Справа № 801/7542/13-а
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/7542/13-а

03.02.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кобаля М.І.,

суддів Воробйової С.О. ,

Курапової З.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у смт. Кіровське АР
Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Москаленко С.А. )
від 29.08.13 у справі № 801/7542/13-а

за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Нижньогірському районі Автономної
Республіки Крим (вул. Лісова,
5,Нижньогірський,Автономна Республіка
Крим,97100)

до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у смт. Кіровське АР
Крим (вул. Фрунзе, 54, Кіровське,
Кіровський район, Автономна Республіка
Крим,97300)

про стягнення 47617,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Нижньогірському районі АРК звернулось
до Окружного адміністративного суду АР
Крим із адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у смт. Кіровське АР Крим
про стягнення 47617,89 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 29.08.13 у справі №
801/7542/13-а адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
Нижньогірському районі Автономної
Республіки Крим до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у смт. Кіровське АР
Крим про стягнення 47617,89 - задоволено
частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних
захворювань України у смт. Кіровське АР
Крим на користь Управління Пенсійного
фонду України в Нижньогірському районі
АРК суми не відшкодованих
витрат на виплату та доставку
основного розміру пенсії з
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, цільову
грошової допомогу за квітень-травень
2010 року та витрати на їх доставку,
всього у сумі 2030 (дві тисячі тридцять)
грн.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з даною
постановою, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати третій пункт постанови суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позов
повністю.

У судове засідання 03.02.2014
сторони, їх представники не з'явились,
про дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені в
встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями
пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Відповідно частини першої
статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач
оскаржує постанову суду першої
інстанції лише в частині задоволення
позовних вимог, колегія суддів не
вбачає підстав для надання правової
оцінки рішенню суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Матеріали справи свідчать про те,
що позивач та відповідач в період
березень-травень 2010 року підписали
акти щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у смт. Кіровське АР
Крим сума витрат перевірена і прийнята
до заліку частково.

У зв'язку з виникненням неузгодженості
в розрахунках між сторонами, до акту
та списку осіб, яким виплачено пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, була складена таблиця
розбіжностей, яка не прийнята
відповідачем до заліку.

Так, згідно переліку осіб, не
прийнятих до відшкодування за
березень-травень 2010року відповідачем
не прийнято до заліку витрати на
виплату пенсій 27 пенсіонерам, всього у
розмірі 47617,89грн., у тому числі основний
розмір пенсії - 1848,75грн., адресна
допомога - 44142,03грн., підвищення до
пенсії - 965,60грн., цільова допомога -
158,10грн., поштовий збір - 503,41грн. (а.с.5).

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють зокрема, чи прийняті вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо.

Тому вирішуючи справу
стосовно позовних вимог позивача щодо
стягнення з відповідача, який є також
суб'єктом владних повноважень, суми не
відшкодованих витрат на виплату та
доставку основного розміру пенсії,
підвищення до пенсії, цільової
допомоги та поштових витрат на їх
доставку в загальному розмірі 47617,89
грн., оцінюючи правомірність дій
відповідача, суд керувався критеріями,
закріпленими у частині 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури,
та яких повинні дотримуватися при
реалізації дискреційних повноважень
владні суб'єкти.

Вирішуючи з урахуванням
вищенаведеного спір по суті, колегія
суддів суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" від
23.09.1999 № 1105-XIV (далі по тексту - Закон №
1105-XIV) Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
зобов'язаний відшкодувати шкоду,
заподіяну працівнику внаслідок
ушкодження його здоров'я.

За приписами ч. 4 ст. 26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98 -ВР, (далі - Основи) якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV,
відповідно до пункту 5 якої якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд, що також
передбачено статтею 21 Закону № 1105-XIV,
яка визначає перелік соціальних послуг
та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Таким чином, витрати, понесені
органами ПФУ у зв'язку із виплатою та
доставкою пенсій по інвалідності від
трудового каліцтва (у тому числі й
пенсій особам, які стали інвалідами від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР).
підлягають відшкодуванню за рахунок
Фонду як належного страховика від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання.

За змістом частини 2 статті 2 Закону
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Відповідно до пункту 3 розділу XI
(Прикінцеві положення) Закону
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
також зазначеним у статті 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" 05.11.1991
№1788-XII пенсійне забезпечення
відповідно до цього Закону
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

Статтею 81 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Судом вірно враховано, що обов'язок
Фонду відшкодовувати витрати позивачу,
пов'язані з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, навіть при
відсутності особових справ в
розпорядженні виконавчої дирекції
фонду прямо передбачений Законом
України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 2272-IIІ від 22.02.2001 року.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону
передбачено, що Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Будь-якими іншими законодавчими актами
не передбачена необхідність отримання
органами Пенсійного фонду України ще
додаткових документів для виплати
пенсії по інвалідності, крім акту про
нещасний випадок, трудової книжки,
довідки МСЕК, тому всі витрати, які
понесені позивачем у зв'язку з виплатою
таких пенсій є обґрунтованими, а відтак
підлягають відшкодуванню
відповідачем.

Відповідно до вимог Закону, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівнику внаслідок ушкодження його
здоров'я.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, визначено
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 р. за N 376/7697.

Пунктом 4 Порядку визначаються суми, що
підлягають відшкодуванню Фондом -суми,
що виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення"
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій.

Виплата пенсій, відповідно до статті 8
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" здійснюється з коштів
Пенсійного фонду України, який
формується за рахунок коштів, що
відраховуються підприємствами і
організаціями (в тому числі й тими, що
використовують працю громадян за
угодами цивільно-правового характеру)
на заходи соціального страхування за
тарифами, диференційованими залежно
від небезпечності, шкідливості,
тяжкості робіт та стану інших умов
праці, страхових внесків громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів
державного бюджету України.

Проаналізувавши наведені вище норми
чинного законодавства, враховуючи те,
що пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги відповідно до статті
25 Основ, є Фонд соціального страхування
від нещасних випадків. Пенсійний фонд
при цьому є неналежним страховиком, а
отже, згідно з положеннями 4 статті 26
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування має право
звернутися до Фонду соціального
страхування за відшкодуванням
понесених витрат.

Таким чином, відповідач повинен
відшкодувати позивачу витрати на
виплату суми основного розміру пенсії
у сумі 1848,75 грн., витрати на виплату
цільової грошової допомоги у розмірі
158,10 грн., витрати на доставку основного
розміру пенсії та цільової грошової
допомоги у розмірі 23,15 грн., що
підтверджується розрахунком суми
позовних вимог, тому позовні вимоги в
цій частині є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
висновок суду першої інстанції про
часткове задоволення позову є
правомірним.

З огляду на зазначене та беручи до
уваги достатній і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності колегія суддів
дійшла висновку, що викладені у
апеляційній скарзі посилання
відповідача в апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
не знайшли свого підтвердження при
розгляді даної справи, є
необґрунтованими, у зв'язку з чим
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції
правильно, повно та всебічно
перевірені надані сторонами докази,
дана їм належна оцінка у рішенні, яке
належним чином мотивовано і за своїм
змістом та формою відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає, що відповідно
до вимог статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін.

Керуючись частиною третьою статті 24,
частиною першою статті 195, статтею 197,
пунктом 1 частини першої статті 198,
статтею 200, пунктом 1 частини першої
статті 205, статтями 206, частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у смт. Кіровське АР
Крим залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Москаленко С.А. )
від 29.08.13 у справі № 801/7542/13-а - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
М.І. Кобаль

Судді підпис С.О.
Воробйова

підпис З.І.Курапова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.І. Кобаль