Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року м.
Київ К/9991/29643/12

К/9991/29534/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Державної митної служби
України, Львівської митниці про
скасування наказу, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційними скаргами Державної митної
служби України та Львівської митниці
на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до Державної митної
служби України та Львівської митниці, у
якому просив визнати незаконним та
скасувати наказ Державної митної
служби України №796-к від 18 квітня 2011
року в частині припинення перебування
його на державній службі в митних
органах з 18 квітня 2011року, в.о.
головного інспектора митного поста
«Городок» Львівської митниці
відповідно до ст.17, п.6 ч.1 ст.30 Закону
України «Про державну службу».

Визнати незаконним та скасувати
наказ Львівської митниці №246-к від
19 квітня 2011 р. в частині оголошення
наказу ДМСУ №796-к від 18 квітня 2011 року
про його припинення з 18 квітня 2011 року,
в.о. головного інспектора митного поста
«Городок» Львівської митниці
перебування на державній службі в
митних органах відповідно до ст.17, п.6 ч.1
ст.30 Закону України «Про державну
службу»; поновити його на роботі на
посаді в.о. головного інспектора
митного поста «Городок» Львівської
митниці та стягнути з Львівської
митниці середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 18 квітня 2011 року
по день поновлення на роботі.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року, позивачу було відмовлено у
задоволенні позову.

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 04 квітня 2012 року було скасовано
постанову суду першої інстанції та
ухвалено нову постанову, якою позов
задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Державна митна служба
України та Львівська митниця
звернулися з касаційними скаргами, в
яких просять постанову суду
апеляційної інстанції скасувати та
залишити в силі постанову суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційних скарг, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач з 24 січня 1995
року перебував на службі в митних
органах, 21 січня 1999 року попереджений
про спеціальні обмеження, встановлені
Законами України «Про державну службу»
та «Про боротьбу з корупцією», склав
Присягу державного службовця і станом
на день звільнення, на 18 квітня 2011 року
займав посаду в.о. головного інспектора
митного поста «Городок» Львівської
митниці.

Відповідно до наказу Державної
митної служби України від 18 квітня 2011
року №796-к «Про припинення перебування
на державній службі» за порушення
Присяги державних службовців
відповідно до ст.17 та п.6 ч.1 ст.30 Закону
України «Про державну службу»,
припинено 18 квітня 2011 року перебування
на державній службі в митних органах
ОСОБА_3, в.о головного інспектора
митного поста «Городок» Львівської
митниці.

На виконання даного наказу,
Львівською митницею винесено наказ
№246-к від 19 квітня 2011 року про
оголошення наказу ДМСУ №796-к від 18
квітня 2011року про звільнення позивача.
Підставою для видачі оспорюваних
наказів стали результати комплексної
перевірки службової діяльності
Львівської митниці за період роботи з
2008 року по 11 березня 2011 року, проведеної
відповідно до Наказу ДМСУ від 12 лютого
2011 року №187 «Про проведення
комплексної перевірки», що викладені в
акті від 31 березня 2011 року.

Згідно акту перевірки від 31
березня 2011 року, перевіркою
встановлено, що при здійсненні
контролю за правильністю визначення
митної вартості товару «покриття
пластмасове ПВХ для підлоги, двошарове,
несамоклейке, в рулонах...» (код за
УКТЗЕД ), в порушення вимог ч.3 ст.265
МК України та пп.2 п.2 Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09 квітня 2008 року №339 посадовими
особами підрозділів митного
оформлення, в тому числі і позивачем, не
забезпечено порівняння заявленого
рівня митної вартості з наявною у
митного органу інформацією про
вартість сировини, а саме ПВХ, з якої
виготовлено товар. При цьому, у зоні
діяльності Львівської митниці,
зокрема, відділі митного оформлення №2
здійснювалося митне оформлення ПВХ у
первинних формах за суттєво вищим
рівнем митної вартості ніж готовий
виріб з цієї сировини (1,3 -1,43 дол. США/кг),
а митне оформлення товару «покриття
пластмасове ПВХ для підлоги, двошарове,
несамоклейке, в рулонах...» (код за
УКТЗЕД ) здійснювалося з
заниженим рівнем митної вартості.

Так, позивач, будучи уповноваженим
на здійснення контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів та
згідно зі службовими обов'язками не
здійснив перевірки відомостей, що
містяться у поданих для підтвердження
заявленої митної вартості товарів
документах, а саме в частині перевірки
відомостей зазначених у графах 42 та 45
ВМД, тобто, не здійснив контроль
правильності визначення митної
вартості товару (код за УКТЗЕД НОМЕР_1)
за 9 ВМД: від 15.08.2008р. №209000005/2008/7687, від
28.08.2008р. №209000005/2008/8984, від 28.08.2008р.
№209000005/2008/8985, від 28.08.2008р. №209000005/2008/8986,
від 03.09.2008р. №209000005/2008/9451, від 04.09.2008р.
№209000005/2008/9625, від 15.09.2008р. №209000005/2008/10589,
від 16.09.2008р. №209000005/2008/10716, від 16.09.2008р.
№209000005/2008/10724, внаслідок чого державі
нанесені збитки на загальну суму 224 148,74
грн.

За результатами перевірки
встановлено порушення позивачем
зазначених вимог ч.3 ст.265 МК України, та
п.п.2 п.2 Порядку та прийнято
оскаржуваний наказ.

Відповідно до статті 413 Митного кодексу
України (який був чинний на час
виникнення спірних відносин; далі - МК)
посадові особи митної служби України,
вперше прийняті на службу до митних
органів, приймають Присягу.

Пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Текст Присяги наведено у частині
другій статті 17 Закону України «Про
державну службу»: «Повністю
усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

Отже, як порушення Присяги слід
розуміти скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Закону
України «Про державну службу» за
невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення; до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Згідно зі статтею 408 МК правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом і
лише в частині, що ним не регулюється, -
Законом України «Про державну службу».

Відповідно до частини 2 статті 410
зазначеного Кодексу у митній службі
України діє Статут, який
затверджується законом.

В абзацах першому та другому преамбули
Статуту зазначено, що цей Статут
визначає суть службової дисципліни,
права та обов'язки посадових осіб
митної служби України, яким присвоєно
спеціальні звання, у тому числі
керівників митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, щодо забезпечення та
додержання дисципліни, а також види та
порядок застосування заохочень і
дисциплінарних стягнень; регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону України «Про державну
службу».

Відповідно до статті 21 Статуту
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до діянь,
які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.

Відповідно до статті 31 Статуту з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.

Системний аналіз спеціальних і
загальних норм, наведених у статті 21,
частині першій статті 22, статті 31
Статуту, статтях 14, 17, 30 Закону України
«Про державну службу», свідчить, що за
вчинення посадовими особами митної
служби України порушень службової
дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Статуту, частині другій статті 9 Закону
України «Про державну службу»,
найбільш суворим з яких є звільнення.

У пункті 6 частини 1 статті 30 Закону
України «Про державну службу»
визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Отже і порушення Присяги, і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
може бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушення.

Припинення державної
служби за порушення Присяги є
найсуворішою санкцією
відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, мають бути
встановлені внаслідок ретельного
службового розслідування, яке
регулюється Інструкцією.

Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли достеменно
доведено, що державний службовець
скоїв проступок проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків. Державний службовець,
який вчинив дисциплінарний проступок,
не може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

При цьому неможливість застосування
щодо позивача положень
Дисциплінарного статуту митної служби
України відповідачем не мотивовано.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що
відповідачами не доведено вчинення
позивачем таких порушень, які могли б
бути підставою для застосування до
нього такої найсуворішої санкції
відповідальності державного
службовця, як звільнення за порушення
Присяги.

Відповідно до частини третьою статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційні скарги Державної
митної служби України та Львівської
митниці відхилити, а постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04
квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: