Справа № 826/1224/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без
№ 826/1224/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі: судді Качура І.А.,
розглянувши адміністративний позов та
подані до нього документи
за позовомОСОБА_1 до Міністерства
внутрішніх справ України Управління
МВС України на Придніпровській
залізниці проскасування наказу № 1186
о/с від 06.07.2010р., визнання
неправомірними діїВ С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернувся ОСОБА_1 до
Міністерства внутрішніх справ України,
Управління МВС України на
Придніпровській залізниці, в якому
- визнати причини пропуску строку
звернення до суду поважними;
- визнати неправомірними дії
Міністерства внутрішніх справ України,
які полягають у звільненні ОСОБА_1 з
органів внутрішніх справ згідно наказу
від 06 липня 2010 року № 1186 о/с,
- скасувати наказ Міністерства
внутрішніх справ України від 06 липня 2010
року №1186 о/с по особовому складу;
- визнати неправомірними дії
Управління МВС України на
Придніпровській залізниці, які
полягають у притягненні ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності
згідно наказу від 05.07.2010р. № 405 та
накладення на нього дисциплінарного
- скасувати наказ Управління МВС
України на Придніпровській залізниці
від 05.07.2010р. №405;
- зобов'язати Міністерство
внутрішніх справ України змінити
підставу звільнення ОСОБА_1 та
звільнити останнього у зв'язку зі
скороченням штатів з 12 березня 2007 року.
Разом з позовною заявою позивачем
подано заяву про визнання причин
пропущення строку звернення до суду
поважними та поновлення пропущеного
строку звернення до суду.
Ознайомившись із позовною заявою
та поданими документами, з доводами
викладеними у заві про визнання причин
пропущення строку звернення до суду
поважними, суд прийшов до висновку про
необґрунтованість вказаного
клопотання, з огляду про наступне.
З позовного матеріалу
встановлено, що позивач з липня 2005 року
проходив службу на посаді заступника
начальника ОВБ на Придніпровській
залізниці ДВБ ГУБОЗ МВС України.
Наказом МВС України № 71 від
12.03.2007р. посаду, яку займав позивач
Відповідно до вимог пункту 21
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.07.1991 № 114,
наказом МВС України від 21.09.2007 № 1238 о/с
полковника міліції ОСОБА_1 відряджено в
розпорядження ЛУ на Придніпровській
залізниці УМВС України на транспорті.
За результатами службового
розслідування видано дисциплінарний
наказ УМВС від 05.05.2010р. № 405 про
порушення перед МВС України клопотання
про звільнення полковника міліції
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за п.
64 «є» (за порушення дисципліни).
Наказом МВС України від 06.07.2010р. №
1186 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів
внутрішніх справ за пунктом 64 «є»
(порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.
Згідно з висновком службового
розслідування від 05.07.2010р., проведеного
УМВС України на Придніпровській
залізниці, підставою для звільнення
ОСОБА_1 був невихід на службу без
поважних причин протягом тривалого
Суд звертає увагу на те, що
відповідно до пункту 15 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України від 06 липня 2005 року
№2747-ІV (КАС України) публічна служба - це
діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.
Так, до публічної служби у
встановлених випадках відноситься
державна служба. Так, за змістом статті
1 Закону України "Про державну службу"
від 16 грудня 1993 року №3723-XII державна
служба - це професійна діяльність осіб,
що займають посади в державних органах
та їх апараті з метою практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують зарплату за рахунок
державних коштів. Віднесення служби до
державної, тобто публічної, можливе,
якщо це: професійна діяльність осіб,
які її обіймають, здійснюється на
основі Конституції, законів та інших
нормативно-правових актів, за змістом
полягає у виконанні завдань та і
функцій держави, оплачується з
Разом з тим, як встановлено ст. 1
Закону України "Про міліцію", міліція в
Україні - державний озброєний орган
виконавчої влади, який захищає життя,
здоров'я, права і свободи громадян,
власність, природне середовище,
інтереси суспільства і держави від
протиправних посягань.
З огляду на наведене у зв'язку з
тим, що органи Міністерства внутрішніх
справ України є державними органами
виконавчої влади, службу в органах
внутрішніх справ України слід
розглядати як публічну службу.
Частиною 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
При цьому, строк звернення до
адміністративного суду - це проміжок
часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів. Після закінчення цього часу
особа не втрачає права звернутися із
адміністративним позовом, але у
задоволенні цього позову може бути
відмовлено на тій підставі, що
пропущено строк звернення.
Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
Водночас, для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк (частина
3 статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України).
адміністративного судочинства України
визначено наслідки пропущення строків
звернення до адміністративного суду.
Адміністративний позов, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала (частина 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

В той час, як поважними причинами
пропуску строку звернення до суду
відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
визнаються обставини, які є об'єктивно
непереборними та не залежать від
волевиявлення сторони і пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій.

З поданого до суду клопотання про
поновлення пропущеного строку
звернення до суду позивач зазначає, що
про звільнення з органів внутрішніх
справи йому стало відомо "наприкінці
2010р." Проте, в обґрунтування поважності
пропущеного строку звернення до суду
позивач зазначав, що оскільки наказом
МВС України № 71 від 12.03.2007 року посаду,
яку займав позивач, скорочено,
останній що вважав себе " достроково
звільненим з органів внутрішніх справ
у відповідності п. 8 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою КМ України від 29 липня 1991
року № 114.

Суд критично ставиться до таких
доводів позивача, з огляду про
наступне.

Як встановлено з поданих
позивачем документів, наказом МВС
України від 21.09.2007 № 1238 о/с полковника
міліції ОСОБА_1 відряджено в
розпорядження ЛУ на Придніпровській
залізниці УМВС України на транспорті.

Разом з тим, чинне законодавство
розмежовує поняття "звільнення" з
органів внутрішніх справ та
відрядження в розпорядження. Так, після
відрядження у розпорядження служба в
органах внутрішніх справ не
припиняється, а фактично змінюються
умови проходження такої служби, відтак
працівник міліції продовжує
виконувати певні обов'язки, і позивач
як полковник міліції на переконання
суду не міг не бути обізнаним з такими
обставинами.

Також, в заяві про визнання
причин пропущення строку звернення до
суду позивач покликався на те, що він не
знав про факт розгляду Окружним
адміністративним судом м. Києва справи
№2а-8783/11/2670 за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства внутрішніх справ України
про скасування наказу від 06.07.2010р. № 1186
о/с про звільнення ОСОБА_1 з органів
внутрішніх справ та зобов'язання
вчинити дії, поданого в інтересах
позивача адвокатом ОСОБА_2 в межах
укладеного між ОСОБА_1 та вказаним
адвокатом договору про надання
правової допомоги від 11.11.2010р.,
внаслідок неналежного виконання
адвокатом взятих на нього зобов'язань
по представництву інтересів позивача в
суді.

Суд критично ставиться до таких
доводів позивача, з огляду про
наступне.

Так, позивач у позовній заяві
підтверджує факт обізнаності про
звільнення з органів внутрішніх справ
ще у 2010р. та факт укладення договору
про надання правової допомоги від
11.11.2010р., а відтак на переконання суду
позивач як особа яка вважала, що
звільнення з органів внутрішніх справ
є незаконним, спірним наказом
порушуються його законні права та
інтереси була заінтересована у
скасуванні наказу про звільнення та
поновлення на службі у органах
внутрішніх справ і мала можливість
цікавитись виконанням адвокатом
зобов'язань щодо представництва його
інтересів в суді та запитувати у
адвоката інформацію щодо руху судової
справи за своїм позовом у суді.

Таким чином, аргументи позивача
про його необізнаність на протязі
трьох років про факт подачі ОСОБА_2 в
межах укладеного договору про надання
правової допомоги від 11.11.2010р. позову в
інтересах ОСОБА_1 та факт розгляду
судом вказаного позову, є
необґрунтованими, безпідставними та не
носять правового підґрунтя.

Водночас, посилання позивача на
місячний строк звернення до суду з
заявою про вирішення трудового спору,
встановленого ст. 233 КЗпП України, суд
не приймає до уваги, оскільки чинне
законодавство розмежовує поняття
"трудовий спір" та "публічно - правовий
спір з приводу прийняття, проходження
та звільнення з публічної (державної
служби)" та встановлює особливості
відповідних правовідносин.

Так, специфіка правового
регулювання відносин з приводу
прийняття, проходження та звільнення з
публічної (державної служби)
визначається спеціальними законами
України, а норми КЗпП України
застосовуються до них лише у випадках,
які не визначені спеціальним законом.

Таким чином, при визначені
питання щодо строку звернення до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом про визнання
протиправними та скасування наказів,
що стосуються звільнення з публічної
служби застосуванню підлягають норми,
визначені ст.99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За таких обставин, виходячи із
системного аналізу норм чинного
законодавства України, суд прийшов до
висновку про неповажність причин
пропущення строку звернення до суду з
даним позовом, а відтак і відсутність
правових підстав для поновлення строку
звернення до суду.

Суд також звертає увагу на те, що
встановлення процесуальних строків
законом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Відповідно до ч. 2 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України, позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Керуючись ст. 100, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду позовну заяву
ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх
справ України Управління МВС України
на Придніпровській залізниці про
скасування наказу № 1186 о/с від 06.07.2010р.,
визнання неправомірними дії.

У випадку оскарження ухвали позовні
матеріли будуть скеровані до
апеляційної інстанції разом з
апеляційною скаргою.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
І.А. Качур