Справа № 809/4090/13-а
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р.
Справа № 809/4090/13-a

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Жовнірович
О.С.

за участю сторін:

представників позивача: Блищак О.В.,
Яворської Ю.І.

представника відповідача: Федор М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: заступника
Долинського міжрайонного прокурора
Івано-Франківської області

до відповідача: Долинської
міської ради Івано-Франківської
області

про визнання незаконним п.п.2,3
рішення №1352-38/2013 від 11.12.2013 р.,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник Долинського міжрайонного
прокурора Івано-Франківської області
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Долинської міської ради
Івано-Франківської області про
визнання незаконними пунктів 2, 3
рішення Долинської міської ради
Івано-Франківської області №1352-38/2013
від 11.12.2013 р. «Про суспільно-політичну
ситуацію».

Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримали, суду
пояснили, що вважають оскаржувані
пункти даного рішення, якими Долинська
міська рада вирішила звернутись до
керівництва Долинської районної
державної адміністрації, РВ УМВС, МРВ
УСБУ, міжрайонної прокуратури з
вимогою не чинити в жодній формі
перешкоди вільному волевиявленню
громадян Долинського району, які
бажають прийняти участь в мирних
акціях протесту, а також звернутись до
органів ліцензування в сфері
пасажирських перевезень, транспортної
інспекції та ДАІ з вимогою не чинити
перешкод перевізникам, що забезпечують
підвіз до м.Києва громадян, які бажають
прийняти участь в мирних акціях
протесту, незаконними, оскільки вони є
прямою вимогою органу місцевого
самоврядування вчинити певні дії, що
розцінюється як втручання у діяльність
органів влади та не належить до
компетенції відповідача. Вважають, що
Долинська міська рада, приймаючи
рішення №1352-38/2013 від 11.12.2013р. «Про
суспільно-політичну ситуацію», вийшла
за межі своєї компетенції та наданих
повноважень. На підставі наведеного
просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила з
мотивів, викладених у письмовому
запереченні. Суду пояснила, що рішення
Долинської міської ради
Івано-Франківської області №1352-38/2013
від 11.12.2013 р. «Про суспільно-політичну
ситуацію» прийняте в межах
повноважень, встановлених
Конституцією України та чинним
законодавством України. Зазначила, що
це рішення є зверненням депутатів від
імені територіальної громади м.Долини
до керівництва Долинської районної
державної адміністрації, РВ УМВС, МРВ
УСБУ, міжрайонної прокуратури, органів
ліцензування в сфері пасажирських
перевезень, транспортної інспекції та
ДАІ з приводу суспільно-політичних
обставин та з метою недопущення
порушення конституційних прав та
свобод громадян, яке було в м.Києві.
Пояснила, що дане рішення є ні
нормативним, ні ненормативним актом, а
є думкою громади, оскільки на сесіях
можуть обговорюватися різні питання.
Крім того, відповідно до Закону України
«Про статус депутатів місцевих рад»
депутат має право звертатись до
відповідних місцевих органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування та їх посадових осіб, а
також до правоохоронних і контролюючих
органів та їх керівників з вимогою
вжити заходів щодо припинення з боку
порушень законності. А тому вважає, що
даним рішенням Долинська міська рада
не втручається у діяльність
прокуратури чи будь-яких інших
державних органів та не дає жодних
вказівок. Оскаржувані пункти рішення
мають суб'єктивний характер та
викладені у формі оціночних суджень. На
підставі наведеного в задоволенні
позову просила відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши та оцінивши подані докази,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Долинською
міською радою Івано-Франківської
області шостого демократичного
скликання (двадцять перша сесія) 11.12.2013
р. прийнято рішення №1352-38/2013 "Про
суспільно-політичну ситуацію". Зокрема
пунктом 2 даного рішення міська рада
вирішила звернутись до керівництва
Долинської районної державної
адміністрації, РВ УМВС, МРВ УСБУ,
міжрайонної прокуратури з вимогою не
чинити в жодній формі перешкоди
вільному волевиявленню громадян
Долинського району, які бажають
прийняти участь в мирних акціях
протесту, а пунктом 3 цього рішення -
звернутись до органів ліцензування в
сфері пасажирських перевезень,
транспортної інспекції та ДАІ з
вимогою не чинити перешкод
перевізникам, що забезпечують підвіз
до м.Києва громадян, які бажають
прийняти участь в мирних акціях
протесту (а.с. 13).

Дане рішення та текст звернення
міської ради до громадськості
Долинського району 11.12.2013р.
опубліковано на офіційному сайті
Долинської міської ради в мережі
інтернет (а.с. 15).

Здійснюючи нагляд за додержанням
законів, прокурор оскаржив пункти 2, 3
цього рішення з тих підстав, що
Долинська міська рада вирішила
питання, які не належать до її
компетенції, а тому вийшла за межі
своїх повноважень.

Вирішуючи спір, суд виходив з
наступного нормативного регулювання
спірних правовідносин.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
прокуратуру" № N 1789-XII від 05.11.1991р.
прокурорський нагляд за додержанням і
правильним застосуванням законів
Кабінетом Міністрів України,
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади, органами
державного і господарського
управління та контролю, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевими Радами, їх виконавчими
органами, військовими частинами,
політичними партіями, громадськими
організаціями, масовими рухами,
підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Згідно із п.1 ч.1 та ч.2 ст.19 даного Закону
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів, є, зокрема,
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам.

В порядку здійснення нагляду за
додержанням і застосуванням законів
відповідно до ч.5 ст.23 цього Закону
прокурор може звернутися до суду,
зокрема, щодо визнання протиправним
рішення чи окремих його положень і щодо
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень.

Відтак, прокурорський нагляд є видом
державної діяльності прокурора, а тому
право на звернення прокурора до суду з
підстав, визначених ст.23 Закону України
"Про прокуратуру", передбачає наявність
у нього адміністративної
процесуальної дієздатності та згідно з
правилами предметної підсудності дана
справа підсудна окружному
адміністративному суду.

Статтею 5 Конституції України
визначено, що народ здійснює владу
безпосередньо і через органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст.140 Конституції України
місцеве самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання (ст. 25 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
№280/97-ВР від 21.05.1997 року).

Виключний перелік питань, які
вирішуються на пленарних засіданнях
міської ради, визначено в ст.26
вказаного Закону.

Зокрема, міська рада може заслухати
інформацію прокурорів та керівників
органів внутрішніх справ про стан
законності, боротьби із злочинністю,
охорони громадського порядку та
результати діяльності на відповідній
території (п.40 ч.1 ст.26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні").

Відтак, даний орган місцевого
самоврядування не уповноважений
зобов'язувати вчиняти певні дії та
давати вказівки керівникам Долинської
районної державної адміністрації, РВ
УМВС, МРВ УСБУ, міжрайонної
прокуратури, органам ліцензування в
сфері пасажирських перевезень,
транспортної інспекції та ДАІ.

Крім того, відповідно до ст.7 Закону
України "Про прокуратуру" N 1789-XII від
05.11.1991р. втручання органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, посадових осіб,
засобів масової інформації,
громадсько-політичних організацій
(рухів) та їх представників у
діяльність прокуратури по нагляду за
додержанням законів або по
розслідуванню діянь, що містять ознаки
злочину, забороняється. Звернення
представників влади, інших посадових
осіб до прокурора з приводу конкретних
справ і матеріалів, що знаходяться у
провадженні прокуратури, не можуть
містити будь-яких вказівок або вимог
щодо результатів їх вирішення.

Законом України "Про міліцію" N 565-XII від
20.12.1990р. передбачено, що контроль за
діяльністю міліції здійснюють Кабінет
Міністрів України, Міністр внутрішніх
справ України і в межах своєї
компетенції ради. Місцеві ради,
здійснюючи контроль за роботою
міліції, не втручаються в її
оперативно-розшукову, кримінальну
процесуальну та адміністративну
діяльність (ст.26 Закону).

Працівник міліції при виконанні
покладених на нього обов'язків
керується тільки законом, діє в його
межах і підпорядковується своїм
безпосередньому і прямому начальникам.
Ніхто інший, за винятком уповноважених
службових осіб, у передбачених законом
випадках не вправі втручатися в
законну діяльність працівника міліції.
Втручання в діяльність міліції тягне
за собою відповідальність за законом
(ст.20 Закону).

В Законі України "Про Службу безпеки
України" N 2229-XII від 25.03.1992р. зазначено, що
постійний контроль за діяльністю
Служби безпеки України, дотриманням
нею законодавства здійснюється
Верховною Радою України; вищий нагляд
за додержанням і застосуванням законів
Службою безпеки України здійснює
Генеральний прокурор України та
уповноважені ним прокурори (ст.31, ст.34
Закону). Передбачена також
відповідальність за неправомірне
втручання в законну діяльність
співробітників Служби безпеки України
при виконанні ними службових
обов'язків (ст.36 Закону).

Місцеві державні адміністрації та їх
голови при здійсненні своїх
повноважень відповідальні перед
Президентом України, перед Кабінетом
Міністрів України та підзвітні і
підконтрольні йому. У відносинах з
органами місцевого самоврядування
місцеві державні адміністрації на
відповідній території взаємодіють,
зокрема, з міськими радами, їх
виконавчими органами та міськими
головами, сприяють у здійсненні ними
власних повноважень місцевого
самоврядування, зокрема у вирішенні
питань економічного, соціального та
культурного розвитку відповідних
територій, зміцнення матеріальної та
фінансової бази місцевого
самоврядування, контролюють виконання
наданих їм законом повноважень органів
виконавчої влади, розглядають та
враховують у своїй діяльності
пропозиції депутатів, органів
місцевого самоврядування та їх
посадових осіб (ст.30, ст.35 Закону
України " Про місцеві державні
адміністрації" N 586-XIV від 09.04.1999р.).

Звернення до органів ліцензування у
сфері пасажирських перевезень та
транспортної інспекції, тобто до
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті та її
територіального органу з певними
вимогами та вказівками також не
відноситься до компетенції Долинської
міської ради. Оскільки Державна
інспекція України з безпеки на
наземному транспорті
(Укртрансінспекція) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра інфраструктури України.
Укртрансінспекція входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
безпеки на автомобільному транспорті
загального користування, на
перевезення яким видано ліцензію,
міському електричному, залізничному
транспорті, експлуатації
автомобільних доріг загального
користування (п.1 Положення про
Державну інспекцію України з безпеки
на наземному транспорті, затвердженого
Указом Президента України N 387/2011 від
06.04.2011р.). Укртрансінспекція у процесі
виконання покладених на неї завдань
взаємодіє в установленому порядку,
зокрема, із органами місцевого
самоврядування (п.8 Положення).

Аналізуючи положення зазначених вище
нормативних актів, суд дійшов висновку,
що Долинська міська рада як орган
місцевого самоврядування звернулась з
вимогами та вказівками, оформленими у
вигляді рішення ради, до Долинської
районної державної адміністрації, РВ
УМВС, МРВ УСБУ, міжрайонної
прокуратури, органів ліцензування в
сфері пасажирських перевезень,
транспортної інспекції та ДАІ у спосіб,
не передбачений Конституцією та
законами України, та без належних на те
повноважень, оскільки вирішення таких
питань не відноситься до компетенції
відповідача.

З цього приводу слід зазначити, що
Конституційний Суд України в рішенні
від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 у справі
за конституційним поданням
Міністерства внутрішніх справ України
щодо офіційного тлумачення положення
частини другої статті 28 Закону
України "Про статус депутатів місцевих
Рад народних депутатів" дав тлумачення
політико-правовій природі органів
місцевого самоврядування, зазначивши,
що останні є представницькими
органами, через які здійснюється право
територіальної громади самостійно
вирішувати не будь-які питання
суспільного життя, а питання саме
місцевого значення, тобто такі, які
пов'язані передусім з життєдіяльністю
територіальних громад і перелік яких
визначено у Конституції України і
законах України.

Гарантоване державою місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи і передбачає правову,
організаційну та
матеріально-фінансову самостійність,
яка має певні конституційно-правові
межі, встановлені, зокрема, приписами
статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону
України. З аналізу вказаних
конституційних положень вбачається, що
ці органи місцевого самоврядування,
здійснюючи владу і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції, та
приймаючи рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Такі ж положення закріплені у
статті 4 Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними. Дана правова
позиція висвітлена в рішенні
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування).

Стосовно посилань представника
відповідача на те, що рішення
Долинської міської ради є думкою
громади, зверненням депутатів від
імені територіальної громади м.Долина,
що носить декларативний характер, суд
вважає їх необгрунтованими та зазначає
наступне.

Міська рада в межах повноважень,
визначених законом, приймає нормативні
та інші акти у формі рішень на
пленарних засіданнях на основі
колективного і вільного обговорення та
голосування більшістю депутатів від
загального складу ради; її рішення є
обов'язковими до виконання на
відповідній території (ст. 144
Конституції України та ст. 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні").

В контексті зазначених норм рішення
Долинської міської ради №1352-38/2013 від
11.12.2013р. не має ознак нормативного акту,
а тому, на думку суду, воно є іншим,
ненормативним, актом органу місцевого
самоврядування.

В той же час, депутати відповідної ради,
як представники певної громади, у
сесійній залі органу місцевого
самоврядування вправі висловлювати
думки, позиції та обговорювати їх,
однак такі декларативні звернення, не
потребують оформлення їх рішеннями
рад, прийнятих на пленарних засіданнях.
У такий спосіб відповідач намагався
вплинути на діяльність відповідних
органів без належних на те повноважень.

Крім того, депутатське звернення в
контексті ст.13 Закону України «Про
статус депутатів місцевих рад» №93-ІV
від 11.07.2002 року - це викладена в
письмовій формі вимога депутата
місцевої ради з питань, пов'язаних з
його депутатською діяльністю, до
місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування та їх
посадових осіб, а також керівників
правоохоронних та контролюючих
органів, підприємств, установ та
організацій незалежно від форми
власності, розташованих на території
відповідної ради, здійснити певні дії,
вжити заходів чи дати офіційне
роз'яснення з питань, віднесених до їх
компетенції.

А з урахуванням вимог ст.43 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" таке звернення має бути
оформлено як депутатське звернення з
питань, пов'язаних з депутатською
діяльністю, а не у вигляді рішення ради,
прийнятого на її сесії.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку про протиправність пунктів 2
та 3 рішення Долинської міської ради
Івано-Франківської області №1352-38/2013
від 11.12.2013р. "Про суспільно-політичну
ситуацію".

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
пункти 2, 3 рішення Долинської міської
ради Івано-Франківської області
№1352-38/2013 від 11.12.2013р. "Про
суспільно-політичну ситуацію".

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга подається до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Івано-Франківський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України
постанова набирає законної сили після
закінчення встановлених строків
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя:
Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі
03.02.2014 року.