Справа № 813/8917/13-а
Суддя: Кравчук Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді
за участю секретаря судового засідання
представника позивача
представника відповідача
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Львівського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бадер Україна" про
адміністративно-господарських санкцій
в сумі 680 187,90 грн.,
27.11.2013 р. Львівське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулось до суду з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бадер Україна"
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів в сумі
В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідно до
вимог статті 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" для ТзОВ "Бадер
Україна" встановлено в 2012 р. норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів в кількості 36 особи. Оскільки
у звітному 2012 році на підприємстві
працювало 16 інвалідів, підприємство
згідно ст. 20 цього Закону зобов'язане
сплатити на користь Львівського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції
за незабезпечення встановленого
нормативу робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів у сумі
651 869,40 грн. (основний борг), а також пеню
за несвоєчасну сплату санкцій в сумі 28
318,50 грн. Позивач позовні вимоги
підтримав повністю та просив суд їх
Відповідач - ТзОВ "Бадер Україна"
заперечує позовні вимоги повністю з
тих мотивів, що в його діях відсутній
факт правопорушення, за який
адміністративно-господарські санкції.
Вважає, що на підприємства
покладається обов'язок створювати
робочі місця для інвалідів, а на
державну службу зайнятості, - обов'язок
підшукувати і працевлаштовувати
інвалідів на створені підприємством
місця. Підприємство самостійно вживало
заходи по пошуку інвалідів і таких 16
осіб прийнято на роботу. Натомість
Городоцький районний центр зайнятості
не скеровував підприємству інвалідів
для працевлаштування. Крім того,
підприємство вважає за необхідне
відзначити, що встановлюючи нормативи
робочих місць для інвалідів необхідно
враховувати лише ту кількість робочих
місць на конкретному підприємстві, які
не пов'язані з шкідливими, важкими та
небезпечними умовами праці. Враховуючи
те, що середньооблікова чисельність
штатних працівників ТзОВ "Бадер
Україна" в 2012 р. становила 904 особи, а
середньооблікова кількість штатних
працівників із шкідливими умовами
праці 495 робочих місць, то згідно з
встановленим нормативом мало бути
створено лише 16 робочих місць для
інвалідів, що було й виконано. За таких
обставин просить в позові відмовити.
Суд заслухав пояснення представників
сторін, дослідив долучені до
матеріалів справи письмові докази,
оцінив їх в сукупності та встановив
наступні фактичні обставини справи.
У вересні 2013 р. Територіальною
державною інспекцією з питань праці у
Львівській області було проведено
позапланову перевірку ТзОВ "Бадер
Україна" з питань дотримання
законодавства про зайнятість та
працевлаштування інвалідів, про що
Перевіркою встановлено, що ТзОВ "Бадер
Україна" не зареєстроване в Фонді
соціального захисту інвалідів, не
подало звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2012 р., а
також не виконало нормативи робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів, що є
порушенням ст. 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні».
Також встановлено, що середньооблікова
кількість штатних працівників в 2012 р. в
ТзОВ "Бадер Україна" становила 904 особи,
з них 16 осіб - фактично працюючі
інваліди. Норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів в 2012 р. для
ТзОВ "Бадер Україна" становить 36 осіб.
Тому не виконано норматив робочих
місць для працевлаштування ще 20
Львівське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів провело
адміністративно-господарських
санкцій, які підлягають сплаті.
Середньорічна заробітна плата
штатного працівника за 2012 р. становила
32 593,47 грн., нараховано 651 869,40 грн.
основного боргу (32 593,47х20). Сума пені за 1
день прострочення - 139,5 грн. (651 869,40х0,0214%).
Кількість днів існування боргу з 16.04.11
р. по 06.11.13 р. - 203 дні. Сума пені, яку
необхідно сплатити 28 318,50 грн. (139,5х203).
Загальна сума 680 187,90 грн. (651 869,40+28 318,50).
ТзОВ "Бадер Україна" не визнає за собою
обов'язку на створення нормативу
робочих місць в кількості 36 осіб
інвалідів та обов'язку сплати санкцій
за нестворені робочі місця для
інвалідів, так як такі були створені.
Пояснив, що підприємством вживались
заходи з пошуку інвалідів для
працевлаштування. Так, на
підприємстві було видано наказ № 86/2
від 13.12.2011 р., яким створено робочі місця
для працевлаштування інвалідів в
кількості, що відповідає 4% (409 х 4%) від
загальної чисельності працівників,
розроблено та затверджено положення
про працевлаштування інвалідів в ТзОВ
На виконання наказу підприємство в
січні 2012 р. зверталось до Городоцького
районного центру зайнятості щодо
наявності на обліку інвалідів.
Городоцький районний центр зайнятості
повідомив, що в грудні 2011 р. та на
початку січня 2012 р. (на час звернення) на
обліку в центрі зайнятості були
відсутні зареєстровані інваліди та
рекомендовано здійснити самостійний
З метою самостійного пошуку інвалідів
ТзОВ "Бадер Україна" уклало з ПП ОСОБА_3
договір про розміщення рекламних
оголошень щодо наявності вакансій
посад інвалідів на ТзОВ "Бадер Україна".
Крім того, таку інформацію про
працевлаштування інвалідів з січня по
грудень 2012 р. було розміщено на
офіційному сайті Городоцької міської
ради та в газеті «Голос ратуші».
В результаті до ТзОВ "Бадер Україна"
звернулись інваліди щодо
працевлаштування, з яких в квітні 2012 р.
16 осіб прийнято на роботу, а 10 осіб з
різних причин відмовились.
Протягом січня - грудня 2012 р.
Городоцький районний центр зайнятості
жодного інваліда на працевлаштування
не скерувало. Тому протягом всього
цього часу ТзОВ "Бадер Україна"
приймало активну участь у всіх
заходах, що проводились центром
зайнятості для вирішення питань
працевлаштування інвалідів, зокрема в
семінарі «Працевлаштування осіб з
обмеженими можливостями у
Городоцькому районі», в семінарі
«Дотація працедавцю обопільно вигідна
справа (працевлаштування інвалідів за
кошти Фонду), в розширеній нараді
«Соціальна та трудова адаптація осіб з
інвалідністю» та інших заходах.
Таким чином, підприємство покликається
на те, що ним вжито необхідні та
достатні заходи для створення робочих
місць та працевлаштування інвалідів,
вини в своїх діях не вбачає. Разом з тим,
необґрунтованим вважає створення
робочих місць для інвалідів, на тих
робочих місцях, які пов'язані з
шкідливими чи важкими умовами праці, на
яких інваліди працювати не зможуть.
Вирішуючи спір Суд виходив з
Відповідно до вимог статтей 18-20 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Державна служба зайнятості здійснює
пошук підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
Для підприємств, установ, організацій,
у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік.
Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно: -
розраховують кількість робочих місць
для працевлаштування інвалідів
відповідно до нормативу, встановленого
частиною першою цієї статті, і
забезпечують працевлаштування
інвалідів; - здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.
Виконанням нормативу робочих місць у
кількості, визначеній згідно з
частиною першою цієї статті,
вважається працевлаштування
підприємством, установою,
організацією, у тому числі
підприємством, організацією
громадських організацій інвалідів,
фізичною особою, яка використовує
найману працю, інвалідів, для яких це
місце роботи є основним.
Підприємства, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ТзОВ "Бадер
Україна" на 2012 рік встановлено норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів в кількості 16 осіб (409*4%) і 16
осіб інвалідів фактично прийнято на
На противагу цьому, Львівське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів вважає, що ним не виконано
нормативу створення робочих місць для
інвалідів в кількості 36 осіб, з яких 20
осіб слід працевлаштувати (36 - 16 = 20).
Оцінюючи доводи відповідача на предмет
дотримання ним обов'язків, покладених
ст.18-20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні", Суд вважає, що такі
підприємством виконано, з огляду на
З аналізу наведених вище норм
вбачається, що на підприємства
покладається обов'язок створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, а обов'язок з пошуку
підходящої роботи та скерування для
працевлаштування на підприємство, - на
державну службу зайнятості.
При цьому Суд враховує також правову
позицію Верховного Суду України при
розгляді аналогічних спорів (Постанови
№ 21-60а11 від 20.06.2011 р.; № 21-105а12 від 26.06.2012
р.; № 21-95а13 від 02.04.2013 р.). «Усуваючи
неоднакове застосування судами норм
матеріального права, Верховний Суд
України вказав, що обов'язок
підприємства зі створення робочих
місць для інвалідів не супроводжується
його обов'язком займатися пошуком
інвалідів для працевлаштування за
умови, що підприємство вжило усіх
залежних від нього заходів щодо
створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів. При цьому
такими заходами є подання
підприємством до центру зайнятості
звітів по формі 3-ПН про наявність
вакансій для працевлаштування
інвалідів, тобто факт повідомлення
компетентного держаного органу про
виділення робочих місць для
працевлаштування інвалідів. За умови,
що відповідний орган Фонду соціального
захисту інвалідів не направляв
інвалідів на підприємство для
працевлаштування, підприємство не
відмовляло у працевлаштуванні
інвалідам за направленням центру
зайнятості, відсутній факт вчинення
правопорушення, за яке передбачено
адміністративно-господарських
Матеріалами справи підтверджується, що
ТзОВ "Бадер Україна" самостійно
зверталось до Городоцького районного
центру зайнятості за інформацією щодо
перебування на обліку інвалідів, маючи
намір їх працевлаштувати. Однак
протягом січня-грудня 2012 р. центром
зайнятості жодного інваліда не було
скеровано до працевлаштування.
В 2012 р. 16 осіб інвалідів фактично
прийняті на роботу. Згідно з
поясненнями відповідача, 10
осіб-інвалідів, які звертались до нього
з різних причин, відмовлялись від
Таким чином, ТзОВ "Бадер Україна"
створило робочі місця для інвалідів,
фактично працевлаштувало їх, що є
належним виконанням обов'язків,
визначених ст.ст. 18-20 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні". Відсутність
інвалідів чи їх власна відмова від
працевлаштування не означає, що
підприємство не створило необхідної
кількості робочих місць, а тому
відповідно це не повинно ставитись
йому в провину і як наслідок не
виконання нормативу створення робочих
Щодо безпосередньої кількості
створених ТзОВ "Бадер Україна" робочих
місць для інвалідів на підприємстві в
2012 р. Суд відзначає наступне.
Відповідно до положень ст. 19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" для
підприємств, установ, організацій
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації самостійно
розраховують кількість робочих місць
для працевлаштування інвалідів
відповідно до вказаного нормативу та
здійснюють працевлаштування інвалідів
у рахунок нормативів робочих місць.
Зазначеним Законом встановлено, що
норматив робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інвалідів визначається виключно
статтею 19 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні", а якщо іншими законами
встановлюються нормативи робочих
місць для забезпечення
працевлаштування інвалідів, які
відрізняються від зазначених у цій
статті, застосовуються положення цього
Робоче місце інваліда відповідно до п. 3
Положення про організацію робочих
місць та працевлаштування інвалідів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України N 314 від 03.05.95 р., це
окреме робоче місце або ділянка
виробничої площі на підприємстві
(об'єднанні), в установі та організації
незалежно від форм власності та
господарювання, де створено необхідні
умови для праці інваліда.
Пунктом 3 вказаного Положення
встановлено, що робоче місце інваліда
вважається створеним, якщо воно
відповідає встановленим вимогам
робочого місця для інвалідів
відповідної нозології, атестоване
спеціальною комісією підприємства за
участю представників МСЕК, органів
Держнаглядохоронпраці, громадських
організацій інвалідів, і введено в дію
шляхом працевлаштування на ньому
Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
ТзОВ "Бадер Україна" покликається на те,
що коли специфіка підприємства
визначає, що більшість посад на
підприємстві пов'язані з важкими
умовами праці, де заборонена праця
інвалідів, працевлаштування інвалідів
має використовуватися на цьому
підприємстві з урахуванням такої
специфіки. Тобто, при визначенні
нормативу для працевлаштування
інвалідів слід враховувати лише ту
кількість робочих місць, які не
пов'язані з шкідливими, важкими та
небезпечними умовами праці. Так,
середньооблікова чисельність штатних
працівників ТзОВ "Бадер Україна" в 2012 р.
становила 904 особи, а середньооблікова
кількість штатних працівників із
шкідливими умовами праці 495 робочих
місць (оператор розкрійного
устаткування, оператор
голкопробивного устаткування,
апретурник, водій автонавантажувача,
електрогазозварник, маркувальник,
закрійник, калібрувальник,
контролер-приймальник, швачка,
електрик дільниці), то згідно з
встановленим нормативом мало бути
створено лише 16 робочих місць для
інвалідів (904 - 495 = 409 х 4% = 16), що було й
У зв'язку з цим, слід зазначити, що
згідно з ч.1 ст. 12 Закону України "Про
охорону праці" підприємства, які
використовують працю інвалідів,
зобов'язані створювати для них умови
праці з урахуванням рекомендацій
медико-соціальної експертної комісії
та індивідуальних програм
реабілітації, вживати додаткових
заходів безпеки праці, які
відповідають специфічним особливостям
цієї категорії працівників.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
охорону праці" умови трудового
договору не можуть містити положень, що
суперечать законам та іншим
нормативно-правовим актам з охорони
праці. Не можна працівнику пропонувати
роботу, яка за медичним висновком
протипоказана йому за станом здоров'я.
Таким чином, у випадку, коли специфіка
підприємства передбачає більшість
посад, пов'язаних з важкими умовами
праці, де заборонена праця інвалідів,
то праця інвалідів має
використовуватись з урахуванням такої
Тобто, встановлюючи нормативи робочих
місць для працевлаштування інвалідів
необхідно враховувати лише ту
кількість робочих місць на
підприємстві, які не пов'язані з
шкідливими, важкими та небезпечними
умовами праці, що визначаються в
порядку, передбаченому Законом України
"Про охорону праці" та іншими
нормативно-правовими актами України.
Така ж правова позиція наведена Вищим
адміністративним судом України в
ухвалах від 04.04.2011 р. № К/9991/9032/11, від
22.12.2010 р. № К-32146/09, від 27.06.2013 р. №
К/9991/69930/12, від 04.04.2013 р. № К/9991/56062/12, від
30.01.2013 р. № К-31567/10, від 20.10.2011 р. № К-34648/10.

В матеріалах справи наявні відомості,
які свідчать про фактичну кількість
працюючих інвалідів, а також про
кількість робочих місць на
підприємстві ТзОВ "Бадер Україна" зі
шкідливими, важкими та небезпечними
умовами праці, на яких не може
використовуватись праця інвалідів.

Враховуючи наведене, Суд вважає
обґрунтованим створення робочих місць
для інвалідів в кількості 16 осіб
визначеної з урахуванням
середньооблікової кількості штатних
працівників із шкідливими професіями.
Відтак, відсутні підстави для
нарахування розрахунку
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів в 2012
році 36 осіб.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС
України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено 03
лютого 2014 р.

Головуючий суддя
Кравчук В.М.