Справа № 813/964/14
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
про відмову у відкритті провадження в
частині позовних вимог
№ 813/964/14
Суддя Львівського окружного
адміністративного суду Потабенко В.А.,
перевіривши виконання вимог ст. ст. 105,
106 КАС України за позовною заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
управління Державної міграційної
служби України у Львівській області,
Львівської міської ради про
зобов'язання вчинити дії, -
позивачі звернулися до суду з позовом,
в якому просять зобов'язати Львівську
міську раду виділити ОСОБА_1 житлове
приміщення для її проживання разом з
трьома дітьми в будинку АДРЕСА_1. Крім
того, просять зобов'язати управління
ДМС України у Львівській області
поновити ОСОБА_1 реєстрацію в будинку
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.
Відповідно до п.1.ч.2 ст.17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.
Поняття "суб'єкт владних повноважень"
визначено у статті 3 КАС України - це
органи державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхні
посадові чи службові особи, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Отже, необхідною та єдиною ознакою
суб'єкта владних повноважень є
здійснення цим суб'єктом владних
управлінських функцій, при цьому ці
функції повинні здійснюватись
суб'єктом саме у тих правовідносинах, у
Стаття 15 ЦПК України до компетенції
судів щодо розгляду цивільних справ
відносить справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.
Крім того, у відповідності до абз. 2 п. 21
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 3 "Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ", ураховуючи положення
статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є
публічно-правовим і розглядається у
порядку цивільного судочинства спір
між органом державної влади та/або
органом місцевого самоврядування
(суб'єктом владних повноважень) як
суб'єктом публічного права та суб'єктом
приватного права - фізичною особою, в
якому управлінські дії суб'єкта
владних повноважень спрямовані на
виникнення, зміну або припинення
цивільних прав фізичної особи. У такому
випадку це спір про право цивільне,
незважаючи на те, що у спорі бере участь
суб'єкт публічного права, а спірні
правовідносини врегульовано нормами
цивільного та адміністративного права.
Пунктом 24 згаданої постанови Пленуму 1
березня 2013 року № 3 роз'яснено також те,
що у порядку цивільного судочинства
розглядаються спори щодо права особи
на житло (приватизація житла, взяття на
облік громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, або зняття із
такого обліку, надання житла,
користування жилим приміщенням у
будинку державного чи приватного
жилого фонду, житлово-будівельних
кооперативів, у гуртожитках,
встановлення автономного опалення у
приміщенні державного житлового фонду,
зняття з реєстраційного обліку місця
проживання за наявності спору,
зобов'язання органу влади чи органу
місцевого самоврядування здійснити
необхідні дії щодо утримання у
належному стані житлового будинку,
виселення, а також спори щодо
забезпечення житлових прав мешканців
гуртожитків (стаття 25 Закону України
від 4 вересня 2008 року N 500-VI "Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків") тощо). Такі
спори є житловими (цивільними) спорами,
незалежно від участі у справі, як
відповідача, суб'єкта владних
В п. 13 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 20
травня 2013 року № 8 "Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів",
справи у спорах про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних інтересів,
що виникають із житлових
правовідносин, згідно з частиною
першою статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України від 18
березня 2004 року № 1618-IV розглядаються за
правилами цивільного судочинства, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.
З огляду на положення частини другої
статті 17 КАС України, спори, в яких
урегульовані нормативно визначеною
процедурою управлінські дії суб'єкта
владних повноважень, пов'язані з
реалізацією житлових прав фізичних
осіб (щодо обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов,
нагляду і контролю за забезпеченням
реалізації права громадян України на
житло, додержання правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків тощо), є публічно-правовими
і розглядаються за правилами
адміністративного судочинства.
Відтак, суд приходить до висновку про
те, що вказані в позовній заяві
правовідносини щодо зобов'язання
Львівської міської ради виділити
ОСОБА_1 та її неповнолітнім дітям
житлове приміщення для в будинку
АДРЕСА_1 належать до цивільно-правових,
а отже, даний спір в цій частині слід
розглядати в порядку передбаченому
Цивільно-процесуальним кодексом
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.
На підставі наведеного суд вважає, що
заявлена вимога в частині щодо
зобов'язання Львівської міської ради
виділити ОСОБА_1 житлове приміщення для
проживання не може бути розглянута в
порядку адміністративного
судочинства, тому, у відкритті
провадження в цій частині позовних
вимог слід відмовити на підставі п.1 ч.1,
ч. 2 ст. 109 Кодексу адміністративного
судочинства України.
Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст. 109 КАС України,
суддя, -
відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до управління Державної
міграційної служби України у
Львівській області, Львівської міської
ради про зобов'язання вчинити дії в
частині вимог про зобов'язання
Львівської міської ради виділити
ОСОБА_1 житлове приміщення для її
проживання разом з трьома дітьми в
Повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з такою ж самою
вимогою, щодо якої постановлено ухвалу
про відмову у відкритті провадження, не
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Потабенко В.А.