Справа № 810/7103/13-а
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року 810/7103/13-а

Приміщення суду за адресою: місто Київ,
бульвар Лесі Українки, 26, зал судових
засідань № 1018

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Леонтовича А.М.

при секретарі -
Бончевій О.С.

за участю представників сторін:

від позивача:
Дегтяр І.П.

Швець
І.М. (за довіреністю)

від відповідача:
Шинкаренко Г.В. (за довіреністю)

Борисенко О.І. (за довіреністю)

Кашінцина Л.П. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом до проТрипільської
сільської ради Обухівського району
Київської області Кагарлицької
об'єднаної державної фінансової
інспекції визнання протиправною та
скасування вимоги, - В С Т А Н О В И В:

Трипільська сільська рада
Обухівського району Київської області
(далі - позивач) звернулась до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Кагарлицької об'єднаної державної
фінансової інспекції (далі -
відповідач) про визнання протиправною
та скасування вимоги Кагарлицької
об'єднаної державної фінансової
інспекції про усунення порушень від 10
липня 2013 року №28-16/1114.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що оскаржувана вимога є
протиправною, оскільки відповідачем
при визначені сум недоотриманих
доходів використані дані вартості
земельної ділянки, водночас чинним
законодавством передбачено, що орендна
плата за землю визначається на основі
нормативно-грошової оцінки земельної
ділянки. Крім того, підтвердженням щодо
суми нормативно-грошової оцінки
земельної ділянки є належним чином
оформлений витяг з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки, тоді як листи Держземагенства
не є належним доказом нормативної
грошової оцінки і не можуть бути
використані при визначені орендної
плати.

У судовому засіданні представник
позивача уточнив позовні вимоги,
просив визнати протиправними та
скасувати пункти 6, 7, 8, 9, 10, 11 вимоги
Кагарлицької ОДФІ про усунення
порушень від 10 липня 2013 року №28-16/1114 в
частині позицій щодо відшкодування
недоотриманих доходів сільським
бюджетом сум, а саме від: від
колективного сільськогосподарського
підприємства «Орія» 144673,06 грн., ОСОБА_6
2353,03 грн., суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_7 3021.30 грн., ОСОБА_8 6754,41
грн., громадської організації
«Товариство рибалок-любителів
«Карась» 7574,95 грн., ПП ОСОБА_11 2353,03 грн.,
ОСОБА_10 1545,86 грн. Уточнені позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача позов не
визнали, надали суду письмові
заперечення проти позову, в яких
зазначили, що посадові особи
Кагарлицької об'єднаної державної
фінансової інспекції при проведенні
ревізії та її оформленні діяли на
підставі, в порядку та у спосіб
визначений чинним законодавством.
Розрахунок сум недоотриманих доходів
здійснений на підставі належним чином
затвердженої нормативної грошової
оцінки земельних ділянок та підстав
для їх коригування або скасування не
має.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
врахувавши норми закону, які діяли на
момент виникнення правовідносин між
сторонами, суд вважає встановленими
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до матеріалів справи, у
період з 10 квітня по 28 травня 2013 року
посадовими особами Кагарлицької
об'єднаної державної фінансової
інспекції, відповідно до пункту 7.4.6.1
плану контрольно-ревізійної роботи
Держфінінспекції в Київській області
на перший квартал 2013 року та на
підставі направлень на проведення
ревізії від 29 березня 2013 року №83 та 84,
проведено ревізію виконання бюджету
та фінансово-господарської діяльності
Трипільської сільської ради за період
з 1 січня 2010 року по 1 квітня 2013 року.
Результати ревізії оформлені актом
ревізії від 3 червня 2013 року №21-31/130
(далі - акт ревізії) (а.с. 121-160).

У зв'язку із зафіксованими в акті
ревізії порушеннями, що полягають у
бездіяльності позивача щодо внесення
змін до договорів оренди земельних
ділянок з урахуванням нової
нормативно-грошової оцінки землі та
ставок орендної плати, визначених
рішенням Трипільської сільської ради
від 16 грудня 2011 року №62, Кагарлицькою
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією було надіслано на адресу
відповідача вимогу про усунення
виявлених ревізією порушень від 10
липня 2013 року № 21-16/1114 (а.с. 42-46),
скориговану листом від 24 вересня 2013
року №21-16/1527 (а.с. 40-41).

Вказаною вимогою позивача зобов'язано
забезпечити внесення змін до догорів
оренди укладених Трипільською
сільською радою з КСП «Орія», ОСОБА_6,
СПД ОСОБА_7, ОСОБА_8, громадською
організацією «Товариство
рибалок-любителів «Карась», ПП ОСОБА_11,
ОСОБА_10 та провести
претензійно-правову роботу щодо
відшкодування недоотриманих доходів
сільським бюджетом загалом у розмірі
170178,46 грн.

Позивач, не погоджуючись з розрахунком
сум недоотриманих доходів звернувся з
даним адміністративним позовом до
суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначені Законом
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII (далі -
Закон 2939)

Статус Державної фінансової інспекції
України, її функції та правові основи
діяльності визначені Законом України
від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» (далі
Закону України № 2939) та Положенням про
Державну фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23 квітня 2011 року № 499/2011.

Державна фінансова інспекція України
(Держфінінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України (далі - Міністр), входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державного
фінансового контролю (п.1 Положення про
Державну фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23 квітня 2011 року № 499/2011).

Головним завданням Державної
фінансової інспекції України
відповідно до статті 2 Закону 2939 є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і
достовірністю бухгалтерського обліку
і фінансової звітності у міністерствах
та інших органах виконавчої влади,
державних фондах, фондах
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, бюджетних
установах і суб'єктах господарювання
державного сектору економіки, а також
на підприємствах, в установах та
організаціях, які отримують
(отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Відповідно до пункту 2 постанови
Кабінету міністрів України від 20
квітня 2006 р. №550 «Про затвердження
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами»
інспектування полягає у
документальній і фактичній
перевірці певного комплексу або
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Пунктом 45 зазначеної Постанови
визначено, що у міру виявлення ревізією
порушень законодавства посадові особи
контролюючого органу, не чекаючи
закінчення ревізії, мають право усно
рекомендувати керівникам об'єкта
контролю невідкладно вжити заходів для
їх усунення та запобігання у
подальшому.

Згідно пункту 46 Постанови, якщо
вжитими в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, контролюючим органом у строк
не пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у

разі надходження заперечень
(зауважень) до нього - не пізніше ніж 3
робочих дні після надіслання
висновків на такі заперечення
(зауваження) надсилається об'єкту
контролю письмова вимога щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

У разі коли діями чи бездіяльністю
працівників об'єкта контролю державі
або підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб (пункт 49
Постанови).

Судом встановлено, що ревізію
здійснено за зверненням голови
Обухівської районної державної
адміністрації від 14 лютого 2013 року.
Повідомлення про проведення ревізії
направлено листом на адресу позивача
та зареєстроване у сільській раді 22
березня 2013 року №136. Позивачу у день
початку перевірки було вручено
програму перевірки, про що свідчить
підпис голови Трипільської сільської
ради від 1 квітня 2014 року (а.с. 105). Про
виявлені у ході ревізії порушення
відповідачем винесено оскаржувану
вимогу.

Таким чином, ревізія була проведена у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а посилання позивача на
порушення порядку проведення ревізії
не ґрунтується на фактичних обставинах
досліджених судом.

Спірні правовідносини, які виникли між
сторонами, щодо встановлення та
перегляду розміру орендної плати за
землю комунальної форми власності,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
Податковим кодексом України, Законом
України «Про оренду землі» та іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них.

Так, відповідно до статті 90 Земельного
кодексу України власники земельних
ділянок мають право передавати
земельну ділянку в оренду.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України «Про оренду
землі» встановлено, що орендна плата
за землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю
встановлюються за згодою сторін у
договорі оренди (крім строків внесення
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності,
які встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України

Згідно пункту 288.2 статті 288 Податкового
кодексу України платником орендної
плати є орендар земельної ділянки.

Так, статтею 22 Закону України «Про
оренду землі» закріплені різні форми
справляння орендної плати за землю, що
знаходиться у власності приватних
осіб, а також що знаходиться у
комунальній чи державній власності.
Цією статтею встановлено, що орендна
плата за земельні ділянки, що
перебувають у державній і комунальній
власності, справляється виключно у
грошовій формі.

Відповідно до статті 23 «Про оренду
землі» зміна орендної плати за
земельні ділянки, що перебувають у
власності фізичних та юридичних осіб,
переглядається за згодою сторін.

Щодо земельних ділянок, які
перебувають у власності держави чи
комунальної громади, таке положення
відсутнє.

Ставки, механізм справляння орендної
плати щодо земельних ділянок державної
та комунальної власності встановлено
Податковим кодексом України.

Згідно підпункту 9.1.10 Податкового
кодексу до загальнодержавних податків
та зборів відноситься плата за землю.

Пунктом 288.4. статті 288 Податкового
кодексу встановлено, що розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до пункту 288.5 Кодексу розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума
платежу: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом.

У силу положень пункту 288.1. статті 288
Податкового кодексу України підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

Базою оподаткування, відповідно до
пункту 271.1.1 Податкового кодексу, є
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно до
порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до пункту 288.5.1 статті 288
Податкового кодексу України, річна
сума орендної плати не може бути меншою
для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку.

Рішення рад щодо нормативної грошової
оцінки земельних ділянок офіційно
оприлюднюється відповідним органом
місцевого самоврядування до 15 липня
року, що передує бюджетному періоду, в
якому планується застосування
нормативної грошової оцінки земель або
змін (плановий період). В іншому разі
норми відповідних рішень
застосовуються не раніше початку
бюджетного періоду, що настає за
плановим періодом (пункт 271.2. статті 271
Податкового кодексу).

Отже, орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній чи
комунальній власності, є податковим
зобов'язанням. Механізм її визначення,
встановлення та перегляду має
особливий порядок, який відрізняється
від відносин зі справляння орендної
плати за землю на користь юридичних та
фізичних осіб. При цьому розмір
орендної плати за землі державної чи
комунальної власності не може бути
менше мінімальної суми орендного
платежу, встановленої законодавством з
питань оренди землі, та вираховується
на підставі нормативної грошової
оцінки земельної ділянки.

Відповідно до матеріалів справи, з 1
травня 2011 року, відповідно до рішення
Трипільської сільської ради від 28
квітня 2011 року «Про затвердження
нормативної грошової оцінки земель
Трипільської сільської ради
Обухівського району Київської
області» вступила нова нормативно
грошова оцінка земель сільської ради.

Рішенням від 16 грудня 2011 року №62
встановлено ставки орендної плати (а.с.
24).

Ревізією встановлено, що за договорами
оренди земельних ділянок, укладених
Трипільською сільською радою, які були
предметом перевірки, розмір орендної
плати не відповідає ставкам орендної
плати, визначених рішенням від 16 грудня
2011 року та нормативній грошовій оцінці
земельних ділянок.

Разом з тим, на момент проведення
ревізії змін до договорів оренди землі
стосовно перегляду розміру орендної
плати, у зв'язку зі зміною ставок
орендної плати та затвердження нової
нормативно-грошової оцінки не
здійснено.

За таких обставин Кагарлицькою
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією прийнято вимогу про
усунення порушень від 10 липня 2013 року
№21-16/1114. (а.с. 41-46)

Пунктом 6 вимоги Кагарлицької ОДФІ
позивача зобов'язано внести зміни до
договору оренди з КСП «Орія» щодо
врахування нової нормативно-грошової
оцінки землі та провести
претензійно-правову роботу щодо
відшкодування недоотриманих доходів
сільським бюджетом у розмірі 144673,06 грн.

Так, відповідно до договору оренди
землі від 22 червня 2005 року №54,
Орендодавець (Трипільська сільська
рада) надає, а Орендар (КСП «Орія»)
приймає у строкове платне володіння і
користування земельну ділянку,
необхідну Орендарю для розміщення
виробничої бази та розташування
об'єкту роздрібної торгівлі та
комерційних послуг (а.с. 70-72)

Відповідно до пункту 1.1. договору в
оренду КСП «Орія» для зазначених цілей
передаються 2 земельні ділянки: площею
3936,00 кв.м. та 14290 кв.м.

Відповідно до пункту 1.2. договору
нормативно-грошова оцінка земельних
ділянок не проведена.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що
розмір орендної плати складає 4500 грн.
на рік та у разі проведення грошової
оцінки земельної ділянки на території
Трипільської сільської ради орендна
плата встановлюється в розмірі 2% від
грошової оцінки земельних ділянок з
урахуванням щорічного коефіцієнту
інфляції.

Згідно пункту 3.6 договору розмір
орендної плати переглядається один раз
у п'ять років.

Рішенням Трипільської сільської ради
від 16 грудня 2011 року №62 було
встановлено наступні ставки розміру
плати за землю: для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(виробництва) - 4%, для ведення торгівлі
(непродовольча група) - 5% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки (а.с. 24).

Як вбачається з розрахунку
відповідача, сума недоотриманої від
надання в оренду КСП «Орія» земельних
ділянок за період з 1 січня по 31 грудня
2012 року та січень-березень 2013 року,
становить 144673,06 грн.(а.с. 117,194)

При цьому представник позивача
зазначив, що відповідачем при
здійсненні розрахунку недоотриманих
коштів орендної плати використано
інформацію отриману листом від
Управління Держземагенства в
Обухівському районі від 29 березня 2013
року №03-15/2383, у якому зазначено
вартість земельної ділянки, що є
еквівалентом цінності земельної
ділянки, вираженій у ймовірній сумі
грошей, яку може отримати продавець. За
таких обставин сума недоотриманих
доходів позивачем не відповідає
фактичним обставинам, у зв'язку з чим
Трипільська сільська рада позбавлена
можливості звернутись до суду з даними
розрахунками з метою стягнення
недоотриманих коштів.

Судом встановлено, що розрахунок
недоотриманих доходів відповідачем
здійснено на підставі довідки
Управління Держземагенства в
Обухівському районі від 22 квітня 2013
року №03-15/3024 (додаток 54 до акту ревізії),
відповідно до якої нормативна грошова
оцінка земельної ділянки наданої в
оренду КСП «Орія» площею 3936,00 кв.м.
становить 390824,32 грн., нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
площею 14290 кв.м. становить 2 956029,40 грн.
(а.с. 109-110).

Зазначена нормативна грошова оцінка
узгоджується із інформацією
відповідно до листа Держземагенства
від 29 березня 2013 року №03-15/2383,
отриманого на запит Трипільської
сільської ради. Посилання позивача на
сторінку 60 акту ревізії, як на
обґрунтування застосування
відповідачем під час розрахунків
вартості земельної ділянки для
визначення розміру недоотриманої
орендної плати, суд до уваги не приймає,
оскільки на зазначеній сторінці
цитуються пояснення голови
Трипільської сільської ради. Водночас
методика та документи на підставі яких
здійснено розрахунки висвітлені у
додатку 54 до акту ревізії.

Таким чином, судом не встановлено
порушень при здійсненні відповідачем
розрахунку недоотриманих доходів за
договором оренди 22 червня 2005 року №54
укладеного з КСП «Орія».

Пунктом 7 вимоги Кагарлицької ОДФІ
позивача зобов'язано внести зміни до
договору оренди з ОСОБА_6 щодо
врахування нової нормативно-грошової
оцінки землі та провести
претензійно-правову роботу щодо
відшкодування недоотриманих доходів
сільським бюджетом у розмірі 2353,03 грн.

21 березня 2003 року, між позивачем та
ОСОБА_6 укладений договір оренди
земельної ділянки площею 0.02га.
Земельна ділянка надається орендарю
для розміщення магазину.

Відповідно до умов договору, розмір
орендної сплати становить 2% від
грошової оцінки земельної ділянки.
Пунктом 8 договору встановлено, що
зміна, припинення, поновлення та
розірвання договору провадиться у
відповідності з Законом України «Про
оренду землі».

Рішенням Трипільської сільської ради
від 16 грудня 2011 року №62 було
встановлено наступні ставки розміру
плати за землю: для ведення торгівлі, у
тому числі горілчаними та тютюновими
виробами - 5.5% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки.

Відповідно до довідки Управління
Держземагенства у Обухівському районі
від 22 квітня 2013 року №03-15/3024 нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
площею 0,2 га становить 48265,32 грн. (а.с.
109-110).

Як вбачається з розрахунку
відповідача, сума недоотриманої від
надання в оренду ОСОБА_6 земельної
ділянки за період з 1 січня по 31 грудня
2012 року та січень-березень 2013 року,
становить 2353,03 грн. (а.с. 203)

У ході перевірки встановлено, що
позивачем змін до договору, з метою
приведення розміру орендної плати у
відповідність з вимогами Податкового
кодексу та рішення Трипільської
сільської ради від 16 грудня 2011 року, не
здійснено. Доказів, щодо порушення
відповідачем розрахунку сум
недоотриманих доходів не надано.

Зазначена ставка орендної плати за
землю є нижчою, ніж передбачено
законом, отже відповідачем правомірно
визначено суму недоотриманої орендної
плати.

Пунктом 8 вимоги Кагарлицької ОДФІ
позивача зобов'язано внести зміни до
договору оренди з СПД ОСОБА_7 щодо
врахування нової нормативно-грошової
оцінки землі та провести
претензійно-правову роботу щодо
відшкодування недоотриманих доходів
сільським бюджетом у розмірі 3021,30 грн.

Судом встановлено, що позивачем
укладено договір оренди від 24 жовтня 2003
року, відповідно до якого Орендодавець
(Трипільська сільська рада) надає, а
Орендар (суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_7)
приймає у строкове платне володіння і
користування земельну ділянку,
необхідну Орендарю для будівництва
мисливсько-рибальського комплексу у
розмірі 5000 кв.м. (а.с. 80-82)

Пунктом 5.2 встановлено, що розмір
орендної плати становить 0.20 грн. за
один кв.м. на рік.

Відповідно до пункту 5.7 договору, умови
щодо розміру орендної плати
переглядаються сторонами за їх
взаємною згодою

Ставку податку на будівництво
мисливсько-рибальського комплексу,
відповідно до рішення Трипільської
сільської ради від 16 грудня 2011 року №62,
встановлено на рівні 3% (а.с. 24).

Відповідно до довідки Управління
Держземагенства у Обухівському районі
від 22 квітня 2013 року №03-15/3024 нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
площею 5000 кв.м. становить 605410,49 грн. (а.с.
109-110).

Як вбачається з розрахунку
відповідача, сума недоотриманої від
надання в оренду ОСОБА_7 земельної
ділянки за період з 1 січня по 31 грудня
2012 року та січень-березень 2013 року,
становить 3021,31 грн.(а.с. 201).

У ході перевірки встановлено, що
позивачем змін до договору, з метою
приведення розміру орендної плати у
відповідність з вимогами Податкового
кодексу та рішення Трипільської
сільської ради від 16 грудня 2011 року, не
здійснено. Доказів, щодо порушення
відповідачем порядку розрахунку сум
недоотриманих доходів не надано.

Пунктом 8 вимоги Кагарлицької ОДФІ
позивача зобов'язано внести зміни до
договору оренди з ФОП ОСОБА_8 щодо
врахування нової нормативно-грошової
оцінки землі та провести
претензійно-правову роботу щодо
відшкодування недоотриманих доходів
сільським бюджетом у розмірі 6754,41 грн.

22 червня 2005 року, позивачем укладено
договір оренди, відповідно до якого
Орендодавець (Трипільська сільська
рада) надає, а Орендар (ОСОБА_8) приймає у
строкове платне володіння і
користування земельну ділянку площею
0,0564 га, необхідну Орендарю для
утримання та обслуговування магазину
продовольчих товарів (а.с. 76-78)

Пунктом 3.1 договору встановлено, що
розмір орендної плати складає 450 грн. на
рік. У разі проведення грошової оцінки
земельної ділянки на території
Трипільської сільської ради орендна
плата встановлюється у розмірі 2% від
грошової оцінки земельних ділянок у
красуванням коефіцієнту інфляції.

Відповідно до пункту 3.6 договору,
розмір орендної плати переглядається
один раз у п'ять років.

Рішенням Трипільської сільської ради
від 16 грудня 2011 року №62 було
встановлено наступні ставки розміру
плати за землю: для ведення торгівлі, у
тому числі горілчаними та тютюновими
виробами -5.5% від нормативної грошової
оцінки землі.(а.с. 24)

Відповідно до довідки Управління
Держземагенства у Обухівському районі
від 22 квітня 2013 року №03-15/3024 нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
площею 564 кв.м. становить 169346,60 грн.(а.с.
109-110).

Як вбачається з розрахунку
відповідача, сума недоотриманої від
надання в оренду ОСОБА_8 земельної
ділянки ділянок за період з 1 січня по 31
грудня 2012 року та січень-березень 2013
року, становить 6754,41 грн.(а.с. 202)

Ревізією встановлено, що позивачем
змін до договору, з метою приведення
розміру орендної плати у відповідність
з вимогами Податкового кодексу та
рішення Трипільської сільської ради
від 16 грудня 2011 року, не здійснено.
Доказів щодо проведення позовної
роботи з орендарями не надано.

Пунктом 8 вимоги Кагарлицької ОДФІ
позивача зобов'язано внести зміни до
договору оренди з громадською
організацією «Товариство
рибалок-любителів «Карась» щодо
врахування нової нормативно-грошової
оцінки землі та провести
претензійно-правову роботу щодо
відшкодування недоотриманих доходів
сільським бюджетом у розмірі 7574,95 грн.

Так, за договором від 24 грудня 2008 року
№60, відповідно до якого Орендодавець
(Трипільська сільська рада) надає, а
Орендар (Громадська організація
«Карась») приймає у строкове платне
володіння і користування земельну
ділянку площею 0,50 га, необхідну
Орендарю для розміщення човнової
станції. (а.с. 73-74).

Пунктом 4.2 встановлено, що річна
орендна плата за землю встановлюється
у розмірі 3% від експертної грошової
оцінки та складає 3327,00 грн. Розмір
орендної плати переглядається не
частіше одного разу на рік (пункт 4.5
договору).

Відповідно до довідки Управління
Держземагенства у Обухівському районі
від 22 квітня 2013 року №03-15/3024 нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
площею 0,50 га становить 355712,91грн. (а.с.
109-110).

Як вбачається з розрахунку
відповідача, сума недоотриманої від
надання в оренду ГО «Товариство
рибалок-любителів «Карась» земельної
ділянки за період з 1 січня по 31 грудня
2012 року та січень-березень 2013 року,
становить 7574,95 грн.

Позивач, вказуючи на протиправність
висновків ревізорів щодо сум
недотриманих доходів, зазначив, що
«Товариство рибалок-любителів
«Карась» є неприбутковою організацією
і ставка орендної плати з моменту
укладення договору не змінилась і
становить 3%.

Судом встановлено, що відповідно до
пункту 1.2 Статуту Громадської
організації «Товариство
рибалок-любителів «Карась» товариство
діє на добровільних засадах на основі
членства не маючи на меті отримання
прибутку. (а.с. 89). Рішенням від 6 червня
№550/1078 ДПІ в Обухівському районі
вказане товариство внесено до Реєстру
неприбуткових організацій (а.с. 87).

Рішенням Трипільської сільської ради
від 16 грудня 2011 року №62 для
неприбуткових підприємств та
організацій встановлено ставку
орендної плати у розмірі 3%. (а.с. 24).

Водночас, як вбачається з акту ревізії
та розрахунку недоотриманої суми від
надання в оренду земельної ділянки (а.с
195), відповідачем при визначені розміру
недоотриманої орендної плати
застосовано ставку 3%.

Таким чином, розмір орендної плати
перевіряючими визначено у
відповідності до норм Податкового
кодексу та ставок закріплених рішенням
Трипільської сільської ради.

При цьому, позивачем, дій спрямованих
на внесення змін до договору з
урахуванням нової нормативно-грошової
оцінки, не здійснено, доказів на
підтвердження претензійно-позовної
роботи щодо стягнення сум
недоотриманих коштів не надано.

Пунктом 10 вимоги Кагарлицької ОДФІ
позивача зобов'язано внести зміни до
договору оренди з ПП ОСОБА_11 щодо
врахування нової нормативно-грошової
оцінки землі та провести
претензійно-правову роботу щодо
відшкодування недоотриманих доходів
сільським бюджетом у розмірі 4255,85 грн.

Відповідно до договору укладеного між
Трипільською сільською радою та
суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_11,
орендодавець (Трипільська сільська
рада) надає, а Орендар (ОСОБА_11) приймає
у строкове платне володіння і
користування земельну ділянку площею
0,04 га, необхідну Орендарю для
будівництва продуктового магазину.
(а.с. 79)

Пунктом 2.1 встановлено, що річна
орендна плата за землю встановлюється
у розмірі 2% від грошової оцінки
земельної ділянки. Розмір орендної
плати визначається за домовленістю
сторін, проте не може бути меншим від
розміру, встановленого чинним
законодавством (пункт 2.3 договору)

Відповідно до довідки Управління
Держземагенства у Обухівському районі
від 26 квітня 2013 року №03-15/2815 нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
площею 0,04 га становить 120103,97грн. (а.с.
114-115).

Рішенням Трипільської сільської ради
від 16 грудня 2011 року №62 було
встановлено наступні ставки розміру
плати за землю: для ведення торгівлі, за
виключенням горілчаних та тютюнових
виробів - 4.5% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки (а.с. 24)

Таким чином, ставки орендної плати за
землю передбачені договором є нижчими,
ніж встановлено законом.

Як вбачається з розрахунку
відповідача, сума недоотриманої від
надання в оренду ПП ОСОБА_11 земельної
ділянки за період з 1 січня по 31 грудня
2012 року та січень-березень 2013 року,
становить 4255,85 грн.(а.с. 200)

У ході перевірки встановлено, що
позивачем змін до договору, з метою
приведення розміру орендної плати у
відповідність з вимогами Податкового
кодексу та рішення Трипільської
сільської ради від 16 грудня 2011 року, не
здійснено.

Пунктом 11 вимоги Кагарлицької ОДФІ
позивача зобов'язано внести зміни до
договору оренди земельної ділянки по
АДРЕСА_1, укладений з ФОП ОСОБА_10 щодо
врахування нової нормативно-грошової
оцінки землі та провести
претензійно-правову роботу щодо
відшкодування недоотриманих доходів
сільським бюджетом у розмірі 1545,86 грн.

Відповідно до матеріалів справи, 17
серпня 2011 року позивачем було укладено
договір оренди, у силу якого
Орендодавець (Трипільська сільська
рада) надає, а Орендар (ФОП ОСОБА_10)
приймає у строкове платне володіння і
користування земельну ділянку,
необхідну Орендарю для будівництва
банкетного залу та магазину
продуктових товарів. Розмір земельної
ділянки становить 0.05 га (500 кв.м.). (а.с.
67-68)

Пунктом 3.1 встановлено, що річна
орендна плата становить 18015,60 грн.
Відповідно до пункту 3.2 договору, річна
орендна плата встановлюється у розмірі
12% від її нормативно-грошової оцінки з
урахуванням щорічного коефіцієнта
інфляції.

Також, 5 грудня 2002 року, було укладено
договір оренди, відповідно до якого
Орендодавець (Трипільська сільська
рада) надає, а Орендар (ОСОБА_10) приймає
у строкове платне володіння і
користування земельну ділянку,
необхідну Орендарю для будівництва
магазину в АДРЕСА_1. Розмір земельної
ділянки становить 0,0365 га (а.с. 69).

Відповідно до довідки Управління
Держземагенства у Обухівському районі
від 22 квітня 2013 року №03-15/3024 та від 26
квітня 2013 року №03-15/2815, нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
площею 0,05 га за договором від 17 серпня
2011 року становить 150129,97 грн. (а.с. 109-110),
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки площею 0,0365 га за договором від 5
грудня 2002 року становить 109594,88 грн.(а.с.
144-115).

Рішенням Трипільської сільської ради
від 16 грудня 2011 року №62 було
встановлено наступні ставки розміру
орендної плати: для кафе, барів,
ресторанів, банкетних залів та готелів
- 6% та здійснення продажу товарів
продовольчої групи ( за виключенням
тютюнових та горілчаних виробів) - 4.5%
(а.с. 24).

Як вбачається з розрахунку
відповідача, сума недоотриманої від
надання в оренду ОСОБА_10 земельних
ділянок за період з 1 січня по 31 грудня
2012 року та січень-березень 2013 року,
становить 1545,86 грн. (а.с. 118).

Судом встановлено, що при розрахунку
недоотриманих сум орендної плати
відповідачем враховано
нормативно-грошову оцінку обох
земельних ділянок, при цьому
розрахунок проведено із застосуванням
ставки у розмірі 6%.

При цьому, представник відповідача
зазначив, що Трипільською сільською
радою рішенням від 31 липня 2013 року №28
змінено ставки орендної плати в
договорі оренди від 5 грудня 2002 року на
4.5%. Та при перерахунку суми орендної
плати, станом на 1 квітня 2013 року сума
недоотриманого доходу за вказаним
договором становить 38.98 грн.

Позивач, стверджуючи про помилковість
висновків перевіряючи щодо
недоотриманої орендної плати за
договором від 5 грудня 2002 року,
зазначав, що перевіряючими розрахунок
орендної плати здійснено на підставі
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки за договором від 17 серпня 2011
площею 0.05 га.

Як вбачається з додатку 54 до акту
ревізії, зокрема даних розрахунку суми
недоотриманої орендної плати,
відповідачем за основу взята
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки за АДРЕСА_1 (а.с. 118)

У судовому засідання представник
відповідача зазначила, що у вимозі
Кагарлицької ДФІ про усунення порушень
від 10 липня 2013 року мала місце технічна
помилка, та земельну ділянку за АДРЕСА_1
помилково вказано АДРЕСА_1. Водночас,
зазначена описка не вплинула на
кількісні показники розрахунку
орендної плати.

Ревізією також встановлено, що
позивачем змін до договору, з метою
приведення розміру орендної плати у
відповідність з вимогами Податкового
кодексу та рішення Трипільської
сільської ради від 16 грудня 2011 року, не
здійснено, претензійно-позовної роботи
щодо стягнення недоотриманих сум не
проведено.

Відповідно до статті 29 Закону України
«Про місцеве самоврядування» до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать,
зокрема, управління в межах, визначених
радою, майном, що належить до
комунальної власності відповідних
територіальних громад.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве
самоврядування» встановлено, що до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад також належать:
підготовка і внесення на розгляд ради
пропозицій щодо встановлення ставки
земельного податку, справляння плати
за землю;

У контексті з вищенаведеним, суд
зазначає, що саме на сільську раду
покладені обов'язки щодо використання
належного їй на праві колективної
власності майна, зокрема земельних
ділянок, у найбільш сприятливій формі,
з урахуванням вимог податкового та
іншого законодавства.

За таких обставин судом встановлено, що
позивачем здійснення належних та
достатніх заходів, спрямованих на
зміну або розірвання договорів оренди,
не забезпечено, у результаті чого
сільським бюджетом було недоотримано
доходів з орендної плати у розмірі
170178,46 грн.

Відповідно до частини першої статті 203
Цивільного кодексу України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно зі статтею 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до статті 651 цього Кодексу
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Також, згідно ст. 652 Цивільного кодексу
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору.

Статтею 632 Цивільного кодексу України
передбачено, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування.

Відповідно до статті 30 Закону України
«Про оренду землі» зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Крім того, згідно з пунктом 13 Типового
договору оренди землі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 березня 2004 року №220, розмір
орендної плати переглядається у разі
зміни розмірів земельного податку,
підвищення цін і тарифів, зміни
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством, та в інших випадках,
передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 статті 73 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» акти міської ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Отже, рішення Трипільської сільської
ради щодо визначення ставок орендної
плати є обов'язковими до виконання як
суб'єктами господарювання-орендарями
земельних ділянок так і для особи, що
прийняла таке рішення.

Суд зазначає, що за договорами, щодо
яких позивача зобов'язано внести зміни,
передбачена можливість збільшення
розміру орендної плати, а орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, тому законодавча зміна
мінімального розміру цієї плати, у тому
числі зміна методики її розрахунку, є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

Відповідно до цивільного
законодавства, умови договорів, у тому
числі договорів оренди земельної
ділянки державної чи комунальної
власності, не можуть суперечити
вимогам закону. При цьому, нормами
Цивільного кодексу та, власне,
договорами передбачено можливість
зміни умов договору за рішенням суду
або на вимогу однієї із сторін у
випадках встановлених договором або
законом.

З урахуванням наведеного, доводи
позивача про відсутність підстав для
внесення змін до договорів оренди
земельних ділянок щодо розміру
орендної плати не ґрунтуються на
вимогах закону.

Відповідно частини 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, що були чинними
на момент виникнення спірних
правовідносин між сторонами, зважаючи
на взаємний та достатній зв'язок
доказів у їх сукупності, та враховуючи,
що органом державної фінансової
інспекці доведено законність та
обґрунтованість прийнятого рішення,
суд дійшов висновку, що
адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі проголошення
лише вступної та резолютивної частини
постанови або прийняття постанови у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя (підпис)
Леонтович А.М.

Повний текст постанови
виготовлено 4 лютого 2014 року