Справа № 872/16535/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2013 р. справа № 804/10955/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІМАС-2005"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
жовтня 2013 р. у справі № 804/10955/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІМАС-2005"

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області

про визнання незаконною та скасування
постанови №62/2013ю-Кд від 31.07.2013 р., -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2013 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "ІМАС-2005" (далі - ТОВ
"ІМАС-2005", Товариство) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просило визнати незаконною та
скасувати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Кіровоградській області
(далі - Інспекція ДАБК у
Кіровоградській області, Інспекція) №
62/2013ю-Кд від 31.07.2013 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем безпідставно та
неправомірно змінено категорію
складності об'єкта, внаслідок чого
встановлені порушення законодавства в
сфері містобудування, які не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
жовтня 2013 р. у справі № 804/10955/13-а (суддя
Боженко Н. В.) у задоволенні
вищевказаного адміністративного
позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
постанова про накладення штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності винесена на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законодавством, при цьому,
наявність порушення позивачем Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" встановлена відповідачем
та не спростована позивачем в ході
судового розгляду справи. Судом не
прийняті до уваги доводи позивача про
те, що Інспекція всупереч ст.32 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" без участі замовника та
проектної організації віднесла
майбутню будівлю до V категорії
складності, оскільки у відповідності
до законодавства, посадові особи
Інспекції під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право отримувати в
установленому законодавством порядку
від органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю та
робити відповідні висновки при
дослідженні вказаних документів.

Не погодившись з постановою суду, ТОВ
"ІМАС-2005" подано апеляційну скаргу,
згідно якої скаржник просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
жовтня 2013 р. у справі № 804/10955/13-а, як таку
що винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Скаржник вважає, що суд першої
інстанції однобічно та упереджено
розглядав справу, взявши до уваги
тільки докази надані відповідачем. На
думку скаржника, судом першої
інстанції не досліджено правомірність
проведення позапланової перевірки,
дотримання процедури проведення даної
перевірки, а також обґрунтованість
притягнення позивача до
відповідальності; під час ухвалення
оскаржуваного рішення судом не
приділено уваги тому факту, що протокол
відповідача містить один склад
правопорушення, в той час як спірною
постановою позивача притягнуто до
відповідальності за інше
правопорушення, на підставі даного
протоколу.

Інспекція ДАБК у Кіровоградській
області проти задоволення апеляційної
скарги заперечує, вважаючи оскаржену
постанову суду цілком обґрунтованою та
правомірною, про що викладено в
запереченнях на апеляційну скаргу та
проханням здійснити розгляд скарги
без участі представника інспекції.

Представником позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
підтримано доводи апеляційної скарги,
надано пояснення в обґрунтування
підстав скасування постанови суду.

За хронологією подій матеріали справи
свідчать про наступне:

20 травня 2013 р. між ТОВ «ДУКАТ»
(Замовник) та ТОВ «ІМАС-2005» (Підрядник)
укладено договір підряду № 2005КГ-46,
згідно п.1.1 якого Підрядник
зобов'язався за завданням Замовника на
свій ризик з залученням власних
матеріалів та з матеріалів, наданих
Замовником, виконати комплекс
ремонтно-оздоблювальних робіт з
ребрендингу АЗС, розташованої за
адресою: м.Кіровоград,
вул.Габдрахманова, буд.46 (далі - об'єкт )
(а. с.17-22).

З метою проведення вказаних робіт ПрАТ
«Проектно-вишукувальний інститут
«Кіровоградагропроект» (що має
державну ліцензію на здійснення
проектно-вишукувальних робіт) на
замовлення ТОВ «Дукат» складено одно
стадійний проект переобладнання і
перепланування нежитлової будівлі
літ.Акр1кр2кр3 АЗС -
торговельно-побутового центру, що у
складі комплексу будівель по
вул.Габдрахманова, буд.46 (а. с.24-32, 53-96),
згідно пояснювальної записки до якого
вказаний об'єкт відноситься до класу
наслідків (відповідності) СС1 і має ІІ
категорію складності (а. с.58).
Аналогічне твердження містить
технічний висновок ТОВ ПБФ
«Стройкомплекс» (а. с.98-111), що також має
необхідні дозвільні документи на
проведення експертних робіт (а. с.112-114).

01.06.2013 р. Управлінням містобудування та
архітектури Кіровоградської міської
ради надано ТОВ «Дукат» дозвіл № 1377 на
переобладнання та перепланування
нежитлової будівлі літ.Акр1кр2кр3 АЗС -
торговельно-побутового центру, що у
складі комплексу будівель по
вул.Габдрахманова, буд.46 (а. с.33), який
належить ТОВ «Дукат на праві власності
згідно зі договором купівлі-продажу
від 27.06.2012 р. № 6003, зі зміною показників
загальної та основної площі та
встановленням сервісної колонки на
відведеній земельній ділянці (а. с.35-38).

10.07.2013 р. співробітником Інспекції ДАБК
у Кіровоградській області згідно зі
ст.41 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та з
Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 р. №
553, на підставі направлення № 604 на
здійснення перевірки (а. с.142) проведено
позапланову перевірку щодо виконання
будівельних робіт з реконструкції
автозаправної станції по
вул.Габдрахманова, 46 в м.Кіровограді.

Також підставою для проведення
позапланової перевірки був лист,
отриманий відповідачем від Управління
служби безпеки України в
Кіровоградській області № 61/к/645 від
05.07.2013 р. про можливі неправомірні дії
посадових осіб ТОВ «Дукат» під час
здійснення ремонтно-будівельних робіт
автозаправної станції по
вул.Габдрахманова, 46, в якому
зазначалось про роботи з
повномасштабної реконструкції
автозаправного комплексу без дозволу
на виконання будівельних робіт, який
видається ДАБІ України та містилось
прохання щодо проведення перевірки та
вжиття заходів правового реагування на
вказані факти (а. с.140).

Крім того, відповідачем отримано
звернення від мешканця будинку по
вул.Габдрахманова від 14.06.2012 р. з
проханням провести перевірку на
вказаному об'єкті (а.с.141) та депутатське
звернення від 29.07.2013 р., яке також
обґрунтовано зверненням мешканців (з
огляду на обмеження «доступу до
будівельного майданчика перехожих та
дітей», а також на неналежний
санітарний стан будівельної дільниці
АЗС (а. с.141 на зв.).

Так, за результатами проведеної
Інспекцією перевірки складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил №
639/2013ю-Кд від 10.07.2013 р. (а. с.15, 16; 143, 144).

Даною перевіркою встановлено, що на АЗС
по вул.Габдрахманова, 46 у м.Кіровограді
проводиться реконструкція на підставі
вищевказаного договору підряду №
2005КГ-46 від 20.05.2013 р., а саме: роботи зі
зміни архітектурно-планувальних
рішень будівлі операторської-магазину
(зміни розмірів віконних прорізів,
закладення вікон, демонтаж фундаментів
внутрішніх перегородок, демонтаж
сантехнічних приладів та сантехнічних
трубопроводів, додаткове улаштування
дверного отвору в зовнішній стіні,
зміна зовнішнього опорядження). На
момент перевірки демонтовані заправні
колонки, встановлюється система
зовнішньої каналізації,
реконструйоване покриття АЗС,
проводиться благоустрій прилеглої
території АЗС, будується майданчик з
посиленою основою для встановлення
додаткової сервісної колонки;
замінюються комунікації -
електромережі, водопостачання і
каналізація, технологічні
трубопроводи, зовнішнє освітлення. В
ході реконструкції вскриваються
ємності для зберігання нафтопродуктів.

Під час даної перевірки виявлено низку
порушень, серед яких, зокрема,
порушення вимог ст.34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», яке полягає у проведенні
будівельних робіт з реконструкції без
дозволу на виконання будівельних
робіт.

Також Інспекцією складено:

- припис № 103/2013-Кд від 12.07.2013р., яким
вимагалось зупинити виконання
будівельних робіт на об'єкті, надати до
Інспекції проектну, технічну,
виконавчу документацію, звернутись до
інспекції ДАБК України для оформлення
дозволу на виконання будівельних робіт
(а. с.147, 148);

- протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності № 61/2013ю-Кд
від 12.07.2013 р., в якому з посиланням на
вищевказаний акт перевірки та
фотофіксацію зазначено про порушення
ТОВ «ІМАС-2005» ст.ст.34, 37 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», а саме: виконання
будівельних робіт (реконструкції) без
відповідного дозволу, категорія
складності об'єкта - ІV, клас наслідків
СС2 та про те, що відповідальність за
вказане порушення передбачена абз.2 п.5
ч.3 ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» (а.
с.12-14, 145).

В подальшому на запити щодо визначення
категорії складності об'єкта
Інспекцією отримано лист ВГО «Гільдія
проектувальників у будівництві» від
26.07.2013 р. № 2/2013-01 (а. с.150) та лист ДП
«Укрдержбудекспертиза» № 1433 від 29.07.2013
р. (а. с.151), на підставі яких відповідач
зробив висновок, що зазначений об'єкт
відноситься саме до об'єктів V
категорії складності клас наслідків
(відповідальності) ССЗ.

31.07.2013 р. Інспекцією на підставі
вищезазначених документів, у т. ч.
матеріалів фото фіксації (а. с.159-161),
зроблених під час перевірки, та
вказаних листів експертних
організацій щодо класифікації
характеру робіт та категорії
складності об'єкта, винесено постанову
№ 62/2013ю-Кд про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, яким до Товариства
застосовано штраф у сумі 1 032 300 грн. у
відповідності до абз.3 п.5 ч.3 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», а саме: за виконання
будівельних робіт без отримання
дозволу на їх виконання: на об'єктах V
категорії складності (а. с.10, 153).

Вказана постанова оскаржена ТОВ
"ІМАС-2005" шляхом подання
адміністративного позову до суду.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ТОВ "ІМАС-2005"
підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» від 20.05.99 р.
№687-XIV (в редакції, що діяла на момент
проведення перевірки) для забезпечення
під час забудови територій,
розміщення і будівництва об'єктів
архітектури додержання суб'єктами
архітектурної діяльності затвердженої
містобудівної та іншої проектної
документації, вимог вихідних даних, а
також з метою захисту державою прав
споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 р. № 553 затверджено
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - Порядок №553), у відповідності з
яким, як зазначає відповідач,
проводилась вищевказана позапланова
перевірка.

Цей Порядок визначає процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності (п.1
Порядку №553).

Згідно п.7 Порядку № 553
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є, зокрема,
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства;
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

У відповідності до п.п.1-3, 6, 8 п.11
Порядку № 553 посадові особи інспекцій
під час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право:

1) безперешкодного доступу на
місце будівництва об'єкта, або
місцезнаходження суб'єкта
господарювання, який провадить
господарську діяльність, пов'язану з
будівництвом об'єкта архітектури,
який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

2) складати протоколи про
вчинення правопорушень та акти
перевірок, і накладати штрафи у межах
повноважень, передбачених законом;

3) видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо:

усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу
на виконання будівельних робіт;

6) здійснювати контроль за
додержанням суб'єктами господарювання
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Отже, за положеннями Порядку № 553
у Інспекції наявні повноваження щодо
складання акту, протоколу, припису та
постанови за результатами проведених
планових та позапланових перевірок.

Разом з тим, як вбачається з
вищенаведених норм, Порядок № 553
регулює процедуру проведення
перевірок на об'єктах IV і V категорії
складності.

Проте, хронологія обставин даної
справи свідчить про те, що на дату
проведення відповідачем перевірки
проектною документацією об'єкт, на
якому позивачем виконувались роботи,
передбачені договором № 2005КГ-46 від
20.05.2013 р, був віднесений до ІІ категорії
складності.

Таким чином, за відсутності
жодного документального доказу, який
би підтверджував належність об'єкту до
IV і V категорії складності, проведення
Інспекцією позапланової перевірки у
Порядку № 553 було необгрунтованим.

За приписами ч.1 ст.195 КАС України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Так, стосовно доводів апеляційної
скарги ТОВ «ІМАС-2005» колегія суддів
зазначає наступне:

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Скаржник, вказуючи про порушення
відповідачем порядку проведення
перевірки, посилається на те, що
співробітниками Інспекції не було
пред'явлено службове посвідчення та
направлення для проведення
позапланової перевірки ані під час
проведення самої перевірки, ані в
подальшому, що суперечить вимогам п.7
Порядку № 3353, згідно якого під час
проведення позапланової перевірки
посадова особа інспекції зобов'язана
пред'явити службове посвідчення та
направлення для проведення
позапланової перевірки.

Колегія суддів такі посилання
скаржника до уваги не приймає, як такі,
що не можуть бути встановлені на основі
документальних доказів, оскільки
Порядок № 553 не передбачає обов'язку
Інспекції щодо фіксації пред'явлення
направлення та службового посвідчення,
а також не передбачає обов'язку
Інспекції щодо складання акту у разі
відмови у отриманні (ознайомленні) з
цими документами, а відповідач, в свою
чергу, заявляє про надання позивачу
перед перевіркою і службового
посвідчення і відповідного
направлення на перевірку.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з доводами скаржника про
те, що чинним на момент проведення
перевірки законодавством
Держархбудінспекції України та її
територіальним органам не надано
повноважень щодо фотофіксації процесу
проведення перевірки чи кожної окремої
дії.

Заперечення відповідача щодо
наявності таких повноважень з
посиланням на п.п.11 п.11 Порядку № 553
колегією суддів до уваги не
приймаються, оскільки вказана норма
передбачає повноваження посадових
осіб Інспекцій щодо фіксування процесу
проведення перевірки з використанням
аудіо- та відеотехніки, остання з яких є
технічним пристроєм для запису та
відтворення зображень і якою не
являється фототехніка.

Також скаржник посилається на
відсутність у заступника начальника
Інспекції повноважень щодо підписання
спірної постанови про накладання
штрафу.

Колегія суддів, проаналізувавши норми
чинного законодавства дійшла висновку
про обґрунтованість таких доводів
скаржника.

Так, згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" від
14.10.1994 № 208/94-ВР (в редакції на дату
винесення спірної постанови) (далі -
Закон № 208) накладати штраф від імені
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Наведена частина 2 статті 3 Закону № 208
викладена у вказаній редакції згідно
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства внутрішніх
справ України, Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністрів" № 5459-VI від 16.10.2012 р., який
набрав чинності 08.11.2012 р., та до
вказаних змін повноваження щодо
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності мали
також і керівники територіальних
органів Держархбудінспекції та їх
заступники.

При цьому, у п.2 Прикінцевих положень
Закону № 5459-VI від 16.10.2012 р. зазначено, що
Кабінет Міністрів України протягом
трьох місяців з дня набрання чинності
цим Законом повинен привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону № 208
визначено, що порядок накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону № 208 Кабінет
Міністрів України Постановою від 06.04.95
р. №244 затвердив Порядок накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності (далі -
Порядок № 244).

Однак, зі змісту пункту 2 вказаного
Порядку № 244 (в редакції на дату
винесення спірної постанови)
вбачається, що накладати штраф від
імені інспекцій мають право керівник
Держархбудінспекції та його
заступники, керівники територіальних
органів Держархбудінспекції та їх
заступники.

Отже, Кабінетом Міністрів України не
було приведено Порядок № 244 у
відповідність до вимог Закону № 5459-VI
від 16.10.2012 р., тому в даному випадку
існує невідповідність вимог
підзаконних нормативно-правових актів
вимогам законодавчого акту.

Разом з тим, згідно ч.4 ст.9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

З огляду на те, що Закон № 208 (зі змінами,
внесеними Законом 5459-VI від 16.10.2012 р.) має
вищу юридичну силу, ніж Постанова КМУ №
244 від 06.04.95 р., заступник начальника
Інспекції ДАБК у Кіровоградській
області, виносячи спірну постанову від
31.07.2013 р., діяв з перевищенням
повноважень, наданих чинним
законодавством.

Крім зазначеного, колегія суддів
погоджується з посиланнями скаржника
на порушення відповідачем строків,
визначених у п.п.5, 6 Порядку № 244, згідно
яких протягом трьох днів після
оформлення протокол, інші необхідні
матеріали (висновки експертів, дані
лабораторних досліджень, фотографії,
відомості про попередні порушення,
розрахунок розміру штрафу тощо)
подаються посадовій особі інспекції,
уповноваженій накладати штраф; питання
про накладення штрафу розглядається в
15-денний термін з дня одержання
протоколу про правопорушення.

Так, Порядком № 244 передбачено
прийняття посадовою особою Інспекції
рішення про накладення штрафу не
пізніш, ніж через 18 днів з моменту
оформлення протоколу.

З наведених вище обставин вбачається,
що спірна постанова про накладення на
позивача штрафу від 31.07.2013 р. винесена
на 19-ий день після складання протоколу
від 12.07.2013 р., тобто без дотриманням
строків, визначених у п.п.5, 6 Порядку №
244.

Стосовно доводів скаржника щодо
суті виявленого порушення колегія
суддів зазначає наступне:

Оскільки підставою прийняття спірної
постанови стали висновки акту
перевірки від 10.07.2013 р. та протоколу від
12.07.2013 р., то для вирішення спору
необхідним є дослідження
правомірності та обґрунтованості саме
цих висновків.

Як зазначено в акті перевірки та
протоколі позивачем порушено п.3 ч.1 ст.34
та ч.1 ст.37 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

За приписами п.2, п.3 ч.1 ст.34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р.
№ 3038-VI (в редакції, що діяла на момент
проведення перевірки) (далі - Закон №
3038) замовник має право виконувати
будівельні роботи після:

2) реєстрації органом
державного архітектурно-будівельного
контролю декларації про початок
виконання будівельних робіт - щодо
об'єктів будівництва, що належать до I-III
категорій складності;

3) видачі замовнику органом
державного архітектурно-будівельного
контролю дозволу на виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності.

Отже, за приписами п.3 ч.1 ст.34
Закону № 3038 стосуються замовника, яким
було згідно договору від 20.05.2013 р. ТОВ
«Дукат», а не ТОВ «ІМАС-2005», тому
безпідставним є висновки відповідача
про порушення вказаної норми
позивачем, який являється підрядником
за умовами зазначеного договору.

Згідно ч.1, ч.2 ст.37 Закону № 3038
право на виконання підготовчих робіт
(якщо вони не були виконані раніше
згідно з повідомленням або
зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд надається замовнику
та генеральному підряднику чи
підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після отримання
дозволу на виконання будівельних
робіт.

Дозвіл на виконання
будівельних робіт видається
органами державного
архітектурно-будівельного контролю
на безоплатній основі протягом десяти
робочих днів з дня реєстрації заяви.

Частина 3 статті 2 Закону № 208 визначає
відповідальність за порушення,
допущені суб'єктами містобудування,
які виконують будівельні роботи.

Так, за положеннями пунктів 4, 5 частини 3
статті 2 Закону № 208 суб'єкти
містобудування, які виконують
будівельні роботи, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
такі правопорушення:

4) виконання будівельних робіт
без реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт:

на об'єктах II категорії
складності - у розмірі тридцяти шести
мінімальних заробітних плат;

5) виконання будівельних робіт
без отримання дозволу на їх
виконання:

на об'єктах IV категорії
складності - у розмірі трьохсот
сімдесяти мінімальних заробітних плат;

на об'єктах V категорії складності
- у розмірі дев'ятисот мінімальних
заробітних плат.

У відповідності до статті 32
Закону № 3038 усі об'єкти будівництва
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва
до тієї чи іншої категорії складності
здійснюється проектною організацією
і замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV
і V категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету
Міністрів України від 27 квітня 2011 р. №
557 був затверджений Порядок віднесення
об'єктів будівництва до IV і V категорій
складності (далі - Порядок № 557).

Згідно п.2 Порядку № 557 віднесення
об'єкта будівництва до відповідної
категорії складності здійснюється
проектувальником і замовником.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
відповідальності) такого об'єкта
будівництва (п.3 Порядку № 557).

При цьому, згідно ч.5 ст.7 Закону України
«Про архітектурну діяльність» від
20.05.99р. № 687-XIV (в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) перед затвердженням
проектів у випадках, визначених
статтею 31 Закону України "Про
регулювання містобудівної
діяльності", проводиться їх експертиза.

Так, п.1 ч.4 ст.31 Закону № 3038 вимагає
проведення обов'язкової експертизи
проектів будівництва об'єктів, які:
належать до IV і V категорій складності, -
щодо додержання нормативів з питань
санітарного та епідеміологічного
благополуччя населення, екології,
охорони праці, енергозбереження,
пожежної, техногенної, ядерної та
радіаційної безпеки, міцності,
надійності, довговічності будинків і
споруд, їх експлуатаційної безпеки та
інженерного забезпечення.

Разом з тим, у відповідності до ч.3 ст.31
Закону № 3038 не підлягають обов'язковій
експертизі проекти будівництва
об'єктів I-III категорій складності.

Частина 1 статті 31 Закону № 3038
передбачає, що проектна документація
на будівництво об'єктів
розробляється у порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування, з
урахуванням вимог містобудівної
документації та вихідних даних і
дотриманням вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджується замовником.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що будівельні роботи на об'єктах І-ІІІ
категорії складності відбувається без
отримання замовником дозволу на
проведення робіт, а для здійснення
будівельних робіт на об'єктах IV і V
категорій складності необхідне
отримання замовником робіт
відповідного дозволу, а також
проведення обов'язкової експертизи
проектів будівництва такого об'єкта.

Як зазначено вище, проектною
організацією ПрАТ «Кіровоградпроект»
і замовником будівництва ТОВ «Дукат»
попередньо вже було узгоджено
віднесення об'єкта майбутнього
будівництва до II категорії складності,
що підтверджується зазначеними вище
технічним висновком ТОВ ПБФ
«Стройкомплекс» (а. с.98-111) та проектною
документацією ПрАТ
«Кіровоградагропроект» (а. с.24-32, 53-96).

Таким чином, позивач виконував
будівельні роботи на підставі наданої
замовником документації, яка відносила
об'єкт по вул.Габдрахманова, буд.46 у
м.Кіровограді до II категорії
складності.

Тобто на момент проведення
Інспекцією перевірки об'єкт за
проектом не був віднесений до V
категорії складності, тому і підстав
для отримання замовником дозволу не
було.

При цьому, матеріали справи не
містять доказів того, що за наслідками
перевірки позивача було б притягнуто
до відповідальності, що стосується
порушення п.4 ч.3 ст.2 Закону № 208,
зокрема, застосування штрафу за
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт на об'єкті II
категорії складності.

Аналіз вищенаведених норм також
свідчить про те, що визначення певної
категорії складності об'єкта
будівництва здійснюється
проектувальником і затверджується
замовником у проектній документації в
порядку, визначеному чинним
законодавством.

При цьому, згідно ч.1 ст.7 Закону № 3038
управління у сфері містобудівної
діяльності здійснюється шляхом: 6)
контролю за дотриманням
законодавства у сфері
містобудівної діяльності, вимог
будівельних норм, державних
стандартів і правил, положень
містобудівної документації всіх
рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування
(далі - вихідні дані), проектної
документації.

Так, ч.1 ст.2 Закону № 208 передбачає
відповідальність суб'єктів
містобудування, які здійснюють
проектування об'єктів, експертизу
проектів будівництва, у вигляді штрафу
за передачу замовнику проектної
документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої з порушенням
вимог законодавства, містобудівної
документації, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, у тому числі за нестворення
безперешкодного життєвого середовища
для осіб з обмеженими фізичними
можливостями та інших маломобільних
груп населення, незабезпечення
приладами обліку води і теплової
енергії, а також за заниження категорії
складності об'єкта будівництва:

проектна організація - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат;

експертна організація - у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат.

Відповідач наполягає на тому, що
об'єкт по вул.Габдрахманова, буд.46 у
м.Кіровограді не відноситься до ІІ
категорії складності.

Проте, доказів того, що проектна
організація, яка визначила таку
категорію, притягнута до
відповідальності, відповідачем суду не
надано.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає, що вина позивача у
порушенні ч.1 ст.37 Закону № 3038 відсутня,
оскільки підставою для проведення
будівельних робіт слугували надана
замовником документація з вже
визначеною категорією складності
об'єкта проектувальником - ПрАТ
«Кіровоградпроект» та замовником - ТОВ
«Дукат», і ТОВ «ІМАС-2005», як підрядник,
здійснювало роботи з наявних вихідних
даних, обов'язок перевіряти які чинним
законодавством на підрядника не
покладений.

Крім того, колегія суддів вважає,
що відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, всупереч приписів ч.2 ст.71
КАС України, не доведено віднесеність
об'єкту по вул.Габдрахманова, буд.46 у
м.Кіровограді до V категорії
складності.

При цьому, колегія суддів бере до
уваги невідповідність даних протоколу
від 12.07.2013 р. даним оскаржуваної
постанови від 31.07.2013 р. щодо категорії
складності об'єкта та норми Закону № 208,
якою передбачена відповідальність за
порушення ч.1 ст.37 Закону №3038.

Так, пунктом 4 Порядку № 244 передбачено,
що підставою для розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності є відповідний протокол,
складений посадовою особою інспекції
за результатами перевірки.

Тобто підставою для винесення
постанови від 31.07.2013 р. є протокол від
12.07.2013р., і різна визначеність категорії
складності об'єкта (у протоколі - ІV
категорія складності, а у постанові - ІV
категорія складності), і відповідно
норма, за якою наступає
відповідальність (у протоколі - абз.2 п.5
ч.3 ст.2 Закону № 208, у постанові - абз.3 п.5
ч.3 ст.2 Закону № 208) свідчать про те, що
спірна постанова не прийнята на
підставі протоколу від 12.07.2013 р., а отже,
винесена не у спосіб, передбачений
чинним законодавством.

Наведене також свідчить про те, що
у протоколі від 12.07.2013 р. відповідач
фактично самостійно визначив
категорію складності об'єкта,
присвоївши останньому ІV категорію,
оскільки листи від ВГО «Гільдія
проектувальників у будівництві» та від
ДП «Укрдержбудекспертиза» отримані
пізніше, що є перевищенням повноважень,
наданих Інспекції чинним
законодавством.

Так, у доказ наявності у об'єкта V
категорії складності відповідач
посилається на отримані на запит
Інспекції листи ВГО «Гільдія
проектувальників у будівництві» від
26.07.2013 р. № 2/2013-01 (а. с.149, 150) та лист ДП
«Укрдержбудекспертиза» № 1433 від 29.07.2013
р. (а. с.151).

За приписами ч.1 ст.70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.

У п.п.7 п.11 Порядку № 553 передбачено
право посадових осіб Інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
залучати до проведення перевірок
представників центральних і місцевих
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, експертних
та громадських організацій (за
погодженням з їх керівниками),
фахівців галузевих науково-дослідних
та науково-технічних організацій, які
пройшли професійну атестацію.

Колегія суддів не приймає у
якості належних доказів вищевказані
листи, оскільки матеріали справи не
містять доказів наявності у
громадської організації, якою
являється ВГО «Гільдія
проектувальників у будівництві»,
відповідної ліцензії на проведення
експертних робіт, а у вказаному листі
ДП «Укрдержбудекспертиза» з огляду на
проектну документацію та матеріали
фото фіксації зазначено лише про
можливість віднесення об'єкту
будівництва до V категорії складності.

Тобто остаточного висновку,
складеного повноважною організацією,
підприємством чи установою, який би
визначав V категорію складності об'єкту
по вул.Габдрахманова, буд.46 у
м.Кіровограді, матеріали справи не
містять.

При цьому, матеріали фотофіксації
(фотознімки, на які посилається
відповідач, як на доказ проведення
позивачем реконструкції, та які були
надані ДП «Укрдержбудекспертиза» для
здійснення висновку щодо категорії
об'єкта) колегія суддів також не вважає
належними доказами у розумінні ч.1 ст.70
КАС України, оскільки дані фото не
дають можливості однозначно
ідентифікувати місцезнаходження
об'єкту у зв'язку з відсутністю в них
прив'язки до місцевості.

Вищенаведене свідчить, що відповідач,
відносячи майбутній об'єкт будівництва
до V категорії складності, діяв з
перевищенням наданих йому повноважень.

З огляду на вищевикладене, зокрема, на
недоведеність вини позивача у
порушенні ч.1 ст.37 Закону № 3038, на
перевищення відповідачем повноважень
при визначенні категорії складності
об'єкт будівництва, а також враховуючи
доведеність наявності чисельних
порушень відповідачем порядку
проведення та оформлення результатів
перевірок, колегія суддів вважає
неправомірним застосування Інспекцією
ДАБК у Кіровоградській штрафних
санкцій у розмірі 1 032 300 грн. до позивача
згідно постанови № 62/2013ю-Кд від 31.07.2013р.

За приписами ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є, зокрема,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими,
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставин,
що мають значення для справи, не
доведено обставин, що мають значення
для справи, які суд першої інстанції
вважає встановленими, та порушено
норми матеріального і процесуального
права, внаслідок чого необґрунтовано
було винесено постанову, якою
відмовлено Товариству у задоволенні
позову, який такому задоволенню
підлягає.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що позивачем заявлено позовну
вимогу щодо визнання незаконною
постанову Інспекції № 62/2013ю-Кд від
31.07.2013 р., яка прийнята відносно
конкретної юридичної особи - ТОВ
«ІМАС-2005», а отже є актом
індивідуальної дії.

Проте, системний аналіз статей 105, 162, 171,
171-1 КАС України дає підстави вважати, що
даний спосіб захисту прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб може
стосуватись, виключно, оскарження
нормативно-правових актів, оскільки у
разі визнання протиправним
(незаконним) акт індивідуальної дії є
таким, що не діє з моменту його
прийняття, а нормативно-правовий акт,
якщо інше не встановлено законом або не
зазначено судом, - втрачає чинність
після набрання рішенням суду законної
сили.

Таким чином, враховуючи положення ч.2
ст.11 КАС України, а також те, що
оскаржувана позивачем постанова є
актом індивідуальної дії, колегія
суддів вважає за необхідне вийти за
межі позовних вимог в частині визнання
даної постанови незаконною, визнавши
її протиправною та скасувавши в
повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст.94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету.

З огляду на викладені обставини справи,
суд апеляційної інстанції зазначає про
наявність підстав для скасування
постанови суду з прийняттям нової про
задоволення позову щодо визнання
протиправним та скасування Інспекції
ДАБК у Кіровоградській області
№62/2013ю-Кд від 31.07.2013 р.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 КАС України,
суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІМАС-2005" на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
жовтня 2013 р. у справі № 804/10955/13-а
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
жовтня 2013 р. у справі № 804/10955/13-а
скасувати та прийняти нову про
задоволення адміністративного позову.

Визнати протиправними та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області № 62/2013ю-Кд від
31.07.2013 р.

Стягнути судовий збір з Державного
бюджету України на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "ІМАС-2005"
у сумі 2 294 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко