Справа № 802/4906/13-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4906/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

28 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Загороднюк А.Г.

судді: Біла Л.М. Сушко О.О. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області на ухвалу
Вінницького окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області до ОСОБА_2 про
зобов'язання до вчинення дій , -

В С Т А Н О В И В :

до Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області з позовом про
зобов'язання ОСОБА_2 знести за власний
рахунок збудовану літню кухню з
погребом по АДРЕСА_1.

20 грудня 2013 року Вінницький окружний
адміністративний суд відмовив у
відкритті провадження у зв'язку з тим,
що заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати рішення суду І
інстанції та направити справу для
продовження розгляду.

В судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені вчасно та належним
чином, про що свідчать повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Крім того, позивачем направлена на
адресу суду заява вх. № 1570/14 від 28 січня
2014 року про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких підстав колегія суддів,
керуючись положеннями статті 197 КАС
України, вважає, що справу можливо
розглянути в порядку письмового
провадження на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, без
фіксування судового засідання (частина
1 статті 41 КАС України).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 19
липня 2013 року інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області проведено
перевірку законності виконання
будівельних робіт з будівництва
літньої кухні з погребом по АДРЕСА_1.

За результатами перевірки виявлено, що
будівництво по АДРЕСА_1 здійснюється
громадянкою ОСОБА_2 з порушенням вимог
п. 3.25 ДБН 360-92 "Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень".

З метою усунення вказаних порушень
відповідачем винесено припис від 19
липня 2013 року про зупинення
підготовчих та будівельних робіт з
вимогою привести будівельний паспорт
на забудову та будівництво об'єкта у
відповідність до вимог містобудівного
законодавства з визначенням строку для
добровільного виконання до 20 жовтня 2013
року.

Однак, відповідач не виконав вимоги
припису, про що складено протокол про
адміністративне правопорушення від 24
вересня 2013 року, а 03 жовтня 2013 року
прийнято постанову про
адміністративне правопорушення № 1053,
відповідно до якої ОСОБА_2 притягнено
до адміністративної відповідальності
та накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Крім того, враховуючи, що перебудувати
об'єкт містобудування для усунення
порушень законних прав та інтересів
інших осіб неможливо, позивач
звернувся до суду, в порядку ст. 38
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", з позовом
про знесення об'єкта будівництва.

Суд І інстанції, відмовляючи у
відкритті провадження в
адміністративній справі, виходив з
того, що заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства
через те, що даний спір має
розглядатись в порядку цивільного
судочинства.

Колегія суду не погоджується з таким
висновком з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Статтею 38 вказаного Закону
передбачено, що при виявленні факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

У разі якщо особа в установлений
строк добровільно не виконала
вимоги, встановлені у приписі,
орган державного
архітектурно-будівельного контролю
подає позов до суду про знесення
самочинно збудованого об'єкта та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

З матеріалів справи та аналізу
положень законодавства у сфері
містобудування колегією суддів
встановлено, що спірні правовідносини
виникли в процесі здійснення позивачем
своїх повноважень у сфері
будівельно-архітектурного контролю та
державного нагляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
законами України.

У даному випадку повноваження позивача
- суб'єкта владних повноважень
звертатись до суду визначені ст. 38
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Крім того, п. 10 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 20
травня 2013 року 8 "Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів"
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи за участю Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів, у
тому числі й ті, які виникають під час
виконання повноважень: у сфері
державного архітектурно-будівельного
контролю та нагляду (закони України від
16 листопада 1992 року № 2780-XII "Про основи
містобудування", від 17 лютого 2011 року №
3038-VI "Про регулювання містобудівної
діяльності", від 14 жовтня 1994 року №
208/94-ВР "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності", від 20 травня 1999 року № 687-XIV
"Про архітектурну діяльність", від 5
квітня 2007 року № 877-V "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", частина
восьма статті 4 Закону України від 25
грудня 2008 року № 800-VI "Про запобігання
впливу світової фінансової кризи на
розвиток будівельної галузі та
житлового будівництва", частина п'ята
статті 11 Закону України від 5 листопада
2009 року № 1704-VI "Про будівельні норми"); у
сфері ліцензування господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури (стаття 17 Закону
України від 20 травня 1999 року № 687-XIV "Про
архітектурну діяльність", Закон
України від 1 червня 2000 року № 1775-III "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності").

Також, вказаною постановою визначено,
що спори, які виникають з приводу
самочинного будівництва, є
публічно-правовими, оскільки виникають
за участю суб'єкта владних повноважень,
який реалізовує у спірних відносинах
надані йому законодавством владні
управлінські функції стосовно
забезпечення законності, правопорядку,
охорони прав, свобод і законних
інтересів громадян. Справи за позовом
такого суб'єкта належать до юрисдикції
адміністративних судів.

Враховуючи вищевикладене, судом І
інстанції передчасно винесено ухвалу
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі.

За таких обставин, у відповідності до п.
3, 4 ч. 1 ст. 204 КАС України колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для задоволення апеляційної скарги та
скасування ухвали суду І інстанції та
постановляння нової ухвали з
направленням справи до суду І
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області
задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2013
року - скасувати.

Справу направити до Вінницького
окружного адміністративного суду для
продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі
03 лютого 2014 року.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді

Біла Л.М.

Сушко О.О.