Справа № 522/14950/13-ц
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

06 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 522/14950/13-ц

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Бондар В.Я.

Одеській апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси на
постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 05 вересня 2013 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
визнання дій протиправними та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1,
позивач) звернувся до суду з позовом, в
якому просив:

- визнати рішення Комісії управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси від 18
квітня 2013 року №11 про відмову у
призначенні пенсії на пільгових умовах
протиправним та скасувати його;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі м.
Одеси (надалі - УПФУ в Приморському
районі, відповідач) призначити пенсію
на пільгових умовах за Списком №2 з 12
грудня 2012 року.

В обґрунтування позивач зазначив, що
відповідач безпідставно відмовив у
призначенні пенсії на пільгових
умовах, чим порушив норми чинного
пенсійного законодавства, яке регулює
спірні правовідносини.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 05 вересня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено в
повному обсязі заявлених вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
УПФУ в Приморському районі його
оскаржило, вважаючи, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт просить скасувати рішення суду
першої інстанції та прийняте нове - про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження, у відповідності до
положень п.3 ч.1 ст. 197 КАС України, у
зв'язку із поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
прийняте у порядку скороченого
провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції було
встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
грудні 2011 року звернувся до
відповідача із заявою про призначення
йому пенсії за віком на пільгових
умовах, відповідно до ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
Списком №2.

Рішенням Комісії управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси від 16
січня 2012 року №2 позивачу було
відмовлено у призначенні пенсії у
зв'язку із недостатністю стажу роботи,
що зараховується до пільгового.

У рішенні,також, було зазначено, що
право на пенсію за Списком №2 зі
зниженням віку позивач матиме право,
коли йому виповниться 57 років.

12 грудня 2012 року позивач повторно
звернувся до відповідача із заявою про
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списком №2.

Рішенням комісії УПФУ в Приморському
районі від 18 квітня 2013 року №11
позивачеві відмовлено в призначенні
пенсії на пільгових умовах за Списком
№2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач неправомірно відмовив у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах.

Згідно зі вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що при
постановленні рішення, судом першої
інстанції було дотримано вимоги ст. 159
КАС України у зв'язку з наступним.

Так, відповідно до Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з прийняттям
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», положення Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05
листопада 1991 року №1788-ХІІ,
застосовуються в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах і за вислугу років.

Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», право на
пенсію на пільгових умовах мають
чоловіки незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України і за
результатами атестації робочих; місць,
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам.

Згідно із розділом XV Металообробка
Списку №2 виробництв, цехів, професій і
посад, робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах,
затвердженому постановою ради
Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року
№1173, право на пільгове пенсійне
забезпечення мають працівники на
установці головних двигунів,
валопроводів, та монтажу трубопроводів
усередині суден.

Відповідно до сумісного рішення
Держкомпраці СРСР та ВЦСПС від 04
вересня 1989 року №31, до прийняття нового
Закону СРСР про пенсійне забезпечення
працівникам, зокрема,
слюсарям-судноремонтникам, постійно
зайнятим на ремонтних роботах у
відсіках суден, пенсії за віком слід
призначати на пільгових умовах за
Списком №2, розділу XV.

Стаж, що дає право на пільгове пенсійне
забезпечення, обчислювати по фактично
відпрацьованому часу у відсіках суден
повний робочий день. Крім того, при
відсутності документів про фактичну
роботу у відсіках суден за минулий час,
стаж, що дає право на пільгове пенсійне
забезпечення, обчисляти розрахунково
за відомостями про роботу за той
період, за який є документи про
характер виконуваних робіт.

Відповідно до підпункту «б» пункту 7
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1, до
заяви про призначення пенсії за віком
додаються документи про стаж, що
визначені Порядком підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 12
серпня 1993 року №637.

Відповідно до пункту 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У довідці має бути
зазначено: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу:
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, до якого включається цей період
роботи: первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Відповідно до довідки про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній №02- 7/1906 від 23
жовтня 2007 року, наданої державним
підприємством «Одеський морський
торгівельний порт» позивач працював
повний робочий день на Одеському
судоремонтному заводі ім.50-річчя
Радянської України на посаді слюсар -
судноремонтник 6 р. 11 міс. 20 дн.
Підставою для видачі довідки були:
особова картка форми Т-2, накази по
особовому складу за 1977-1984 роки,
відомості по нарахуванню заробітної
плати.

Листом ДП «Одеський морський
торгівельний порт» від 27 грудня 2012 року
№02-7/1318 відповідача було повідомлено,
що робочим місцем
слюсаря-судноремонтника є виключно
відсіки суден, а підтвердженням того,
що позивач працював повний робочий
день і не виконував інших робіт, є
відсутність переводів на інші посади, а
також оплата праці як
слюсаря-судноремонтника з доплатою за
шкідливість і надання додаткових днів
до відпустки. В додаток до зазначеного
листа надано роз'яснення директора
Судоверфь Україна ГП Одеський морський
торгівельний порт від 07 вересня 2012 року
№080/988 про роботи, які виконує
слюсар-судноремонтник.

Позивач з 18 липня 1977 року був
зарахований до цеху навігаційного
ремонту на посаду слюсаря -
судноремонтника 1 розряду.

16 жовтня 1978 року йому було присвоєно 2
розряд слюсаря - судноремонтника.

30 січня 1981 року позивачу присвоєно 3
розряд слюсаря - судноремонтника, а 30
листопада 1984 року - 4 розряд
слюсаря-судноремонтника.

10 грудня 1984 року позивач був звільнений
з посади у зв'язку з переведенням у
Іллічівське мореплавство.

Зазначене підтверджується актом
зустрічної перевірки правильності
виданих документів про заробітну
плату, трудовий стаж, факт пільгової
роботи від 15 грудня 2011 року, складений
спеціалістом УПФУ в Приморському
районі за період з 18 липня 1977 року по 10
грудня 1984 року, наказами по
підприємству та записами у трудовій
книжці.

Вказаний акт перевірки також
підтверджує виконання робіт позивачем
у відсіках суден. Перелічені вище
документи повністю підтверджують
виконання робіт позивачем як
слюсаря-судноремонтника повний
робочий день у відсіках суден.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що періоди
роботи слюсарем - судноремонтником на
Одеському судноремонтному заводі
імені 50-річчя Радянської України: з 18
липня 1977 року по 06 грудня 1979 року, з 27
грудня 1979 року по 25 травня 1980 року, з 15
червня 1980 року по 03 травня 1981 року, з 24
травня 1981 року по 04 січня 1982 року, з 04
лютого 1982 року по 02 березня 1982 року, з 02
травня 1982 року по 10 грудня 1984 року (6 р. 11
міс. 20 дн.) безпідставно не включено
відповідачем до стажу, що дає право на
призначення пільгової пенсії.

Окрім того, відповідач безпідставно не
включив до стажу, який дає право на
пільгову пенсію період навчання
позивача у професійно-технічному
навчальному закладі з 01 вересня 1971 року
по 08 липня 1974 року, виходячи з такого.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про
професійно-технічну освіту» час
навчання у професійно-технічному
навчальному закладі зараховується до
трудового стажу учня, слухача, у тому
числі в безперервний і в стаж роботи за
спеціальністю, що дає право на пільги,
встановлені для відповідної категорії
працівників, якщо перерва між днем
закінчення навчання і днем зарахування
на роботу за набутою професією не
перевищує трьох місяців.

Підпунктом 3 п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», особам, які працювали на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці та мали або матимуть
право на пенсію відповідно до ст.100
Закону України Про пенсійне
забезпечення, пенсії призначаються за
нормами Закону, виходячи з вимог віку
та стажу, встановлених раніше діючим
законодавством. Діючим до 01 січня 1992
законодавством передбачалося, що
період навчання в
професійно-технічному навчальному
закладі прирівнювався до роботи, яка
слідувала після закінчення цього
періоду. Підпунктом з) і абзацем третім
підпункту л) пункту 109 Положення про
порядок призначення і виплати
державних пенсій, затвердженого
постановою Ради Міністрів СРСР від 03
серпня 1972 року №590 передбачалося, що
при призначенні на пільгових умовах
або у пільгових розмірах пенсій по
старості і інвалідності робочим і
службовцям, що працювали на підземних
роботах, на роботах зі шкідливими
умовами праці і в гарячих цехах та на
інших роботах з важкими умовами праці,
період навчання в професійно-технічних
училищах дорівнюється до роботи, яка
слідувала після закінчення цього
періоду.

Згідно диплому, у липні 1974 року позивач
закінчив Середнє профтехучилище №17 за
спеціальністю машиніст
рефрижераторних суднових установок.
Згідно трудової книжки, у липні того ж
року зарахований машиністом до
Чорноморського морського
пароплавства.

Згідно до листа Пенсійного фонду
України і Міністерства праці та
соціальної політики України від 17
листопада 2006 року №7686/0/14-16/039, період
навчання в професійно-технічному
навчальному закладі слід прирівнювати
до роботи, яка слідувала після
закінчення цього періоду.

Таким чином, період навчання позивача з
01 вересня 1971 року по 08 липня 1974 року (2 р.
10 міс. 5 дн.) в Середньому профтехучилищі
№17 повинен бути включений до стажу, що
дає право на призначення пільгової
пенсії, що було вірно встановлено судом
першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
відповідач необґрунтовано не включив
до стажу, який дає право на пільгову
пенсію, період проходження позивачем
строкової військової служби з 11 травня
1975 року по 21 травня 1977 року, у зв'язку із
наступним.

Відповідно до абз 2 ч.1 ст.8 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» час проходження строкової
військової служби зараховується до
стажу роботи, що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, якщо на момент
призову на строкову військову службу
особа навчалася за фахом у
професійно-технічному навчальному
закладі, працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсію на пільгових умовах до введення
в дію Закону України «Про пенсійне
забезпечення» або на пенсію за віком на
пільгових умовах до набрання чинності
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до п.п. 3 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», особам, які працювали на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці та мали або матимуть
право на пенсію відповідно до ст.100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», пенсії призначаються за
нормами Закону, виходячи з вимог віку
та стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

Діючим до 01 січня 1992 року
законодавством передбачалося, що час
проходження строкової військової
служби зараховувався за вибором особи
або до роботи, що передувала цьому
періоду, або до роботи, яка слідувала
після закінчення цього періоду. Згідно
військового квитка, позивач проходив
строкову військову службу у складі
Збройних Сил СРСР з 11 травня 1975 року по
21 травня 1977 року.

Згідно листа Пенсійного фонду України
і Міністерства праці та соціальної
політики України від 17 листопада 2006
року №7686/0/14-16/039, період проходження
строкової військової служби
зараховується за вибором особи або до
роботи, що передувала цьому періоду,
або до роботи, яка слідувала після
закінчення цього періоду.

Отже, час проходження строкової
військової служби позивача з 11 травня
1975 року по 21 травня 1977 року (2 р. 00 міс. 10
дн.) в рядах Радянської Армії, також,
слід включити до стажу, що дає право на
призначення пільгової пенсії.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
і не дають підстав вважати, що судом при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС України, у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст. 200, ч.1 ст. 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси - залишити
без задоволення.

Постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 05 вересня 2013 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
визнання дій протиправними та
скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною та
касаційному оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова