.3. Договору);

- складськими квитанціями на
зерно: № 497 від 26.10.2012 року, № 524 від
01.11.2012 року, № 530 від 02.11.2012 року, № 542 від
06.11.2012 року, № 547 від 07.11.2012 року, № 572
від13.11.2012 року, № 553 від 08.11.2012 року, № 559
від 11.11.2012 року, № 577 від 14.11.2012 року, № 584
від 16.11.2012 року, № 590 від 19.11.2012 року, № 596
від 19.11.2012 року, № 597 від 19.11.2012 року, № 601
від 20.11.2012 року, № 605 від 22.11.2012 року, № 611
від 23.11.2012 року, № 617 від 26.11.2012 року, № 626
від 26.11.2012 року, № 630 від 26.11.2012 року, № 638
від 28.11.2012 року, № 646 від 29.11.2012 року, № 652
від 30.11.2012 року, № 659 від 03.12.2012 року, № 664
від 04.12.2012 року;

- Актом проведення взаємозаліку
однорідних вимог від 16.01.2013 року.

Перелічені вище первинні документи
оформлені належним чином та
відповідають вимогам ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» та
Положенню про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затв. наказом
Міністерства фінансів України №88 від
24.05.1995р.) та відповідно підтверджують
фактичні обставини щодо здійснення
господарських операцій з першого
постачання позивачу зерна кукурудзи
підприємствами - виробниками.

Матеріали справи свідчать, що
позивачем у грудні 2012 року фактично
здійснювалась діяльність з оптової
торгівлі зерном кукурудзи третього
класу, придбаної в тому числі у ТОВ
«Вир» та ТОВ «Райз-Захід»
підтвердженням чого є:

- договір поставки № 22-12-12 U від
20.12.2012 року, предметом якого є продаж
позивачем ТзОВ "Агро-промислова
компанія співдружність Україна"
кукурудзи третього класу в кількості
3000 тон +/- 10% на елеваторі ПРАТ
«Рівне-Борошно» м.Рівне, вул.Біла, 35
(п.4.1. Договору);

- видаткова накладна № 6358-195 від
27.12.2012 року;

- податкова накладна № 195 від 27.12.2012
року;

- договір складського зберігання
зерна кукурудзи № 80-СЗЗ К від 19.12.2012
року предметом якого є зберігання
позивачем придбаної ТзОВ
"Агро-промислова компанія
співдружність Україна" кукурудзи;

- складська квитанція на зерно № 699
від 27.12.2012 року;

- Платіжне дорученням № 408 від
27.12.2012 року.

З приводу доводів відповідача щодо не
надання податковому органу
сертифікатів про наявність токсичних
елементів, мітоксинів, пестицидів та
радіонуклідів та сертифікатів на
відсутність генетично-модифікованих
організмів, то перевірка таких
документів не належить до повноважень
податкового органу. Вказане
підтверджується пп.20.1.8. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України, згідно
якої податковий орган має право під час
проведення перевірок вивчати та
перевіряти первинні документи, які
використовуються в бухгалтерському та
податковому обліку, інші регістри,
фінансову, статистичну звітність,
пов'язані з обчисленням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Як
вбачається із даної норми чинного
законодавства, податковий орган не
уповноважений на здійснення перевірки
вказаних документів, адже вони не
відносяться до первинних документів,
оскільки не фіксують і не
підтверджують господарську операцію
(п.2.1. Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затв. наказом
Міністерства фінансів України №88 від
24.05.1995р.). Крім того, наявність або
відсутність сертифікатів про
наявність токсичних елементів,
мітоксинів, пестицидів та
радіонуклідів та сертифікатів на
відсутність генетично-модифікованих
організмів не спростовує обставин,
щодо фактичного здійснення названих
господарських операцій, адже вказані
документи лише засвідчують якісні
характеристики досліджуваних зразків.
Відповідно до ст.6 Конституції України
органи державної влади здійснюють свої
повноваження виключно відповідно до
законів України, а тому здійснення
повноважень, які не надані податковому
органу чинним законодавством не
передбачено.

Що стосується посилань податкового
органу на ненадання позивачем
сертифікатів походження кукурудзи, що
була придбана у ТОВ «Вир» та ТОВ
«Райз-Захід» то відповідно до ст.21
Закону України «Про зерно та ринок
зерна в Україні» якість зерна та
продуктів його переробки, що
виробляються в Україні або ввозяться
на митну територію України, має
відповідати державним стандартам та
іншим нормативним документам. Якість
експортного зерна та продуктів його
переробки може відповідати вимогам, що
зафіксовані сторонами в експортному
контракті. Експортно-імпортні операції
із зерном та продуктами його переробки,
а також переміщення зерна та продуктів
його переробки територією України (за
винятком зерна та продуктів його
переробки, що переміщуються територією
України в режимі прохідного митного
транзиту без перевантаження, та зерна,
яке використовується для насіннєвих
цілей) проводяться за наявності
сертифіката якості зерна та продуктів
його переробки, в якому зазначаються
якість зерна та продуктів його
переробки, показники їх безпечності,
наявність або відсутність генетично
модифікованих організмів. Сертифікат
якості зерна та продуктів його
переробки видається на платній основі
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, у порядку, який
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. В даному випадку придбання
позивачем зерна кукурудзи в ТОВ «Вир»
по договору поставки № К-27/12/12-04 від
27.12.2012 року та в ТОВ «Райз-Захід» по
договору поставки № К-27/12/12-02 від 27.12.2012
року здійснювалось в місці його
зберігання за адресою м.Рівне вул.Біла,
35 за таких обставин переміщення зерна в
момент його придбання не відбувалось,
що виключає необхідність обов'язкового
отримання сертифіката якості зерна та
продуктів його переробки.

Крім того, судом було встановлено, що в
Реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних за грудень 2012
року, що є невід'ємною частиною
декларації з ПДВ позивача були
відображені податкове зобов'язання по
операції продажу кукурудзи для ТОВ
«Агропромислова компанія
Співдружність Україна» у розмірі 1
036656,15 грн. Також вказаний реєстр
містить інформацію щодо податкового
кредиту позивача з придбання кукурудзи
у ТОВ «Вир» на суму 41304,37 грн. та ТОВ
«Райз-Захід» на суму 259032,40 грн. Вказані
операції знайшли своє відображення в
додатку 5 «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту у
розрізі контрагентів» та в Податковій
декларації позивача з ПДВ. З наведеного
слідує, що операції з придбання
кукурудзи у ТОВ «Вир» та ТОВ
«Райз-Захід» та подальший його продаж
ТОВ «Агропромислова компанія
Співдружність Україна» в грудні 2012
року є оподаткованою операцією за
основною ставкою ПДВ 20%.

З врахуванням встановлених обставин
справи та положень наведеного
законодавства, суд приходить до
висновку, що позивачем правомірно
сформовано податковий кредит на суму
300337,00 грн. по операціях позивача з
придбання кукурудзи у ТОВ «Вир» на суму
ПДВ 41304,37 грн. та ТОВ «Райз-Захід» на
суму ПДВ 259032,40 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги позивача про
визнання протиправним та скасування:

- податкового
повідомлення-рішення № від
08.10.2013р., в частині збільшення ПРАТ
«Рівне-Борошно» суми грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток приватних підприємств на суму
2 173 015,00 грн. з яких: 1 738 412,00 грн. - за
основним платежем та 434 603,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами);

- податкового
повідомлення-рішення № від 08.10.2013
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість по
вітчизняних товарах на загальну суму 450
505,50 грн. з яких: 300 337,00 грн. - за основним
платежем та 150 168,5 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) є
такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.94 КАС України
на користь позивача з Державного
бюджету стягується судовий збір у
розмірі 4588 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному від 08.10.2013 року № в
частині збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 1738412,00 грн. основного
зобов'язання та 434603,00 - штрафної
(фінансової) санкції.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному від 08.10.2013 року № -
повністю.

Присудити на користь позивача Приватне
акціонерне товариство "Рівне-Борошно"
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 4588 (чотири тисячі п'ятсот
вісімдесят вісім) грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Борискін
С.А.