Справа № 2-2558/2/2000
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року м. Київ
К/800/53504/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Генеральної
прокуратури України про визнання дій
протиправними за зобов'язання вчинити
певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
судді Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року,

встановив:

В серпні 2000 року ОСОБА_4 пред'явила
позов до Генеральної прокуратури
України і просила зобов'язати
відповідача усунути перешкоди та
надати відповіді на її скарги.

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 18 жовтня 2000 року в
задоволенні позову відмовлено.

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулась з
апеляційною скаргою на зазначене
судове рішення суду першої інстанції
та клопотанням про поновлення строку
на апеляційне оскарження.

Ухвалою судді Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року апеляційну скаргу залишено без
руху до 14 вересня 2013 року для подання
обґрунтованої заяви про поновлення
строку та підтвердження її доказами.

Ухвалою судді Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року апеляційну скаргу повернуто у
зв'язку з неусуненням недоліків.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права, просить
скасувати судове рішення. Зокрема,
позивач зазначає, що строк на
апеляційне оскарження пропущено через
відсутність у неї документів, які
посвідчують особу, як наслідок,
неможливість ознайомлення з
матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом апеляційної інстанції норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 291
ЦПК України від 18 липня 1963 року (в
редакції, чинній на момент
постановлення рішення суду першої
інстанції) касаційні скарги на рішення
районних (міських) судів, міжрайонних
(окружних) судів, Верховного Суду
Республіки Крим, обласного, Київського
і Севастопольського міських судів,
міжобласного суду, військових судів
може бути подано протягом десяти днів з
наступного дня після проголошення
рішення. В такий же строк може бути
внесено касаційне подання прокурора.

З апеляційною скаргою на рішення
Печерського районного суду міста Києва
від 18 жовтня 2000 року ОСОБА_4 звернулася
у червні 2013 року.

Частиною другою статті 5 КАС України
встановлено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною четвертою статті 189
КАС України (в редакції, чинній на
момент звернення з апеляційною
скаргою) апеляційна скарга залишається
без руху також у випадку, якщо вона
подана після закінчення строків,
установлених статтею 186 цього Кодексу,
і особа, яка її подала, не порушує
питання про поновлення цього строку,
або якщо підстави, вказані нею у заяві,
визнані неповажними. При цьому
протягом тридцяти днів з моменту
отримання ухвали про залишення
апеляційної скарги без руху особа має
право звернутися до суду апеляційної
інстанції з заявою про поновлення
строків або вказати інші підстави для
поновлення строку.

Ухвалу про залишення апеляційної
скарги без руху позивач отримала 23
серпня 2013 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

2 вересня 2013 року ОСОБА_4 направила до
суду заяву про усунення недоліків, де
зазначила, що пропустила строк
апеляційного оскарження через
відсутність документів, які
посвідчують особу.

При цьому, як свідчать додані до
касаційної скарги документи, ОСОБА_4
вже зверталась з касаційною скаргою на
зазначене рішення суду першої
інстанції за правилами ЦПК України 1963
року.

Ухвалою судді Київського міського суду
від 6 грудня 2000 року повернуто справу до
Печерського районного суду міста Києва
для вирішення питання про сплату
держмита та прийняття касаційної
скарги.

Ухвалою судді Печерського районного
суду міста Києва від 3 січня 2001 року
касаційна скарга залишена без руху для
усунення недоліків, а саме: сплати
судового збору.

Ухвалою судді Печерського районного
суду міста Києва від 18 січня 2001 року
скаргу ОСОБА_4 повернуто через
неусунення недоліків.

Що стосується посилання позивача на
відсутність документів для
ознайомлення зі справою на протязі 13
років, то вона неодноразово зверталась
з цього приводу до уповноважених
органів, які в межах свої повноважень
роз'яснили їй процедуру отримання
паспорта громадянина України.

Отже, з огляду на зазначені обставини,
суддя апеляційного суду дійшов
обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4
пропустила строк апеляційного
оскарження рішення Печерського
районного суду міста Києва від 18 жовтня
2000 року з причин, які не можна визнати
поважними.

Втім, колегія суддів не погоджується з
висновком судді суду апеляційної
інстанції щодо необхідності
повернення апеляційної скарги в разі
визнання підстав для поновлення строку
апеляційного оскарження неповажними,
оскільки він ґрунтується на нормі
закону, яка втратила чинність.

За правилами абзацу 2 частини четвертої
статті 189 КАС України (в редакції Закону
України від 20 грудня 2011 року № 4176-VI «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення судочинства»), якщо заяву не
буде подано особою в зазначений строк
або вказані нею підстави для
поновлення строку апеляційного
оскарження будуть визнані неповажними,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
апеляційного провадження.

Отже, у разі пропущення строку
апеляційного оскарження судового
рішення та визнання неповажними
підстав для його поновлення, суддя має
відмовити у відкритті апеляційного
провадження, а не повернути апеляційну
скаргу.

У зв'язку з тим, що при вирішенні
питання про прийняття апеляційної
скарги суддею суду апеляційної
інстанції обставини справи
встановлені повно й правильно та
відсутня необхідність досліджувати
нові докази, а ухвала, постановлена
суддею, є помилковою лише в частині,
колегія суддів вважає за необхідне її
змінити.

Керуючись статтями 222, 223, 225, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Ухвалу судді Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року змінити, виклавши її
резолютивну частину в такій редакції:

«Відмовити у відкритті апеляційного
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішенням Печерського
районного суду міста Києва від 18 жовтня
2000 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Генеральної прокуратури України про
визнання дій протиправними за
зобов'язання вчинити певні дії».

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.