Справа № 9101/194996/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2013 р. справа № 0417/13740/12
(2а/0417/262/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А.
Семененка Я.В.

розглянула в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська на постанову
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 12 листопада 2012
року у справі № 0417/13740/2012 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська про зобов'язання
вчинити певні дії.

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до суду с
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська в якому просила
визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровськ щодо відмови
зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу
час роботи в районах Крайньої Півночі
за один рік і шість місяців. Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровськ зарахувати ОСОБА_1 до
пільгового стажу роботи в районах
Крайньої Півночі в період з 14.11.1975 по
11.03.1987 року із розрахунку: один рік
роботи в районах Крайоньої Півночі за
один рік і шість місяців, починаючи з
07.09.2012 року.

Постановою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 12
листопада 2012року у справі №0417/13740/12
позов ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити
певні дії задовольнив. Визнав
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська щодо відмови
зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу
час роботи в районах Крайньої Півночі
за період з 14 листопада 1975 року по 11
березня 1987 року. Зобов'язав Управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська здійснити обчислення
пільгового страхового стажу ОСОБА_1 з
розрахунку один рік роботи в районах
Крайньої Півночі за один рік і шість
місяців за період роботи з 14 листопада
1975 року по 11 березня 1987 року, починаючи
з 07 вересня 2012 року.

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що відповідач
порушив п. 1 ч. З ст. 2 КАС України, не
врахував стаж роботи позивача в
районах Крайньої Півночі з пільгового
розрахунку за період з 14 листопада 1975
року по 11 березня 1987 року за достатніми
відомостями трудової книжки, архівних
довідок, всупереч діючому
законодавству, а відтак, суду належить
відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України для
повного захисту прав позивача згідно
ст. 162 КАС України ухвалити рішення про
визнання відмови відповідача у
зарахуванні пільгового стажу
протиправними з примусовим виконанням
відповідачем своїх обов'язків з
обчислення трудового стажу - один рік
роботи в районах Крайньої Півночі за
один рік і шість місяців, починаючи з 07
вересня 2012 року.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції Управління Пенсійного фонду
України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська подало апеляційну
скаргу(а.с.40) в якій просить скасувати
постанову Індустріального районного
суду від 12.11.2012 року та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
ОСОБА_1 не надано документів, які
підтверджують, що вона працювала в
місцевості, яка прирівняна до районів
Крайньої півночі, на підставі
трудового договору на строк 3 роки.

Також відповідно до п.5 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV
із змінами від 11.01.11 року №2911-IV,
встановлено, що періоди роботи до 01
січня 1991 року у районах Крайньої
Півночі, і в місцевостях прирівняних до
районів Крайньої Півночі колишнього
Союзу РСР, а також на острові
Шпіцберген зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, тобто до 01.01.1991 року. Пільгове
обчислення страхового стажу
проводиться на підставі трудової
книжки, або письмового договору, або
довідки, в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та користування
пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативними актами.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
ухвала суду першої інстанції є такою,
що винисина законно та обґрунтовано
виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1 працювала в Тонельному отряді
№12 управління будівництва
«Бамтоннельстрой» з 14 листопада 1975
року на посаді транспортної робітниці
відповідно до наказу №227 від 16
листопада 1975 року; з 01 грудня 1975 року на
підставі наказу №264 від 16 грудня 1975
року та по 15 травня 1976 року на посаді
істопника (звільнена за скороченням
штату за п. 1 ст.ЗЗ КЗпП).

З 09 листопада 1976 року до 01 жовтня 1982
року позивач працювала в ОРС
Тонельного отряду-11 УБ
«Бамтоннельстрой»: з 09 листопада 1976
року на посаді молодшого продавця
(наказ №50 від 18.11.1976); з 20 червня 1978 року
переведена на посаду касиру магазину
промислової групи товарів (наказ №68
від 30.06.! 978); з 17 листопада 1980 року
переведена на посаду молодшого
продавця промислової групи товарів
(наказ №190-к від 17.11.1980); на підставі
наказу №70-к від 20.05.1980 була надана
відпустка по догляду за дитиною до 1
року, відповідно до наказу №190-к від
17.11.1980 приступила до виконання трудових
обов'язків; з 01 жовтня 1982 року
переведена на посаду продавця
промислової групи товарів магазину №38.

З 15 жовтня 1983 року по 11 березня 1987 року
позивач працювала в Автобазі №2 У Б
«Бамтоннельстрой» на посадах:
транспортної робітниці 2-го розряду
(наказ № 206-к від 12 жовтня 1983 року); з ЗО
листопада 1983 року - комірника (наказ №237
від 29 листопада 1983 року); з 10 жовтня 1984
року - старшого комірника (наказ №210-ок
від 10 жовтня 1984 року); з 17 жовтня 1984 року
- завідуючої складом (наказ №215-ок від !6
жовтня 1984 року); з 14 січня 1985 року -
старшого комірника (наказ №17 від 21
січня 1985 року) та наказом №34 від 19 січня
1987 року звільнена з 11 березня 1987 року у
зв'язку з закінченням строку трудового
договору, про що свідчить трудова
книжка, долучена до матеріалів справи в
копії, архівна довідка ТОВ
«Бамтоннельстрой» №830 від 31 жовтня 2011
року, архівна довідка Адміністрації
Архаринського району Амурської
області від 11 лютого 2011 року №06 -08/ж-39,
довідка №1842 від 15 червня 2012 року,
архівна довідка Адміністрації
муніципального утворення «Муйський
район» Республіки Бурятії від 06 червня
2012 року №3067 (а.с. 12-14, 16,17, 18,20).

Позивач є громадянкою України, про що
має паспорт громадянина України, за
даними якого вона ІНФОРМАЦІЯ_1, є
уродженкою сел. Нижньоангарськ
Північно-Байкальського району Бурятії
(а.с.8), проживала там з народження і,
відповідно, розпочала там трудову
діяльність.

Відповідно до довідки ВАТ
«Бамтоннельстрой» від і 5 червня 2012
року за №1843 Управління будівництва
«Бамтоннельстрой» організоване з 10
лютого 1975 року з місцезнаходженням на
ст. Нижньоангарськ Бурятської АРСР, з 26
березня 1993 року перетворено в АТВТ
«Бамтоннельстрой», з 16 липня 1996 року
перейменоване у ВАТ «Бамтоннельстрой».
Дана місцевість прирівняна ,до районів
Крайньої Півночі (а.с. 15).

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи ОСОБА_1 перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська з 08.06.2010 року та
отримує пенсію за віком згідно Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,що
підтверджується листом з Управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська(а.с.11).

Відповіддю УПФ України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська від 17 вересня 2012 року
за № 241/ж ОСОБА_1 відмовлено у
пільговому обчисленні трудового стажу
як працівнику, який працював в районі
Крайньої Півночі за період з 14
листопада 1975 року по 11 березня 1987 року у
зв'язку з відсутністю копій трудових
договір з підприємствами, на яких
остання працювала (а.с. 11).

Відмову Управління Пенсійного фонду
України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровську обґрунтовувало тим,
що у відповідача відсутні документи
укладення строкових трудових
договорів на період роботи на Крайньої
Півночі і в місцевостях прирівняних до
районів Крайньої Півночі.

Проте, Управлінням Пенсійного фонду
України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровську не враховані норми
ст..62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, згідно
якої основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження
наявного трудового стажу при
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній ( 637-93-п )
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Позивачем надана копія трудової
книжки(а.с.12-14), де чітко прописано, що в
період з 14 листопада 1975 року по 11
березня 1987 ОСОБА_1 працювала в
Тонельному отряді № 12 управління
будівництва «Бамтоннельстрой».

Згідно п. 5 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року. Пільгове обчислення страхового
стажу застосовується для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» передбачено, що
«робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах».

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок
застосування Указу Президії Верховної
Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» передбачено, що
працівникам, які користуються в даний
час пільгами, кожний рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, до 1 березня
1960 р. зараховувати за два роки роботи
при розрахунку стажу для отримання
пенсії за віком, по інвалідності і за
вислугу років, а після 1 березня 1960 р. -
за один рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради
Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» встановлено «скоротити
тривалість трудового договору, який
дає право на отримання пільг, які
передбачені статтею 5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
працюючих в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з п'яти до
трьох років».

Згідно даних трудової книжки ОСОБА_1
позивач працювала в Тонельному отряді
№12 управління будівництва
«Бамтоннельстрой» на посаді
транспортної робітниці і істопника у
районі Крайньої Півночі з 14.11.1975 року по
15.05.1976 року. Зазначені дані
підтверджуються також архівною
довідкою відкритого акціонерного
товариства «Бамтоннельстрой» від
31.03.2011 року №830 (а.с17). Прийняття
позивача на роботу, переміщення на іншу
роботу здійснювалось підприємством на
підставі відповідних наказів, якими
оформляється укладення трудового
договору.

Відповідно до довідки відкритого
акціонерного товариства
«Бамтоннельстрой» від 31.03.2011 року № 830,
виданої позивачеві, с. Кодар
розташовано в районах Крайньої
Півночі, де поясний (районний)
коефіцієнт до заробітної плати складав
1,7.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що зазначеними документами
підтверджується, що на позивача
поширювалися пільги, встановлені для
працівників, які працювали в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі.

Крім того, колегія суддів приймає до
уваги положення Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року, відповідно до якої пенсійне
забезпечення громадян держав -
учасниць цієї Угоди та членів їхніх
сімей здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають. Розмір пенсії
переглядається відповідно до
законодавства держави - учасниці Угоди
за новим місцем проживання пенсіонера,
а обчислення проводиться з заробітку
(доходу) за періоди роботи, які
зараховуються до трудового стажу.

Статтею 6 цієї Угоди визначено, що для
встановлення права на пенсію, в тому
числі пенсії на пільгових умовах і
за вислугу років, громадянам держав -
учасниць Угоди, враховується трудовий
стаж набутий на території будь-якої з
цих держав, а також на території
колишнього СРСР за час до вступу в
силу цієї Угоди. Обчислення пенсії
проводиться з заробітку за період
роботи, який зараховується в трудовий
стаж.

Таким чином, оскільки позивач працював
з листопада 1975 року по березень 1987 року
на підприємстві, розташованому в
районі Крайньої Півночі, і в її
заробіток входив районний коефіцієнт
за роботу в районах Крайньої Півночі,
то на нього поширюється дія Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць Співдружності Незалежних
Держав у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 і вона має право
на пільгове обчислення страхового
стажу.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що рішення першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасовано чи змінено з підстав, що
наведені в апеляційній скарзі, судом
першої інстанції дано доводам сторін
вірну оцінку, постанова суду першої
інстанції є законною і обґрунтованою,
доводами апеляційної скарги висновки
викладені в судовому рішенні не
спростовуються, підстави для
скасування постановленого по справі
судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська - залишити без
задоволення.

Постанову Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 12
листопада 2012 року у справі №0417/13740/12 -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає (ст.ст. 183-2, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України)

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко