Справа № 367/377/14-а
Суддя: Линник В. Я.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/377/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року суддя Ірпінського
міського суду Київської області Линник
В.Я., розглянувши в приміщенні
Ірпінського міського суду в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Ірпіні Київської області
про визнання протиправними дій та
зобов'язання виконати певні дії, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської
області надійшов зазначений вище
позов, який позивач мотивує тим, що він
у зв'язку з виходом на пенсію по
інвалідності (II група інвалідності) був
звільнений з посади начальника відділу
Міністерства доходів і зборів. Він
05.09.2013 р. для призначення йому пенсії
державного службовця подав до
Управління пенсійного фонду України у
м. Ірпені Київської області видані
Міністерством доходів і зборів України
документи, в яких зазначено, що з усіх
зазначених в них виплат, нараховувався
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

На його запит від 22.11.2013р. Управління
пенсійного фонду України у м. Ірпені
Київської області 26.12.2013 р. повідомило
його листом від 10.12.2013 № 470/С-3, що при
розрахунку розміру його пенсії не було
враховано виплачені йому матеріальні
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, оскільки
вони не є складовою заробітної плати
державного службовця.

Вважає, що такими діями було порушено
його право на правильне визначення
розміру пенсії, тому просить суд
визнати незаконними дії Управління
пенсійного фонду України у м. Ірпені
Київської області щодо відмови
провести обрахунок його пенсії з
урахуванням сум виплаченої йому
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, відображених у довідці;
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у м. Ірпені Київської
області здійснити перерахунок
призначеної йому пенсії державного
службовця з 05.09.2013р. з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, виплаченої йому під час роботи
у Міністерстві доходів і зборів, та
виплатити недоплачену суму пенсії з
урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач Управління Пенсійного
фонду України в місті Ірпіні направив
до суду письмові заперечення, в яких
позов не визнає, не погоджується з
доводами позивача.

Вказує, що позивач перебуває на обліку
в управлінні та з 05.09.2013 р. отримує
пенсію по інвалідності, що призначена
згідно Закону України "Про державну
службу", відповідно до ч. 1 ст. 37 якого
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 2 ст. 33 Закону України "Про
державну службу" визначено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Зазначає, що матеріальна допомога не
передбачена як складова частина
заробітної плати, а тому вона не може
враховуватись у заробіток, з якого буде
обчислюватися пенсія.

Також вважає безпідставним включення
до складових заробітної плати
державного службовця матеріальної
допомоги на підставі ст. 2 Закону
України "Про оплату праці", оскільки
відносини, що виникли між управлінням
та позивачем з приводу призначення
пенсії саме державному службовцю
регулюються насамперед Законом
України "Про державну службу", а, як вже
зазначалося раніше, до складових
заробітної плати саме державного
службовця матеріальна допомога не
включена.

Враховуючи вищевикладене, просить
відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовної
заяви.

Суд, дослідивши докази по справі,
дійшов висновку, що слід задовольнити
позов, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 з 05.09.2013 р. перебуває на обліку та
отримує у відповідача, Управління
пенсійного фонду України у м. Ірпені
Київської області, пенсію по
інвалідності (II група інвалідності),
яка йому була нарахована як державному
службовцю.

При визначенні позивачу розміру пенсії
відповідачем не було враховано
матеріальні допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, які виплачувались позивачу з
серпня 2011 р. по липень 2013 р. включно, і з
яких було нараховано єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

На запит позивача від 22.11.2013р. (а.с. 10)
Управління пенсійного фонду України у
м. Ірпіні Київської області листом від
10.12.2013 № 470/С-3 (а.с. 12) повідомило його, що
при розрахунку розміру його пенсії не
було враховано виплачені йому
матеріальні допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, оскільки вони не є складовою
заробітної плати державного службовця.

Зазначені обставини підтверджуються
пенсійним посвідченням ОСОБА_1 (а.с. 7),
Довідками Міністерства доходів та
зборів України від 03.09.13 № 666 і від 03.09.13
№ 667 (а.с. 8-9), запереченнями Управління
Пенсійного фонду України у м. Ірпіні
Київської області (а.с. 15-16).

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що
відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Постановою Верховного суду України від
20.02.2012 р. по справі № 21-430а11 (а.с. 17-19), яку
прийнято за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах,
визначено, що за змістом статті 37
Закону України «Про державну службу»
(далі - Закон № 3723-XII) (у редакції, чинній
на час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24.03.95 №108/95ВР «Про оплату
праці» (далі - Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
05.11.91 №1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09.07.03 № 1058-IV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-IV) визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, враховуючи наведене
нормативне обґрунтування Верховного
суду України (яке є обов'язковим, як для
суду, так і для відповідача, як суб'єкта
владних повноважень), суд визнає
протиправними дії Управління
пенсійного фонду України у м. Ірпіні
Київської області щодо проведення
обрахунку пенсії позивача без
урахування сум виплаченої йому
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, у зв'язку з чим зобов'язує
Управління пенсійного фонду України у
м. Ірпені Київської області здійснити
перерахунок та виплату призначену
позивачу пенсію державного службовця з
05.09.2013р. з урахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
виплаченої йому під час роботи у
Міністерстві доходів і зборів.

Суд вважає, що відповідач безпідставно
надав перевагу положенням Законів «Про
державну службу» та «Про оплату праці»,
які щодо спірних відносин є загальними.
У той же час, перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, а саме: стаття 41
Закону «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
стаття 66 Закону «Про пенсійне
забезпечення».

Враховуючи викладене, на підставі ст. 41
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 6, 160-163,
185-3, 244-2 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Задовольнити позов.

Визнати протиправними дії Управління
пенсійного фонду України у м. Ірпіні
Київської області щодо проведення
обрахунку пенсії ОСОБА_1 без урахування
сум виплаченої йому матеріальної
допомоги на оздоровлення і на
вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у м. Ірпіні Київської
області здійснити з 05.09.2013р.
перерахунок ОСОБА_1 пенсію державного
службовця з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, виплачених йому під час роботи
у Міністерстві доходів і зборів
України, а також виплатити таку пенсію
з урахуванням вже проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Ірпінський міський суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання її копії.

Суддя: В. Я. Линник