Справа № 808/8729/13-а
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року о/об 12 год. 39 хв.Справа №
808/8729/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Горобцової Я.В., за участю секретаря
судового засідання Колесникової С.Г.,

за участю

представника позивача - А.В. Матюха,

представника відповідача - Р.М. Аксарін

розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Капітал-Холдінг СА»

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Запоріжжя
Головного управління Міндоходів в
Запорізькій області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Капітал-Холдинг СА» (далі - позивач або
ТОВ «Капітал-Холднг СА») до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Запоріжжя
Головного управління Міндоходів в
Запорізькій області (далі - відповідач
або ДПІ у Шевченківському районі
м.Запоріжжя), в якому позивач просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Запоріжжя
Головного управління Міндоходів в
Запорізькій області від 03.07.2013
№/14534 (форма «В3»); присудити на
користь позивача відшкодування
судових витрат у вигляді сплаченого
судового збору в сумі 2 294,00грн. за
рахунок Державного бюджету України,
шляхом їх безспірного списання
органами Державної казначейської
служби України з рахунків відповідача
(за рахунок бюджетних асигнувань).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
право на бюджетне відшкодування
відповідно до вимог Податкового
кодексу України не залежить від обліку
основних фондів на 10 рахунку
бухгалтерського обліку та від моменту
введення в експлуатацію основних
фондів.

Заперечуючи проти позовних вимог з
підстав, викладених в письмових
запереченнях, відповідач зазначає, що
установки для кондиціювання повітря в
кількості 3 шт., які позивач придбав
відповідно до ВМД №112050000/2013/003181 від
19.02.2013 у нерезидента - K.J. «Hansen
GmbH» Kirchberger Str 2 55481 Rodern (Німеччина), станом
на час проведення перевірки не введено
в експлуатацію та обліковується по
рахунку 15 «Капітальні інвестиції».
Крім того, позивач зареєстрований як
платник ПДВ менше ніж за 12 календарних
місяців до місяця, за наслідками якого
подана заява на бюджетне
відшкодування, що, на думку
відповідача, позбавляє ТОВ
«Капітал-Холдинг СА» права на бюджетне
відшкодування за березень 2013 року.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2013 року відкрито провадження в
адміністративній справі та призначено
справу до розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував з підстав,
викладених в письмових запереченнях,
та просив суд відмовити у задоволенні
позову.

На підставі частини третьої статті 160
КАС України в судовому засіданні 23
січня 2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Капітал-Холдинг СА»
25.01.2005 зареєстроване як юридична особа
Виконавчим комітетом Запорізької
міської ради за адресою: 69120, Запорізька
обл., м.Запоріжжя, вул. Авраменка, буд. 18,
кв. 54, ідентифікаційний код - 33328196.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
№200048960 НБ №501680 позивач є платником
податку на додану вартість з 29 травня
2012 року.

На підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та п. 200.11
ст. 200 Податкового кодексу України
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку правомірності
нарахування ТОВ «Капітал-Холдинг СА»
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів у сумі 366 519,00грн.,
відображено в податковій декларації з
ПДВ за березень 2013, поданій за
відповідний звітний (податковий)
період (вх. № від 17.04.2013) та
правомірності нарахування від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту податкової декларації з
податку на додану вартість у сумі 407
442грн., відображеного в податковій
декларації з ПДВ за лютий 2013 року,
поданій за відповідний звітний
(податковий) період (вх. № від
19.03.2013).

За результатами перевірки складено Акт
№4/1540/33328196 від 05.06.2013.

Згідно висновків перевірки
встановлено порушення позивачем п. 200.5
ст. 200 ПК України в частині відсутності
права на отримання бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів за березень 2013
року у розмірі 366 519грн.; п. 200.4 ст. 200 ПК
України та п.п. 4.6.6 п. 4.6 ст. 4 Наказу
Міністерства фінансів України №1492 від
25.11.2011 «Про затвердження форми та
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість» підприємством ТОВ
«Капітал-Холдинг СА» занижено суму
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
березень 2013 року у сумі 366 519грн.

В подальшому, в ході розгляду
заперечень ТОВ «Капітал-Холдинг СА»
від 11.06.2013 №58/06/13 (вх. Від 11.06.2013 №465/10) до
Акту перевірки від 05.06.2013 №4/1540/33328196,
відповідно до п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК
України, проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування ТОВ
«Капітал-Холдинг СА» бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів у сумі 366 519,00грн.,
відображеного в податкові декларації в
ПДВ за березень 2013 року, подані за
відповідний звітний (податковий)
період (вх. № від 17.04.2013) та
правомірності нарахування від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту податкової декларації з
податку на додану вартість у сумі 407
442грн., відображеного в податковій
декларації з ПДВ за лютий 2013 року,
поданій за відповідний звітний
(податковий) період (вх. № від
19.03.2013).

За результатами перевірки складено Акт
№17/1540/33328196 від 21.06.2013.

Згідно висновків перевірки позивачем
порушено п. 200.5 ст. 200 ПК України в
частині відсутності права на отримання
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів за березень 2013
року у розмірі 366 519грн.; п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України та п. 4.6.6 п.
4.6 ст. 4 Наказу Міністерства фінансів
України №1492 від 25.11.2011 «Про
затвердження форми та Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість» підприємством ТОВ
«Капітал-Холдинг СА» занижено суму
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
березень 2013 року у сумі 366 519грн.

На підставі Акту №4/1540/33328196 від 05.06.2013 та
Акту №17/1540/33328196 від 21.06.2013 відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення №/14534 від
03.07.2013, яким відмовлено у наданні
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 366 519грн.

Судом встановлено, що між ТОВ
«Капітал-Холдинг СА» та компанією «K.J.
Hansen Gmbh» 29.10.2012 укладено
зовнішньоекономічний контракт
№ОВJ-04-30-00102. Згідно умов контракту
позивач придбав товар - три комплекти
установки для кондиціювання повітря в
приміщенні, до складу якої входять
вентилятор з двигуном та прилади для
змінювання температури і вологості
повітря та кондиціонер. Згідно ВМД ІМ 40
ДЕ 112050000/2013/003181 від 19.02.2013 товар
розмитнено на Запорізькій митниці.

17.04.2013 ТОВ «Капітал-Холдинг СА» подано
до ДПІ у Шевченківському районі
м.Запоріжжя податкову декларацію з
податку на додану вартість за березень
2013 року, в рядку 23.2 якої задекларована
сума, що підлягає бюджетному
відшкодуванню у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів у розмірі 366 519грн.

Згідно даних Додатка 2 до декларації з
ПДВ за березень 2013 період виникнення
залишку від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, за вирахуванням суми податку,
яка підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду,
- лютий 2013 року. Згідно даних Додатка 3
до декларації частина залишку
від'ємного значення, фактично сплачена
отримувачем товарів/послуг
постачальникам товарів/послуг або до
Державного бюджету України та не
погашена податковими зобов'язаннями
попередніх звітних (податкових)
періодів або не брала участі у
розрахунках бюджетного відшкодування,
становить 366 519 грн.

В рядку 20.2 податкової декларації з ПДВ
за лютий 2013 (вх.№ від 19.03.2013)
платником задекларовано від'ємне
значення різниці, що зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду
(переноситься до рядка 21.1 декларації
наступного звітного (податкового)
періоду) у розмірі 407 442грн.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

За приписами п. 200.3 означеної статті при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Згідно п.200.4 ст. 200 ПК України якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то: а)
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

При цьому за правилами п. 200.5 ст. 200 ПК
України не мають права на отримання
бюджетного відшкодування особи, які:
були зареєстровані як платники цього
податку менш ніж за 12 календарних
місяців до місяця, за наслідками якого
подається заява на бюджетне
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів); мали
обсяги оподатковуваних операцій за
останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є платником податку на додану
вартість з 29 травня 2012 року. Таким
чином, для отримання позивачем права на
бюджетне відшкодування останній має
придбати або спорудити майно, що
належить до основних фондів.

За змістом ст. 139 Господарського
кодексу України майном у цьому Кодексі
визнається сукупність речей та інших
цінностей (включаючи нематеріальні
активи), які мають вартісне визначення,
виробляються чи використовуються у
діяльності суб'єктів господарювання та
відображаються в їх балансі або
враховуються в інших передбачених
законом формах обліку майна цих
суб'єктів. Залежно від економічної
форми, якої набуває майно у процесі
здійснення господарської діяльності,
майнові цінності належать до основних
фондів, оборотних засобів, коштів,
товарів. Основними фондами виробничого
і невиробничого призначення є будинки,
споруди, машини та устаткування,
обладнання, інструмент, виробничий
інвентар і приладдя, господарський
інвентар та інше майно тривалого
використання, що віднесено
законодавством до основних фондів.

Згідно визначень, що містяться у ст. 14
Податкового кодексу України, основні
засоби - матеріальні активи, у тому
числі запаси корисних копалин наданих
у користування ділянок надр (крім
вартості землі, незавершених
капітальних інвестицій, автомобільних
доріг загального користування,
бібліотечних і архівних фондів,
матеріальних активів, вартість яких не
перевищує 2500 гривень, невиробничих
основних засобів і нематеріальних
активів), що призначаються платником
податку для використання у
господарській діяльності платника
податку, вартість яких перевищує 2500
гривень і поступово зменшується у
зв'язку з фізичним або моральним зносом
та очікуваний строк корисного
використання (експлуатації) яких з дати
введення в експлуатацію становить
понад один рік (або операційний цикл,
якщо він довший за рік).

Згідно визначень, що містить п .4
Положення (стандарт) бухгалтерського
обліку 7 «Основні засоби», затверджене
Наказом Міністерства фінансів України
27.04.2000 №92, основні засоби - матеріальні
активи, які підприємство/установа
утримує з метою використання їх у
процесі виробництва/діяльності або
постачання товарів, надання послуг,
здавання в оренду іншим особам або для
здійснення адміністративних і
соціально-культурних функцій,
очікуваний строк корисного
використання (експлуатації) яких
більше одного року (або операційного
циклу, якщо він довший за рік). Об'єкт
основних засобів - це: закінчений
пристрій з усіма пристосуваннями і
приладдям до нього; конструктивно
відокремлений предмет, призначений для
виконання певних самостійних функцій;
відокремлений комплекс конструктивно
з'єднаних предметів однакового або
різного призначення, що мають для їх
обслуговування загальні
пристосування, приладдя, керування та
єдиний фундамент, унаслідок чого кожен
предмет може виконувати свої функції, а
комплекс - певну роботу тільки в складі
комплексу, а не самостійно; інший актив,
що відповідає визначенню основних
засобів, або частина такого активу, що
контролюється
підприємством/установою.

За правилами п. 44.1 ст. 44 ПК України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Призначення і порядок ведення рахунків
бухгалтерського обліку для
узагальнення методом подвійного
запису інформації про наявність і рух
активів, капіталу, зобов'язань та факти
фінансово-господарської діяльності
підприємств, організацій та інших
юридичних осіб (крім банків, бюджетних
установ та підприємств, які відповідно
до законодавства складають фінансову
звітність за міжнародними стандартами
фінансової звітності) незалежно від
форм власності, організаційно-правових
форм і видів діяльності, а також
виділених на окремий баланс філій,
відділень та інших відособлених
підрозділів юридичних осіб (далі -
підприємства) встановлює Інструкція
про застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів,
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій,
затверджена Наказом Міністерства
фінансів України 30.11.1999 №291 (далі -
Інструкція №291 від 30.11.1999).

Так, Інструкція із застосування Плану
рахунків спрямована на забезпечення
єдності відображення однорідних за
змістом господарських операцій на
відповідних синтетичних рахунках і
субрахунках.

Відповідно до Розділу «Необоротні
активи» Інструкції №291 від 30.11.1999
рахунки цього класу призначені для
узагальнення інформації про наявність
і рух основних засобів, інших
необоротних матеріальних активів,
нематеріальних активів,
довгострокових фінансових інвестицій,
капітальних інвестицій,
довгострокової дебіторської
заборгованості та інших необоротних
активів, а також зносу необоротних
активів.

На рахунках цього класу з відповідним
веденням аналітичного обліку
узагальнюється інформація про
наявність і рух необоротних активів,
належних підприємству на праві
власності, отриманих на праві
господарського відання, на праві
оперативного управління, отриманих у
фінансовий лізинг, у довірче
управління чи за договором оренди
цілісного майнового комплексу.
Господарські організації (крім
державних (казенних) та комунальних
підприємств) на окремих субрахунках
третього порядку відповідних
субрахунків із зазначенням належності
до державної та/або комунальної
власності відображають контрольовані
ними (що перебувають у їх володінні
та/або користуванні) необоротні активи,
що є об'єктами права державної або
комунальної власності, і які не увійшли
до статутних капіталів господарських
товариств, створених у процесі
приватизації (корпоратизації).

Рахунок 10 «Основні засоби» призначено
для обліку й узагальнення інформації
про наявність та рух власних або
отриманих на умовах фінансової оренди
об'єктів і орендованих цілісних
майнових комплексів, які віднесені до
складу основних засобів, а також
об'єктів інвестиційної нерухомості.

До основних засобів належать
матеріальні активи, які підприємство
утримує з метою використання їх у
процесі виробництва або постачання
товарів і послуг, надання в оренду
іншим особам або для здійснення
адміністративних і
соціально-культурних функцій,
очікуваний строк корисного
використання (експлуатації) яких
більше одного року (або операційного
циклу, якщо він довший за рік).

Методологічні засади формування в
бухгалтерському обліку інформації про
основні засоби визначені в Положенні
(стандарті) бухгалтерського обліку 7
«Основні засоби».

За дебетом рахунку 10 «Основні засоби»
відображається надходження (придбаних,
створених, безоплатно отриманих)
основних засобів на баланс
підприємства, які обліковуються за
первісною вартістю, сума витрат, яка
пов'язана з поліпшенням об'єкта
(модернізація, модифікація, добудова,
дообладнання, реконструкція тощо), що
призводить до збільшення майбутніх
економічних вигод, первісно очікуваних
від використання об'єкта; сума дооцінки
вартості об'єкта основних засобів, за
кредитом - вибуття основних засобів
внаслідок продажу, безоплатної
передачі або невідповідності
критеріям визнання активом, а також у
разі часткової ліквідації об'єкта
основних засобів, сума уцінки основних
засобів. За дебетом рахунку 10 «Основні
засоби» також відображається сума
створеного забезпечення, зокрема на
передбачену законодавством
рекультивацію порушених земель.

Відповідно до методологічних засад
формування в бухгалтерському обліку
інформації про основні засоби, інші
необоротні матеріальні активи та
незавершені капітальні інвестиції в
необоротні матеріальні активи, а також
розкриття інформації про них у
фінансовій звітності, визначених у
Положенні (стандарті) бухгалтерського
обліку 7 «Основні засоби»,
затвердженого Наказом Міністерства
України №92 від 27.04.2000 (далі - Положення
№92), основні засоби - матеріальні
активи, які підприємство/установа
утримує з метою використання їх у
процесі виробництва/діяльності або
постачання товарів, надання послуг,
здавання в оренду іншим особам або для
здійснення адміністративних і
соціально-культурних функцій,
очікуваний строк корисного
використання (експлуатації) яких
більше одного року (або операційного
циклу, якщо він довший за рік).

Водночас, Рахунок 15 «Капітальні
інвестиції» призначений для обліку
витрат на придбання або створення
матеріальних і нематеріальних
необоротних активів.

Рахунок 15 «Капітальні інвестиції» має
такі субрахунки:

151 «Капітальне будівництво»

152 «Придбання (виготовлення) основних
засобів»

153 «Придбання (виготовлення) інших
необоротних матеріальних активів»

154 «Придбання (створення)
нематеріальних активів»

155 «Придбання (вирощування)
довгострокових біологічних активів"

За дебетом рахунку 15 «Капітальні
інвестиції» відображається збільшення
зазнаних витрат на придбання або
створення матеріальних та
нематеріальних необоротних активів, за
кредитом - їх зменшення (введення в дію,
прийняття в експлуатацію придбаних або
створених нематеріальних активів
тощо).

На субрахунку 151 «Капітальне
будівництво» відображаються витрати
на будівництво, що здійснюється як
господарським, так і підрядним
способом для власних потреб
підприємства.

На цьому субрахунку також ведеться
облік устаткування, що підлягає
монтажу в процесі будівництва.

Субрахунок 152 «Придбання (виготовлення)
основних засобів» призначений для
обліку витрат на придбання або
виготовлення власними силами
матеріальних активів, облік яких
ведеться на рахунку 10 «Основні засоби»
(крім об'єктів будівництва та основного
стада).

Відповідно до Порядку №92 капітальні
інвестиції в необоротні матеріальні
активи - витрати на будівництво,
реконструкцію, модернізацію (інші
поліпшення, що збільшують первісну
(переоцінену) вартість), виготовлення,
придбання об'єктів матеріальних
необоротних активів (у тому числі
необоротних матеріальних активів,
призначених для заміни діючих, і
устаткування для монтажу), що
здійснюються підприємством.

Наказом Мiнiстерства фiнансiв України
вiд 28.04.2001 року №205 «Про затвердження
Положення (стандарту) бухгалтерського
облiку 18 «Будiвельнi контракти»
визначено, що будiвництво - це
спорудження нового об'єкта,
реконструкцiя, розширення, добудова,
реставрацiя i ремонт об'єктiв, виконання
монтажних робiт.

Таким чином, будiвництво є процесом, у
результатi якого створюються основнi
фонди (засоби) або товари. Згiдно з
наказом Держстандарту вiд 29.02.96 №89
«Державний класифiкатор України.
Класифiкатор вiдходiв ДК 005-96» процес -
сукупнiсть дiй для досягнення
будь-якого результату.

При цьому згідно Iнструкцiєї №291 для
облiку витрат на придбання або
створення матерiальних i нематерiальних
необоротних активiв призначений
рахунок 15 «Капiтальнi інвестиції», для
облiку й узагальнення iнформацiї про
наявнiсть та рух об'єктiв i майнових
комплексiв, що вiднесенi до складу
основних засобiв - рахунок 10 «Основнi
засоби». До основних засобiв належать
матерiальнi активи, якi пiдприємство
утримує з метою використання їх у
процесi виробництва або постачання
товарiв i послуг, надання в оренду iншим
особам, очiкуваний строк корисного
використання (експлуатацiї) яких бiльше
одного року. Зарахування на баланс
власного збудованого об'єкта
вiдображається за дебетом рахунку 10
«Основнi засоби» та кредитом рахунку 15.

Таким чином, надання права на бюджетне
вiдшкодування особi, яка була
зареєстрована як платником податку на
додану вартість менш ніж за 12
календарних місяців до місяця, за
наслідками якого подається заява на
бюджетне відшкодування, у разi якщо
нарахування податкового кредиту
вiдбулося внаслiдок придбання або
спорудження (будiвництва) основних
фондiв залежить вiд того, чи вiдображено
на балансi пiдприємства надходження
(придбання, створення) основних засобiв.

Водночас, з матеріалів справи
вбачається, що комплекти установки для
кондиціювання повітря в приміщенні,
придбані у компанії «K.J. Hansen Gmbh»
обліковуються на балансі підприємства
по рахунку 15 «Капітальні інвестиції», а
не по рахунку 10 «Основні фонди».

Наведене спростовує твердження
позивача про те, що незавершені
капітальні інвестиції, які
визначаються, як капітальні інвестиції
у будівництво, виготовлення,
реконструкцію, модернізацію, придбання
об'єктів необоротних активів, введення
в експлуатацію на дату балансу не
відбулося, а також авансові платежі для
фінансування будівництва,
визначаються як різновид основного
засобу, а відтак реконструкція
основного фонду - корпусу в якому
встановлено обладнання, належить до
основних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві вимоги
позивача є такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Капітал-Холдінг СА» - відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України.

Суддя
Я.В.
Горобцова