Справа № 2а-07/10
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року м.
Київ К/800/41001/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Демидівському районі Рівненської
області на постанову Демидівського
районного суду Рівненської області від
12.04.2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18.07.2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Демидівському районі
Рівненської області про оскарження
рішення суб'єкта владних повноважень,

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
Демидівського районного суду
Рівненської області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Демидівському районі Рівненської
області про оскарження рішення
суб'єкта владних повноважень.

Постановою Демидівського районного
суду Рівненської області від 12.04.2010
року позов ОСОБА_2 було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
постанову начальника управління
Пенсійного фонду України в
Демидівському районі Рівненської
області від 23.12.2009 року про накладення
адміністративного стягнення за
частиною 1 статті 1651 Кодексу України
про адміністративні правопорушення -
штрафу у сумі 255 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2013 року
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Демидівському районі Рівненської
області було залишено без задоволення,
а постанову Демидівського районного
суду Рівненської області від 12.04.2010
року - без змін.

У касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в
Демидівському районі Рівненської
області не погоджуючись з даними
рішеннями, посилаючись на допущені
судами порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Демидівського
районного суду Рівненської області від
12.04.2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18.07.2013 року, та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга управління Пенсійного фонду
України в Демидівському районі
Рівненської області задоволенню не
підлягає, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами встановлено, що 06.11.2009 року була
проведена планова перевірка
Глибокодолинської сільської ради
Демидівського району Рівнеської
області з питань дотримання вимог
законодавства щодо нарахування,
обчислення та сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інших платежів за
період з 01.06.2006 року по 30.09.2009 року, та
надання достовірних відомостей до
управління Пенсійного фонду України в
Демидівському районі Рівненської
області за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008
року.

За результатами проведеної перевірки
було складено Акт від 16.11.2009 року
№ 34 про те, що в порушення вимог пункту
9 частини 7 статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» платником непропорційно
перераховувалися страхові внески до
Пенсійного фонду України.

На підставі Акту від 16.11.2009 року № 34
відносно сільського голови
Глибокодолинської сільської ради
ОСОБА_2 було складено протокол від
11.12.2009 року про адміністративне
правопорушення відповідно до частини 1
статті 1651 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, а
рішенням від 18.11.2009 року № 257 до
сільської ради застосовані фінансові
санкції на суму 7 714,41 грн.

23.12.2009 року ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності,
відповідно до частини 1 статті 1651
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та накладено штраф у
сумі 255 грн.

ОСОБА_2 оскаржив рішення управління
Пенсійного фонду України в
Демидівському районі до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Рівненської області, яке рішенням від
16.12.2009 року скаргу залишило без
задоволення, а дії управління
Пенсійного фонду України в
Демидівському районі визнало
законними.

Не погоджуючись з даним рішенням,
ОСОБА_2 оскаржив до управління
Пенсійного фонду України. 25.01.2010 року
управління Пенсійного фонду України
скаргу задовольнило. Рішення від 18.112009
року № 257 про застосування фінансових
санкцій, передбачених пунктом 7 частини
9 статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в розмірі 7 714,41 грн. -
скасовано. Рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Рівненської області про результати
розгляду скарги від 16.12.2009 року № 4642/11 в
частині залишення рішення управління
Пенсійного фонду України в
Демидівському районі про застосування
фінансових санкцій від 18.11.2009 року № 257
без змін - скасовано.

03.02.2010 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до
начальника управління Пенсійного
фонду України в Демидівському районі
про скасування постанови від 23.12.2009
року про накладення на нього
адміністративного стягнення та
повернення незаконно стягнутих коштів.
Проте, йому у задоволенні заяви було
відмовлено.

З метою досудового врегулювання ОСОБА_2
звернувся до Головного управління
Пенсійного фонду України в Рівненської
області з скаргою та заявою про
поновлення строків оскарження
постанови про накладення на нього
адміністративного стягнення. Однак,
скаргу та заяву було залишено без
задоволення.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті
17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», страхувальник
зобов'язаний нарахувати, обчислювати і
сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Пунктом 1 частини 6 статті 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом є: для
страхувальників, зазначених у пунктах
1, 2, 4 статті 14 цього Закону - календарний
місяць.

З Акту від 16.11.2009 року № 34 вбачається, що
страхові внески сплачувалися по мірі
надходження і виплати коштів на
заробітну плату, що відповідає
приписам частини 6 статті 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Оскільки, в даному випадку мала місце
сплата страхових внесків за
відповідний базовий період в
установлені строки, тому посилання
управління Пенсійного фонду України в
Демидівському районі на несвоєчасну
сплату авансових платежів є
безпідставними.

Відповідно до частини 1 статті 1651
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, в редакції, яка діяла
па час прийняття постанови про
адміністративне правопорушення,
приховування (заниження) суми
заробітної плати (виплат, доходу), на
яку нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування; порушення встановленого
порядку нарахування, обчислення та
строків сплати страхових внесків;
ухилення від реєстрації або
несвоєчасна реєстрація платника
страхових внесків в органах Пенсійного
фонду України, неподання відомостей
про обставини, шо спричиняють зміни
юридичного статусу страхувальника,
порядку сплати ним страхових внесків;
порушення встановленого порядку
використання та здійснення операцій з
коштами Пенсійного фонду України і
Накопичувального фонду; неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності щодо
страхових внесків, коштів Пенсійного
фонду України і Накопичувального фонду
або подання недостовірних відомостей,
що використовуються в системі
персоніфікованого обліку, та іншої
звітності і відомостей, передбачених
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», - тягнуть за собою
накладення штрафу на посадових осіб
від восьми до п'ятнадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадин.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов вірного
висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній
інкримінуємий йому склад
адміністративного правопорушення,
передбачений частиною 1 статті 1651
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, оскільки Актом від
16.11.2009 року № 34 фактів сплати страхових
внесків у строки, що перевищують 20 днів
після закінчення відповідного
базового звітного періоду, не
зафіксовано.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Демидівському районі Рівненської
області - залишити без задоволення, а
постанову Демидівського районного
суду Рівненської області від 12.04.2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18.07.2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Демидівському районі
Рівненської області про оскарження
рішення суб'єкта владних повноважень -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.Є. Донець

судді:
А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз