Справа № 9101/194657/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2013 р. справа № 0870/5848/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської
Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

без участі представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Український
графіт"

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 р. у справі № 0870/5848/12

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Український графіт"

до Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя

третя особа Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Український графіт» звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя,
третя особа - Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя, в якому, з
урахуванням уточнень від 06.08.2012 року,
просило:

- визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Запоріжжя по
здійсненню розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій згідно розрахунків
№№ 106, 108, 216, 335, 355, 441, 516 за період січень,
березень, квітень та травень 2012 року в
частині: - визначення проценту
пільгового стажу роботи зазначених в
розрахунках осіб, з якого
розраховується належна до
відшкодування ПАТ «Укрграфіт» сума
фактичних витрат на виплату га
доставку пільгових пенсій, без
дотримання вимог ч.1 п.6.2 Інструкції
«Про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженої Постановою Управління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року №21-1; - включення до розрахунків
суми доплат до пенсій за
понаднормативний стаж роботи; -
включення до розрахунків суми витрат
по оплаті та доставці пільгових пенсій
по особам, які працювали на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком №1, та до 01.01.2004
року отримали право на пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно до
підпункту «а» частини першої статті 13
Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ
«Про пенсійне забезпечення», а саме:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

-зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м.Запоріжжя здійснити перерахунок
(коригування) направлених ПАТ
«Укрграфіт» розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій №№ 106, 108, 216, 335, 355, 441, 516
за період січень, березень, квітень та
травень 2012 року, а саме: - визначити
належний до відшкодування ПАТ
«Укрграфіт» процент пільгового стажу
роботи осіб, зазначених в розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій №№ 106, 108, 216,
335, 355, 441, 516 за період січень - травень 2012
року, пропорційно стажу роботи,
відпрацьованого цими особами на всіх
інших підприємствах (на роботах за
Списками №1, №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України), згідно ч.1 п.6.2 Інструкції «Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженої Постановою Управління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року №21-1; - не включати до розрахунків
суми доплат до пенсій за
понаднормативний стаж роботи; - не
включати до розрахунків суми витрат по
оплаті та доставці пільгових пенсій по
особам, які працювали на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком №1, та до 01.01.2004
року отримали право на пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно до
підпункту «а» частини першої статті 13
Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ
«Про пенсійне забезпечення», а саме:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У позові зазначено, що позивач вважає
дії відповідача в частині здійснення
надмірних нарахувань позивачу сум
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період січень, березень, квітень та
травень 2012 року щодо осіб, зазначених в
розрахунках відповідача №№ 106, 108, 216, 335,
355, 441, 516 такими, що не відповідають
нормам чинного законодавства України,
на підставі наступного. 1) Правові
підстави для відшкодування фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій
особам, які працювали на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1, та
отримали право на пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до
підпункту «а» частини першої статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до 01.01.2004, відсутні. Отже,
суми витрат Пенсійного фонду на
виплату і доставку пенсій вказаним
особам до розрахунку включені
безпідставно і відшкодуванню за
рахунок позивача ПАТ «Укрграфіт» не
підлягають. 2) Відповідачем
безпідставно включені до розрахунків
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
суми доплат до пенсій, в тому числі за
понаднормативний стаж, надбавок та
підвищень. 3) Відповідач розрахував
суму відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
не пропорційно стажу роботи на всіх
підприємствах, де працювали особи
повний робочий день на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, як це передбачено ч.1 п.6.2
Інструкції №21-1.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постанову суду мотивовано доведеністю
правомірності дій відповідача.
Висновок суду обґрунтований тим, що
чинним законодавством передбачено
порядок відшкодування всіх без винятку
пільгових пенсій, починаючи з дати
набрання чинності Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» незалежно від дати
призначення пенсії і до моменту
досягнення пенсійного віку.
Правомірність спірних розрахунків
підтверджена наданими відповідачем
довідками про підтвердження наявного
трудового стажу, протоколами,
розрахунками стажу пенсіонерів.

Не погодившись із постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу (а.с.161),
в якій просить скасувати постанову
суду, прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги фактично є
обґрунтуванням позовних вимог. Позивач
вважає, що суд дійшов помилкового
висновку стосовно обов'язку
підприємства відшкодувати позивачу
суми доплат та підвищень до пенсій,
оскільки відповідно до норм пенсійного
законодавства ці виплати мають
здійснюватися за рахунок коштів
державного бюджету. Скаржник
посилається на невірне застосування
судом першої інстанції приписів ст.47
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст.. 62 «Закону України
«Про пенсійне забезпечення», що
призвело до неналежної оцінки наданих
доказів та відповідно помилкових
висновків суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні
адміністративного позову.

Відповідач надав в справу письмові
заперечення, в яких, вказуючи на
обґрунтованість прийнятої судом
першої інстанції постанови, просить
залишити без змін постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні апеляційної скарги.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники сторін. Жодних клопотань,
повідомлень про причини неявки до суду
не надходило, підстави відсутності
представників сторін суду не
повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено з матеріалів справи,
колишнім працівникам ПАТ "Український
графіт" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначена та
виплачується пенсія за віком на
пільгових умовах за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
відповідно до приписів ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та п. "а" ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями протоколів про
призначення пенсій.

19.04.2012 позивач звернувся до відповідача
з вимогою здійснити перерахунок суми
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, що
підлягає до відшкодування за рахунок
Публічного акціонерного товариства
«Український графіт» у чіткій
відповідності до норм чинного
законодавства України.

Листом від 23.05.2012 №5076/02 (а.с.84) УПФУ в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
надало відповідь позивачу про
неможливість проведення перерахунку
нарахованих сум відшкодування
Пенсійному фонду України витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
оскільки всім зазначеним
підприємством пенсіонерам стаж та
розмір пенсії нараховані відповідно до
чинного законодавства.

При цьому відповідач посилається на те,
що вказані пенсіонери мають стаж,
передбачений ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» після 01.01.1992.
Витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
визначено у відповідності з розділом 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.03 № 21-1.

Станом на 31.12.2011 розмір пенсії - це
основний розмір пенсії відповідно до
ст.27 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з урахуванням доплати до
прожиткового мінімуму, доплати за
понаднормативний стаж, підвищення
пенсії згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 20.11.2003 № 1783,
доплати до пенсії, передбаченої
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.07.2004 № 943, дотації згідно
постанови Кабінету Міністрів України
від 18.09.2004 № 1215, щомісячної державної
адресної допомоги до пенсії,
встановленої постановою Кабінету
Міністрів України від 26.03.2008 № 265,
доплати, встановленої постановою
Кабінету Міністрів України від 05.05.2010 №
331, щомісячної державної адресної
допомоги до пенсії, встановленої
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.07.2010 № 656, доплати, встановленої
постановою Кабінету Міністрів України
від 02.12.2009 № 1309.

Колегія суддів з огляду на викладені
обставини справи, погоджується з
рішенням суду першої інстанції про
правомірність дій відповідача з огляду
на наступне.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідач є
страхувальником, який згідно з п. 1 ст. 1,
абз. 4 ч. 1 ст. 2, ст. 4 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» повинен сплачувати
фактичні витрати органів Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, які призначені
відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» у
строки, що передбачені п. 6.8 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, яка
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України №21-1 від
19.12.2003р. та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№64/8663 (щомісяця до 25 числа) та у спосіб,
який визначено п. 6.1, п. 6.2 цієї ж
Інструкції.

З 01.01.04 набрав чинності Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який визначає
принципи, засади та механізм
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення та
перерахунку пенсій, надання соціальних
послуг з коштів Пенсійного фонду.

За правилами, визначеними п.2 Розділу XV
(Прикінцеві положення) цього Закону
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до абз.4 пп.1 п.2 Розділу XV
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.«а» ч.1 ст.13 Закону
України «Пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Таким чином відповідно до п.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, зокрема відповідно
до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України
«Пенсійне забезпечення» підлягають
відшкодуванню в порядку, встановленому
п.6 Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.03 № 21-1.

Згідно п.6.4 Інструкції розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в тому числі, в частині
пенсій, призначених відповідно до
п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»), які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду України
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Відповідно до п.6.2 наведеної вище
Інструкції витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які мають
стаж, що дає право на призначення цих
пенсій на декількох підприємствах,
покриваються цими підприємствами
пропорційно стажу роботи.

Стаж роботи на останньому підприємстві
враховується у повному розмірі, а з
попередніх місць роботи осіб він
додається до стажу, необхідного для
призначення пенсій на пільгових
умовах.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що зазначеним позивачем
особам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - колишнім
працівникам ПАТ «Український графіт»
призначено пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «а»
ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», про що свідчать
відповідні протоколи про призначення
пенсії.

Факт роботи означених осіб на
підприємстві ВАТ «Український графіт»
та виконання ними робіт, що дають право
на отримання пенсії за списком № 1,
підтверджений, зокрема, виданими
позивачем довідками, які уточнюють
особливий характер роботи або умови
праці, необхідні для призначення
пільгової пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що
зазначені позивачем особи
продовжували працювати на роботах із
шкідливими і важкими умовами, які
дають право на призначення пільгової
пенсії, після 01.01.92, тобто після вступу
вищевказаного Закону в силу,
внаслідок чого на них положення ст.100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» не розповсюджується.

Оскільки необхідний стаж для
призначення пенсії пенсіонери здобули
на ВАТ «Український графіт», доводи
позивача щодо невірного визначення
відсотку відшкодування витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
не узгоджуються з положеннями пункту 6.2
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, згідно якому, як зазначено
вище, стаж роботи на останньому
підприємстві враховується у повному
обсязі, а з попередніх місць роботи
осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

Судом першої інстанції встановлено
правильність розрахунків, а також
визначення пільгового стажу
пенсіонерів та відсотку відшкодування
відповідачем фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.
Такий висновок суду першої інстанції
підтверджується копіями документів з
пенсійних справ, що містяться в
матеріалах справи, позивачем не
спростований.

Стосовно посилань позивача на
помилкові висновки суду першої
інстанції стосовно обов'язку позивача
відшкодовувати суми доплат за
понаднормовий стаж, колегія суддів
вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
кожний повний рік страхового стажу
понад 35 років чоловікам і 30 років
жінкам пенсія за віком збільшується на
1 відсоток розміру пенсії, обчисленої
відповідно до статті 27 цього Закону,
але не більш як на 1 відсоток
мінімального розміру пенсії за віком,
зазначеного в абзаці першому цієї
частини.

Виходячи з наведеної норми,
встановлене збільшення пенсії не є
надбавкою або доплатою до пільгової
пенсії, не здійснюється за рахунок
Державного бюджету України.

Дане підвищення входить до загального
розміру пенсії, яку фактично отримує
пенсіонер, і яка фінансується за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України.

Таким чином, вимога ПАТ «Український
графіт» щодо зобов'язання відповідача
не включати до відшкодування витрати
на виплату та доставку підвищень
пенсій за понаднормативний стаж не
містить правового підґрунтя, через те,
що поняття «надбавки та підвищення»,
які встановлюються та виплачуються
згідно з положеннями Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
відрізняється від поняття «збільшення
розміру пенсії внаслідок її
перерахунку», визначеного Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки нормами законодавства
передбачено не лише різні підстави для
таких змін розміру пенсії (під час
встановлення та виплати додаткових
доплат, надбавок, підвищень
застосовуються норми Закону України
«Про пенсійне забезпечення», під час
здійснення перерахунку та виплати
пенсії з урахуванням збільшення, яке
відбулось внаслідок її перерахунку, -
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»), а й
правові наслідки - додаткові доплати,
надбавки, підвищення мають окремий
статус та обліковуються окремими
рядками, а збільшення розміру пенсії
внаслідок її перерахунку за нормами
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» становить її основний
розмір, а отже, підлягає включенню до
розрахунку фактичних витрат та
відшкодуванню.

Наведене узгоджується з висновками
Верховного Суду України в постанові
від 25 вересня 2012 року у справі № 21-294а12.

Посилання позивача на постанову Вищого
адміністративного суду від 04.04.2012 у
справі № К/9991/23753/11 як на підставу, що
зумовлює необхідність задоволення
його апеляційної скарги та
адміністративного позову, колегія
суддів вважає помилковим, оскільки
зазначена постанова скасована
вказаною вище постановою Верховного
Суду України від 25.09.2012. Відповідно до
положень статті 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковими для всіх судів України,
які зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з такими
рішеннями Верховного суду України.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції зробив вірний висновок про
необґрунтованість та безпідставність
заявлених позивачем у даній справі
позовних вимог, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, передбаченні
ст.202 КАС України підстави для
скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Український
графіт" залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року у справі № 0870/5848/12 - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги в
порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко