Справа № 815/7849/13-а
Суддя: Колесниченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7849/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м.Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Колесниченко
О.В., розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
уточненим позовом Приватного
підприємства «Катод» до Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Татарбунарського районного управління
юстиції Одеської області Сєди Тетяни
Михайлівни про визнання недійсним та
скасування рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №4943208 від 13.08.2013 року та
визнання недійсним запису про державну
реєстрацію в Реєстрі прав власності,
який діяв до 01.01.2013 року на ім'я ОСОБА_2
на приміщення №2 будівлі складу під
літерою «С» площею 39,5 кв.м, що
зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Катод»
звернулась до Одеського окружного
адміністративного суду з уточненими
позовними вимогами до Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Татарбунарського районного управління
юстиції Одеської області Сєди Тетяни
Михайлівни, в якому просило суд визнати
недійсним та скасувати рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №4943208 від 13.08.2013 року, яке
винесене Державним реєстратором
Реєстраційної служби Татарбунарського
районного управління юстиції Одеської
області Сєдою Тетяною Михайлівною та
визнати недійсним запису про державну
реєстрацію в Реєстрі прав власності,
який діяв до 01.01.2013 року на ім'я ОСОБА_2
на приміщення №2 будівлі складу під
літерою «С» площею 39,5 кв.м, що
зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, через канцелярію
суду надала клопотання про розгляд
справи без її участі.

28.01.2014 року через канцелярію суду
надійшла заява від державного
реєстратора Реєстраційної служби
Татарбунарського районного управління
юстиції Одеської області Сєди Тетяни
Михайлівни, в якій зазначено, що проти
уточнених позовних вимог вона не
заперечує та просить суд розглядати
справу без її участі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного
суд дійшов до висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно з положеннями статті 112 КАС
України, позивач може відмовитися від
адміністративного позову повністю або
частково, а відповідач - визнати
адміністративний позов повністю або
частково.

У разі часткового визнання
адміністративного позову відповідачем
і прийняття його судом може бути
прийнята постанова суду про
задоволення визнаних відповідачем
позовних вимог відповідно до статті 164
цього Кодексу. У разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову.

Суд не приймає відмови від
адміністративного позову, визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії позивача або відповідача
суперечать закону чи порушують
чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд, дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши норми чинного
законодавства, не приймає визнання
адміністративного позову
відповідачем, у зв'язку із чим зазначає
наступне.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 09.08.2013 року
представник ПП «Катод» звернулась до
Реєстраційної служби Татарбунарського
районного управління юстиції Одеської
області із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, для
проведення державної реєстрації права
власності, на нежитлове приміщення з
реєстраційним номером, яке розташоване
за адресою: АДРЕСА_1

Разом із заявою представником позивача
було надано: Виписку з ЄДР, статут ПП
«Катод», довіреність, копію паспорту,
довідку про присвоєння
ідентифікаційного номера, договір
купівлі-продажу від 02.08.2003 року,
відповідно до якого ПП «Катод»
придбало у ВАТ «Татарбунарська суконна
фабрика» належне йому майно:
приміщення №2 зі складу під літ. «С»,
площею 39, 5 кв.м., яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1

13.08.2013 року відповідачем було прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №4943208, в
якому зазначено, що при здійснені
пошуку у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
встановлено, що власником майна:
приміщення №2 зі складу під літ. «С»,
площею 39, 5 кв.м., яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, є інша особа. Також,
відповідно до положень ст.657 Цивільного
кодексу України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Судом встановлено, що згідно з
Інформацією з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, на підставі рішення
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 26.09.2007 року, справа
№2-1137, було зареєстровано право
власності на майно: приміщення №2 зі
складу під літ. «С», площею 39, 5 кв.м., яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за
ОСОБА_2.

В ході судового розгляду справи
представником позивача в
обґрунтування позовних вимог були
надані документи, а саме:

- Рішення Татарбунарського районного
суду Одеської області від 26.09.2007 року,
яким було визнано за ОСОБА_2, право
власності на частину приміщення
будівлі під літерою «С» площею 39,5 кв.м.,
по АДРЕСА_1 Рішення набрало чинності
15.01.2009 року (а.с.40).

- Ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від 15.01.2009 року, яким було
скасовано рішення Татарбунарського
районного суду Одеської області від
26.09.2007 року та справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції
(а.с.41).

- Ухвалу Татарбунарського районного
суду Одеської області від 06.04.2009 року,
якою позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання правочину дійсним та визнання
права власності на частину приміщення
будівлі під літерою «С» площею 39,5 кв.м.,
по АДРЕСА_1 - залишено без розгляду.
Рішення набрало законної чинності
14.04.2009 року (а.с.42).

- Ухвалу Татарбунарського районного
суду Одеської області від 23.11.2009 року,
якою заяву представника ВАТ
«Татарбунарська сукняна фабрика» про
поворот виконання рішення
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 01.2004 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ВАТ
«Татарбунарська сукняна фабрика» про
визнання право власності було
задоволено. Зобов'язано товариство з
обмеженою відповідальністю
«Татарбунарське районне бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості»
скасувати реєстрації прав власності на
приміщення №2 зі складу під літерою
«С» площею 39,5 кв.м., по АДРЕСА_1, за
ОСОБА_4, вчинену 05.06.2007 року та
реєстрацію право власності на
зазначено майно за ОСОБА_2, вчинену
31.03.2008 року. Та поновлено за ВАТ
«Татарбунарська сукняна фабрика»
реєстрацію права власності на
приміщення №2 зі складу під літерою
«С» площею 39,5 кв.м., по АДРЕСА_1 на
підставі Наказу ФДМУ від 17.11.1998 року
№1480. Рішення набрало законної сили
17.02.2010 року (а.с.44).

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Відповідно ст. 14
Цивільно-процесуального кодексу
України судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом. Обов'язковість
судового рішення не позбавляє осіб, які
не брали участі у справі, можливості
звернутися до суду, якщо ухваленим
судовим рішенням порушуються їхні
права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 368
Цивільно-процесуального кодексу
України питання, пов'язані із
зверненням судового рішення до
виконання, вирішує місцевий суд, який
розглянув справу. За кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили, за
заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, чи прокурора, який здійснював
у цій справі представництво інтересів
громадянина або держави в суді,
видається один виконавчий лист.

Суд зазначає, що під зверненням
судового рішення до виконання слід
розу міти видачу судом, що розглянув
цивільну справу, за заявою особи, на
користь якої ухвалено судове рішення,
виконавчого листа (у справах окремого
провадження - копії рішення суду) за
рішенням, яке набрало законної сили або
допущено до не гайного виконання. З
цього випливає, що заінтересовані осо
би, які мають намір подальшого
примусового виконання ухва леного
судом рішення, повинні самостійно
звернутися до суду із заявою про видачу
їм виконавчого листа.

Подальше пред'явлення стягувачем
виконавчого докумен та до
примусового виконання є правом, а не
обов'язком сторо ни, і будь-який
державний орган, в тому числі і суд, не
може вирішувати цього питання без
волевиявлення заінтересованої особи.

ВАТ «Тарутинська сукняна фабрика» не
скористалась своїм правом щодо
примусового виконання судового
рішення Татарбунарського районного
суду Одеської області від 23.11.2009 року.

Отже, на теперішній час вже існує
рішення суду, яке набрало законної та
яким було зобов'язано товариство з
обмеженою відповідальністю
«Татарбунарське районне бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості»
скасувати реєстрацію права власності
за ОСОБА_2 на приміщення №2 зі складу
під літерою «С» площею 39,5 кв.м., по
АДРЕСА_1, тому суд приходить до висновку
про неможливість повторного визнання
недійсним запису про державну
реєстрацію за ОСОБА_2 на вищезазначене
приміщення, оскільки жодним
законодавством України не передбачено
повторного ухвалення рішення.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулась
неналежна особа.

Враховуюче те, що ВАТ «Татарбунарська
сукняна фабрика» не скористалось своїм
правом щодо примусового виконання
рішення Татарбунарського районного
суду від 29.11.2009 року, державним
реєстратором на підставі інформації з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, відповідно до якої
право власності на приміщення №2
будівлі складу під літерою «С» площею
39,5 кв.м, що зареєстроване за адресою:
АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2, було
правомірно прийняте рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №4943208 від 13.08.2013 року, у
зв'язку із тим, що з заявою звернулась
не належна особа.

Таким чином, рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №4943208 від 13.08.2013 року є
законним та відповідає приписам ст.24
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

За таких обставин, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог, на
підставі наданих сторонами доказів, з
урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, суд доходить
висновку, що у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 112, 113, 136, 159 -
163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства
«Катод» до Державного реєстратора
Реєстраційної служби Татарбунарського
районного управління юстиції Одеської
області Сєди Тетяни Михайлівни про
визнання недійсним та скасування
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №4943208
від 13.08.2013 року та визнання недійсним
запису про державну реєстрацію в
Реєстрі прав власності, який діяв до
01.01.2013 року на ім'я ОСОБА_2 на приміщення
№2 будівлі складу під літерою «С»
площею 39,5 кв.м, що зареєстроване за
адресою: АДРЕСА_1 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
О.В. Колесниченко

В задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства
«Катод» до Державного реєстратора
Реєстраційної служби Татарбунарського
районного управління юстиції Одеської
області Сєди Тетяни Михайлівни про
визнання недійсним та скасування
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №4943208
від 13.08.2013 року та визнання недійсним
запису про державну реєстрацію в
Реєстрі прав власності, який діяв до
01.01.2013 року на ім'я ОСОБА_2 на приміщення
№2 будівлі складу під літерою «С»
площею 39,5 кв.м, що зареєстроване за
адресою: АДРЕСА_1