Справа № 2214/4128/2012
Суддя: Тончук Р. І.
Дата ухвалення: 2013-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2214/4128/2012
Провадження № 2-а/682/11/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2013 року Славутський міськрайонний
суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Тончук Р.І.

при секретарі Придачук Г.Л.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача
Малинюка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Старокривинської
сільської ради про визнання рішення
незаконним та його скасування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до Старокривинської сільської ради про
визнання рішення незаконним та його
скасування. Посилається на те,що 27.07.2007
року Старокривинською сільською радою
було прийняте рішення за № 28»Про
надання згоди на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для передачі у приватну
власність ОСОБА_1». Цим рішенням було
надано згоду на виготовлення ним
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для передачі йому у
приватну власність для будівництва
житлового будинку та господарських
будівель площею 0.25 га та 0.15 га для
ведення особистого селянського
господарства.

29.03.2012 року цією ж сільською радою
було прийнято рішення № 4»Про протест
Славутського міжрайонного прокурора
на рішення № 28 від 27.07.2007 року», яким
відмінене рішення № 28 від 27.07.2007 року.
Вважає рішення № 4 від 29.03.2012 року
незаконним з посиланням на те, що
відповідно до ст. 144 ч. 2 Конституції
України рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції України
чи законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду. Також
відповідно до ст. 59 ч. 10 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з
вищевказаних мотивів визнаються
незаконними у судовому порядку. Отже,
орган місцевого самоврядування не
вправі був скасовувати своє попереднє
рішення, оскільки він проти цього
заперечував.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримав.

Представник відповідача Малинюк
В.А. позову не визнав, давши пояснення
про те, що рішення було скасоване на
підставі протесту прокурора, але прав
позивача не було порушено, оскільки за
його заявою були винесені інші рішення
, а саме № 10 від 11.05.2012 року, яким йому
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації щодо складання
документів, що посвідчують право
спільної сумісної власності на
земельну ділянку загальною площею 0.15
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку та № 8 від 29.03.2012 року,
яким йому надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0.30 га для
ведення особистого селянського
господарства. Загальний розмір
земельних ділянок не зменшився і права
позивача не були порушені. Крім того,
він був повідомлений про необхідність
скасування рішення і заперечень проти
цього не надав, а надав заяви, необхідні
для винесення повторних рішень

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням 8
сесії Старокривинської сільської ради
Славутського району від 27.07.2007 року № 28
було надано згоду на виготовлення
ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
передачі йому у приватну власність для
будівництва житлового будинку та
господарських будівель площею 0.25 га та
0.15 га для ведення особистого
селянського господарства.

13.02.2012 року Славутським
міжрайонним прокурором на це рішення
було внесено протест з посиланням на
те, що згідно погосподарських книг
сільської ради у користуванні ОСОБА_1
перебуває 0.15 га землі, яка могла бути
приватизована на підставі технічної
документації, а інша земельна ділянка,
яку Мартинюк бажає отримати у
власність, може бути передана йому за
рішенням сільської ради та
виготовленим проектом землеустрою
щодо відведення земельної ділянки.
Однак, рішенням № 28 від 27.07.2007 року
сільською радою надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою
відносно усієї площі земельних ділянок
для передачі їх у власність ОСОБА_1

Згідно вимог протесту прокурора
сільська рада зобов»язувалась
привести рішення сесії у відповідність
з вимогами земельного законодавства, а
саме ст. 118 ЗК України. Позивач не
реалізував своє право на приватизацію
земельних ділянок і не виготовив
проекту землеустрою. На виконання
протесту прокурора 16 сесією 6
скликання Старокривинської сільської
ради 29.03.2012 року було винесено рішення
№ 4, яким скасоване рішення № 28 від
27.07.2007 року як таке, що не відповідає
вимогам законодавства. ОСОБА_1 був
ознайомлений з протестом прокурора.
Цей документ йому був надісланий
прокуратурою та, крім того, його
поставив про це до відома до скасування
рішення сільський голова, про що
ствердив у судовому засіданні.
Відповідач заперечень з приводу
скасування рішення не подав, а подав до
сільської ради заяву про надання
дозвілу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0.30 га для ведення
особистого селянського господарства
по АДРЕСА_1 яка стала підставою для
винесення сесією сільської ради
рішення № 4 від 29.03.2012 року про надання
ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0.30 га для ведення
особистого селянського господарства
за цією ж адресою.

28.04.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які є
співвласниками житлового будинку
АДРЕСА_1, до сільської ради була подана
заява про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
щодо передачі їм у приватну власність
земельної ділянки площею 0.15 га для
будівництва та обслуговування будинку,
господарських будівель за
вищевказаною адресою. На підставі їх
заяви 11.05.2012 року 17 сесією 6 скликання
було прийняте рішення про надання
дозволу обом заявникам на виготовлення
технічної документації щодо складання
документів, що посвідчують право
спільної сумісної власності на
земельну ділянку загальною площею 0.15
га для будівництва та обслуговування
будинку, господарських будівель і
споруд , що розташований у АДРЕСА_1

Отже, права позивача скасуванням
рішення № 28 від 27.07.2007 року не порушені.
Рішенням від 11.05.2012 року обом
співвласникам будинку надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
на земельну ділянку площею 0.15 га, тобто
на той розмір земельної ділянки, який
перебував у їх користуванні і на якому
розташований будинок, що знаходиться у
їх спільній власності. Враховуючи те,
що згідно свідоцтва про право на
спадщину, виданого Славутською
держнотконторою 15.12.2003 року ОСОБА_1 є
власником 23 частин будинку, то йому
належить така ж частина земельної
ділянки, на якій розташований будинок,
тобто із 0.15 га, йому повинно належати
0.10га. Рішенням від 29.03.2012 року № 8 надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
на земельну ділянку площею 0.30 га. Тобто
загальний розмір земельних ділянок
відповідає тому розміру земельних
ділянок, що зазначений у рішенні № 28
від 27.07.2007 року.Отже, сільською радою
усунуте порушення, допущене при
винесенні попереднього рішення без
порушення при цьому прав позивача.

Відповідно до ст. 144 ч. 2
Конституції України рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції України
чи законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду, а
відповідно до ст. 59 ч. 10 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти органів та посадових осіб органів
місцевого самоврядування з цих мотивів
визнаються незаконними у судовому
порядку.

Разом з тим, Конституційний Суд України
у своєму рішенні № 7-рп/2009 від 16.04.2009
року зазначив, що це не позбавляє орган
місцевого самоврядування права за
власною ініціативою або ініціативою
інших заінтересованих осіб змінити чи
скасувати прийнятий ним правовий
акт.Органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов»язані з
реалізацією певних суб»єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб»єкти цих правовідносин
заперечують проти їх зміни чи
припинення. Це є гарантією
стабільності суспільних відносин між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання. Дії,
на які ОСОБА_1 надавався дозвіл
скасованим рішенням, не були ним
виконані з 2007 року. Заперечень проти
скасування рішення № 28 він не
надав,хоча отримав копію протесту
прокурора та повідомлявся сільським
головою про наступне скасування
рішення, що вбачається з пояснень
сторін. Рішення скасоване за
відсутності його заперечень про це, про
що свідчать повторно подані ним заяви
про надання дозволу на виготовлення
технічної документації та проекту
землеустрою, що стали підставою для
винесення нових рішень сільської ради,
якими йому надана можливість вчинити
дії, необхідні для здійснення
приватизації земельних ділянок
загальною площею 0.40 га., тобто у такому
ж розмірі, який був зазначений у
скасованому рішенні, і лише з
уточненнями відповідно до вимог
закону.

Керуючись ст.ст. 9,11,14,159-163 КАС України,
суд

постановив:

ОСОБА_1 в позові до
Старокривинської сільської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення № 4 від 29 березня 2012 року «Про
протест Славутського міжрайонного
прокурора на рішення № 28 від 28.07.2007
року» відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня його проголошення.

Головуючий: