Справа № 804/11624/13-а
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2013-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2013 р. Справа № 804/11624/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Резерв-Ойл" до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Резерв-Ойл»
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
просить визнати нечинним та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
29.07.2013р. № та №.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що прийняті ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська податкові
повідомлення-рішення є протиправними
та підлягають скасуванню, мотивуючи
тим, що перевіряючими під час
проведення перевірки, не надано
належної оцінки наявним первинним
документам, а висновки Акту перевірки
зроблені на підставі Акту Лівобережної
МДПІ м.Дніпропетровська №1270/224/35807250 від
26.03.2013 року про неможливість проведення
зустрічної перевірки ТОВ «ГСМ-Дніпро
плюс» щодо підтвердження
господарських відносин із ПП «Редан»
за червень 2011р. Позивач має все
необхідні розрахункові та інші
документи, які є підставою для
включення витрат з придбання товарів у
ТОВ «ГСМ-Дніпро плюс» до складу витрат.
Вважає, що висновки в акті є
протиправними, прийняті при
відсутності належних доказів, а
податкові повідомлення-рішення
підлягають скасуванню.

Від відповідача надійшло заперечення в
яких він посилається на те, що під час
перевірки було встановлено, що
правочини, укладені між ТОВ
«Резерв-Ойл» та ТОВ «ГСМ-ДНІПРО ПЛЮС»
не спричиняють реального настання
правових наслідків, у зв'язку з чим
порушено: п.п.14.1.27, ст.138, 140, 142, 143
Податкового кодексу України, а саме
занижено податок на прибуток за ІІ
квартали 2012р. у сумі 123533грн.; п.п.135.5.4
п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України,
а саме занижено податок на прибуток за
ІІ квартал 2011р. у сумі 148239,60грн.; ст.185,
ст.188, п.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, а саме занижено податок на
додану вартість на суму 107420грн. за
червень 2011р. Вказані порушення
відбулись через «нереальність»
проведення господарських операцій між
позивачем та постачальником ТОВ
«ГСМ-ДНІПРО ПЛЮС» та юридичну
дефектність первинних документів, у
зв'язку з тим, що діяльність ТОВ
«ГСМ-ДНІПРО ПЛЮС» не є господарською
діяльністю підприємства, в розумінні
п.14.1.36 Податкового кодексу України. Дії
податкового органу щодо проведення
перевірки та викладені висновки в Акті
перевірки №65/22-6/34916397 від 16.07.2013р.
відповідають вимогам чинного
законодавства, зокрема Податкового
кодексу України, а податкові
повідомлення-рішення від 29.07.2013р.
№ та № є правомірними.

Представники позивача в судовому
засіданні проти розгляду справи в
порядку письмового провадження не
заперечували.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду адміністративної справи
повідомлений належним чином, що
підтверджується матеріалами справи.

Ухвалою суду від 02.10.2013р. відповідно до
ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
справу призначено до розгляду у
письмовому провадженні на підставі
наявних в справі доказів, за
відсутності сторін.

Дослідивши чинне законодавство та
матеріали справи, суд доходить
наступних висновків.

Згідно Довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України АА №822940 від 14.01.2013р. Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Резерв-Ойл» зареєстровано 14.02.2007р.
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради.

Відповідно до Ліцензії Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України №433651 від 25.12.2008р.
ТОВ «РЕЗЕРВ-ОЙЛ» вид господарської
діяльності: операції у сфері
поводження з небезпечними відходами
(збирання, перевезення, зберігання),
строк дії ліцензії 12.12.2008 - 12.12.2013.

Судом встановлено, що з 10.07.2013р. по
16.07.2013р. на підставі наказу від 26.06.2013
№585, згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1
ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового
кодексу України та з урахуванням акту
Лівобережної МДПІ м.Дніпропетровська
№1270/224/35807250 від 26.03.2013 проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «Резерв-ойл» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток по
взаємовідносинах з ТОВ «ГСМ-ДНІПРО
ПЛЮС» за період червень 2011р., за
результатами якої складено акт
№65/22-6/34916397 від 16.07.2013 року.

Згідно висновків вказаного Акту
перевірки №65/22-6/34916397 від 16.07.2013 року,
перевіркою встановлені порушення: 1.
п.п.14.1.27, ст.138, 140, 142, 143 Податкового
кодексу України, витрати за ІІ квартал
2011 року ТОВ «Резерв-ойл» завищено в
сумі 537100грн., що отримані безоплатно
від невстановленої особи без укладання
будь-яких угод. Заниження податку на
прибуток за ІІ квартали 2012р. складає
123533грн.; 2. п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового
кодексу України, доходи за ІІ квартал
2011 року ТОВ «Резерв-ойл» підлягають
збільшенню в сумі 644520грн. - вартість
товарів (з ПДВ), що отримані безоплатно
від невстановленої особи без укладання
будь-яких угод. Заниження податку на
прибуток за ІІ квартал 2011р. складає
148239,60грн.; 3. ст.185, ст.188, п.198.3, 198.6 ст.198
Податкового кодексу України, завищено
податковий кредит по операціях з
придбання товарів від ТОВ «Резерв-ойл»
на суму 107420грн. за червень 2011р., що
призвело до заниження податку на
додану вартість на суму 107420грн. за
червень 2011р.

Листом №1956/10/22-6 від 26.07.13р. за
результатами розгляду заперечень на
Акт перевірки, ДПІ в АНД районі
м.Дніпропетровська повідомило
позивача, що висновок акту
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Резерв-ойл» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток по
взаємовідносинах з ТОВ «ГСМ-ДНІПРО
ПЛЮС» за період червень 2011р.,
залишається без змін.

На підставі вказаного Акту перевірки
№65/22-6/34916397 від 16.07.2013р. ДПІ в АНД районі
м.Дніпропетровська, прийнято податкові
повідомлення-рішення від 29.07.2013р., якими
збільшено суму грошового зобов'язання
ТОВ "РЕЗЕРВ-ОЙЛ" № з податку на
додану вартість на суму 107421грн., з яких
за основним платежем - 107420грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 1грн. та № з податку на
прибуток на суму 271773грн.

В якості доводів щодо нікчемності
укладених правочинів відповідач у акті
перевірки посилається на отриманий від
Лівобережної МДПІ м.Дніпропетровська
Акт перевірки №1270/224/35807250 від 26.03.2013
року про неможливість проведення
зустрічної перевірки ТОВ «ГСМ-Дніпро
плюс» щодо підтвердження
господарських відносин із ПП «Редан»
за червень 2011р.

Вказаним Актом №1270/224/35807250 від 26.03.2013р.
встановлено: підприємством ТОВ
«ГСМ-ДНІПРО ПЛЮС» не надані документи,
що підтверджують формування валових
доходів та валових витрат з податку на
прибуток підприємств, податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за червень
2011 року а саме: податкові накладні;
накладні, акти виконаних робіт (послуг);
фінансово-господарські документи, що
підтверджують сплату коштів за
вчиненим правочином - платіжні
доручення, виписки банківських
установ, прибуткові та видаткові
касові ордери, чеки РРО та інші;
фінансово-господарські документи, що
підтверджують передачу товарів,
виконання робіт (надання послуг) за
вчиненим правочином,
товарно-транспортні накладні,
довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей, акти
приймання-передачі виконаних робіт
(наданих послуг); господарські
договори; журнали-ордери та відомості
по рахунку 631, 361, 685 та іншим. У зв'язку з
тим, що підприємством не надані
оборотно-сальдові відомості по
рахунках 361 „розрахунки з вітчизняними
покупцями", 631 „розрахунки з
вітчизняними покупцями",
оборотно-сальдові відомості по рахунку
68 „Авансові платежі", не можливо
проаналізувати стан
дебіторської/кредиторської
заборгованості по взаєморозрахункам з
контрагентами за червень 2011 року.

В ході перевірки встановлено
відсутність реальної можливості
придбання товарів (робіт, послуг) у
вищевказаних контрагентів -
постачальників та їх подальшої
реалізації на адресу вищевказаних
контрагентів - покупців, а саме
відсутність майна, трудових ресурсів,
виробниче - складських приміщень,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень, засобів для транспортування
та іншого майна, які економічно
необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності.

Отже, підприємством відображені в
податковій звітності правові
взаємовідносини з вищевказаними
суб'єктами господарювання без мети
реального настання правових наслідків,
з метою заниження об'єкту
оподаткування, несплати податків.

Згідно Договору поставки товару №01/04-11
від 01.04.11р. укладеного між ТОВ
«ГСМ-ДНІПРО ПЛЮС» (Постачальник) та ТОВ
«РЕЗЕРВ-ОЙЛ» (Покупець) предметом якого
є: Постачальник зобов'язується
поставити на умовах даного Договору у
власність Покупця, а Покупець прийняти
й оплатити продукцію в асортименті,
кількості, за цінами, зазначеними у
видаткових накладних та рахунках.

Відповідно до договору поставки №05-08/4
від 17.10.2008р. укладеного між ТОВ
«Резерв-Ойл» (Постачальник) та ДП
«Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України»
(Покупець), предметом якого є: в порядку
та на умовах, визначених цим Договором,
Постачальник зобов'язується, згідно
наданих заявок, передати у власність
Покупця, а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити нафтопродукти, а
саме бітум та пічне паливо.

Згідно Договору поставки товару №10/05/10
від 10.06.10р. укладеного між ТОВ
«РЕЗЕРВ-ОЙЛ» (Постачальник) та ДП
«Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України»
(Покупець) предметом якого є:
Постачальник зобов'язується поставити
у власність Покупця, за його письмовими
заявками продукцію, а Покупець
зобов'язується, прийняти й оплатити
Товар за умовами цього Договору.

Відповідно до Договору про організацію
перевезень вантажів автомобільним
транспортом №04/04-11 від 04.04.2011р.
укладеного між ТОВ «Торгівельний Дім
«ЛАЙНЕР» (Виконавець) та ТОВ
«РЕЗЕРВ-ОЙЛ» (Вантажовласник),
предметом якого є: надання Виконавцем
Вантажовласнику послуг, пов'язаних з
організацією перевезення вантажів
автомобільним транспортом, та
проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно Договору найму (оренди)
транспортних засобів №23/09-10 від 23.09.2010р.
укладеного між ТОВ
«ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО
«АВТОДОРСЕРВІС» (Наймодавець) та ТОВ
«РЕЗЕРВ-ОЙЛ» (Наймач), предметом якого
є: у порядку та на умовах, визначених
цим Договором, Наймодавець
зобов'язується передати Наймачу в
тимчасове користування вантажні
автомобілі, визначені у цьому Договорі,
а також зобов'язується забезпечити
своїми силами його керування та
технічну експлуатацію, а Наймач
зобов'язується прийняти в тимчасове
користування автомобілі під
керуванням екіпажу Наймодавця і
зобов'язується сплачувати Наймодавцю
відповідну орендну плату та інші
послуги та платежі, зазначені даним
Договором.

Відповідно до Договору суборенди
№01/02/2011 від 01.02.2011р. укладеного між ПП
«Фенікс-2001» (Орендодавець) та ТОВ
«РЕЗЕРВ-ОЙЛ» (суборендар), предметом
якого є: Орендодавець надає в суборенду
майно, яке знаходиться за адресою:
смт.Ювілейний, вул.Дружби, 2, а
суборендар приймає у тимчасове
володіння (суборенду) майно для
здійснення подальшої підприємницької
діяльності при виробництві продукції
за ТУ У 23.2-1:2007, зберігання
продукції та зберігання сировини,
компонентів для її виробництва.

Згідно Витягу Міністерства доходів і
зборів України, станом на 23.09.2013р. ТОВ
«ГСМ-ДНІПРО ПЛЮС» дата анулювання
свідоцтва платника ПДВ - 09.12.2011,
скасовано за ініціативою платника.

Судом також досліджені надані
позивачем докази: видаткова накладна
№11 від 01.06.2011р., товарно-транспортна
накладна №11 від 01.06.2011р., податкова
накладна№11 від 01.06.2011р., видаткова
накладна №43 від 02.06.2011р.,
товарно-транспортна накладна №43 від
02.06.2011р., Податкова накладна №43 від
02.06.2011р., банківські виписки від 14.07.2011р.,
від 18.07.2011р., від 25.07.2011р., від 28.07.2011р., від
29.07.2011р., остаточна калькуляція
вартості виробництва продукції
№КА-0000016 від 02.06.2011р., додаткова угода №1
від 20.10.2008р., видаткова накладна
№РН-0000023 від 02.06.2011р., Податкова
накладна №1 від 02.06.2011р.,
товарно-транспортна накладна №0023 від
02.06.2011р., видаткова накладна №РН-0000028
від 10.06.2011р., податкова накладна №6 від
10.06.2011р., товарно-транспортна накладна
№028 від 10.06.2011р., додаткова угода №1 від
15.07.2010р., рахунок-фактура №СФ-0000025 від
06.06.2011р., видаткова накладна №РН-0000026
від 10.06.2011р., податкова накладна №4 від
10.06.2011р., товарно-транспортна накладна
№027 від 10.06.2011р., видаткова накладна
№РН-0000027 від 10.06.2011р., податкова
накладна №5 від 10.06.2011р.,
товарно-транспортна накладна №026 від
10.06.2011р., декларація з податку на
прибуток за 2011рік.

Згідно із ст.67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
неухильно додержуватися Конституції
України, законів України.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20
Податкового Кодексу України (надалі -ПК
України), органи державної податкової
служби мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим кодексом України.

П.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу
України передбачено, що документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Ст.78 Податкового кодексу України
регламентує порядок проведення
документальних позапланових перевірок
п.78.1 якої передбачено, що документальна
позапланова виїзна перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин: п.п.78.1.1 за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту;

Відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам органів державної
податкової служби у повному обсязі всі
документи, що належать або пов'язані з
предметом перевірки. Такий обов'язок
виникає у платника податків після
початку перевірки.

В силу п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, у
цьому розділі об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138-143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Згідно пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового
кодексу України, інші доходи включають
- вартість товарів, робіт, послуг,
безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.

Згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно з пунктом 138.2 ст.138 ПК - витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податків витрат, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, не
включаються до складу витрат: витрати,
не пов'язані з провадженням
господарської діяльності, а саме,
витрати не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку..

Статтею 185 ПК передбачено, що об'єктом
оподаткування є операції платників
податку, зокрема з постачання товарів
та послуг, місце постачання яких
розташоване на митній території
України.

Згідно п.188.1 ст.188 ПК, база оподаткування
операцій з постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
вартості (у разі здійснення
контрольованих операцій - не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, що справляється
з вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку).

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК, податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою встановленою
пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 ст.198 ПК, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст..201 цього Кодексу)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченим пунктом 201.11 ст.201 цього
кодексу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин),
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктом 2 ст.3 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (далі - Закон №996)
передбачено, що фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону № 996, факти
здійснення господарських операцій
фіксують первинні документи, які
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це не можливо - безпосередньо
після її закінчення. Відповідно до п.2
ст.9 даного закону первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: «назву документа (форми);
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції».

Додаткові вимоги до первинних
документів встановлені п.2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку
(затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995р. № 168/704),
відповідно до якого первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа,, дата і місце
складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції, посада і
прізвища осіб відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність оформлення, особистий чи
електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Відповідно до Спільного наказу
Міністерства транспорту України та
Міністерств і статистики України «Про
затвердження типових форм первинного
обліку роботи вантажного автомобіля»
від 29.12.95 №488/346 встановлено, що
застосування затверджених даним
наказом форм первинних документів є
обов'язковим для всіх суб'єктів
господарської діяльності, незалежно
від форм власності. А саме: «Подорожній
лист вантажного автомобіля», ф.№2;
«Подорожній лист вантажного
автомобіля у міжнародному сполученні»,
ф.№1 міжнародна; «Товарно-транспортна
накладна», ф.1-ТН; «Талон замовника»
ф.№1-Т3.

Відповідно до вказаного наказу №488/346
(далі - Наказ №488), товарно-транспортна
накладна типової форми №1-ТН - є єдиним
первинним документом для списання
товарно-матеріальних цінностей у
вантажовідправника та оприбуткування
у вантажоодержувача при перевезенні
вантажів у межах України. А також для їх
складського, оперативного і
бухгалтерського обліку.

При доставці товару автомобілем,
обов'язковим документом є
товарно-транспортна накладна за формою
№1-ТН. У ній повинні бути відмітки
відправника товару (щодо відвантаження
товару) та його отримувача (стосовно
фактичного отримання товару).

Вантажовідправник зобов'язаний
передати водію разом з
товарно-транспортною накладною
посвідчення про якість або сертифікат.
Відомості про ці документи обов'язково
зазначаються у товарно-транспортній
накладній. У посвідченні про якість, у
сертифікаті або іншому документі
повинні міститись відомості про
продукцію, допустимий термін його
доставки.

Правилами перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затвердженими наказом Міністерством
транспорту України від 14.10.1997 року № 363,
зареєстровані в Міністерстві юстиції
України 20.02.1998р. за № 128/2568, передбачено,
що договір перевезення вантажів -
двостороння угода між перевізником,
вантажовідправником чи
вантажоодержувачем, що є юридичним
документом, яким регламентується
обсяг, термін та умови перевезення
вантажів, права, обов'язку та
відповідальність сторін щодо їх
додержання. Даними Правилами
передбачено, що товарно-транспортна
документація - комплект юридичних
документів, на підставі яких
здійснюють облік, приймання,
передавання, перевезення, здавання
вантажу та взаємні розрахунки між
учасниками транспортного процесу.

Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Частина 2 ст.19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Як встановлено згідно матеріалів
справи під час проведення перевірки
ТОВ «Резерв-ойл» було встановлено, що
останній мав взаємовідносини з ТОВ
«ГСМ-ДНІПРО ПЛЮС» у червні 2011 року, які
відбувалися на підставі договору
поставки від 01.04.11 № 01/04-11.

При цьому суд зазначає, що витрати для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
в свою чергу є підставою для формування
підприємством податкового обліку.

Якщо фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку,
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

На підтвердження реальності вказаних
господарських відносин ТОВ
«Резерв-ойл» з ТОВ «ГСМ-ДНІПРО» за
період червень 2011р. позивачем надано
копії наступних документів, а саме:
договір поставки від 01.04.2011р.; видаткові
накладні № 11 від 01.06.11р, № 43 від 02.06.11р.;
податкові накладні № 11, 43;
товарно-транспортні накладні-2шт.,
проте вищевказані докази суд оцінює
критично з огляду на те, що вказані
документи мають істотні недоліки форми
та не відповідають вимогам,
встановлених законодавством для
визнання їх первинними, з наступних
підстав.

Так, згідно Договору поставки товару
№01/04-11 від 01.04.11р. укладеного між ТОВ
«ГСМ-ДНІПРО ПЛЮС» (Постачальник) та ТОВ
«РЕЗЕРВ-ОЙЛ» (Покупець) предметом якого
є: Постачальник зобов'язується
поставити на умовах даного Договору у
власність Покупця, а Покупець прийняти
й оплатити продукцію в асортименті,
кількості, за цінами, зазначеними у
видаткових накладних та рахунках,
тобто яка саме продукція була
предметом вищевказаного договору
поставки у ньому не зазначено, що
унеможливлює встановити, у рамках якої
господарської операції (правочину)
відбувалась передача товару, зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру тощо.

Щодо видаткових накладних № 11 від
01.06.11р, № 43 від 02.06.11р., податкових
накладних № 11, 43, то згідно останніх
судом встановлено, що предметом
поставки був газовий конденсат у
кількості 31.280т. та 31.600т. відповідно.

Згідно визначення в геологічній
енциклопедії, газовий конденсат - це
суміш рідких вуглеводнів, яка
виділяється з природних газів при
експлуатації газоконденсатних
покладів в результаті зниження
пластових тисків (нижче тиску початку
конденсації ) і температури. Вміст
конденсату в газі залежить від
пластових термобаричних умов ( чим
вище тиск і темп - pa , тим більше у рідких
вуглеводнів може бути розчинене в
газі), від складу пластового газу
(гомологи метану і CO2 сприяють
розчиненню в газі бензиново - гасових
компонентів і зростанню вмісту Г. к.),
наявності нафт. оторочек і
концентрації в них легких фракцій, умов
міграції газоконденсатних сумішей при
формуванні покладів. (Литература:
Cтаробинец И. C., Геолого-геохимические
особенности газоконденсатов, Л., 1974.)

Відповідно до Ліцензії Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України №433651 від 25.12.2008р.
ТОВ «РЕЗЕРВ-ОЙЛ» вид господарської
діяльності: операції у сфері
поводження з небезпечними відходами
(збирання, перевезення, зберігання),
строк дії ліцензії 12.12.2008 - 12.12.2013.

Правові, організаційні, соціальні та
економічні засади діяльності
пов'язаної з перевезенням небезпечних
вантажів передбачені Законом України
«Про перевезення небезпечних
вантажів» від 06.04.2000р. № 1644-ІІІ. (далі
Закон № 1644-ІІІ). Так згідно абз. 2 ст.1
вказаного закону гази віднесено до
класу 2 небезпечних речовин. Тобто
змістом взаємовідносин позивача з ТОВ
«ГСМ-Дніпро плюс» в період червень 2011р.
була поставка небезпечного вантажу
віднесеного до класу 2 небезпечних
речовин, а саме газового конденсату.

Ст.6 Закону № 1644-ІІІ, передбачені
питання стандартизації і сертифікації
у сфері перевезення небезпечних
вантажів, в тому числі зазначено, що в
разі дорожнього перевезення
відповідність транспортних засобів,
обладнання, підготовки водіїв
перевіряється відповідними
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ України, що забезпечують безпеку
дорожнього руху, з видачею відповідних
свідоцтв про допуск до перевезення.

Крім того, до обов'язків одержувача
небезпечних вантажів, яким у вказаних
господарських відносинах був позивач,
ст.9 Закону № 1644-ІІІ, віднесено в тому
числі забезпечення проведення
спеціального навчання, підвищення
кваліфікації осіб, які займаються
прийманням небезпечних вантажів, та їх
медичного огляду.

Умови перевезення небезпечних
вантажів визначаються
нормативно-правовими актами, що
регулюють діяльність транспорту. В
разі дорожнього перевезення
небезпечних вантажів умови
перевезення встановлюються
відповідними підрозділами
Міністерства внутрішніх справ України,
що забезпечують безпеку дорожнього
руху, що передбачено ст.18 вищевказаного
Закону.

Транспортні засоби, якими перевозяться
небезпечні вантажі, повинні
відповідати вимогам державних
стандартів, безпеки, охорони праці та
екології, а також у встановлених
законодавством випадках мати
відповідне маркування і свідоцтво про
допущення до перевезення небезпечних
вантажів. У разі дорожнього
перевезення небезпечних вантажів
відповідні свідоцтва, згідно з
законодавством, видається
відповідними підрозділами
Міністерства внутрішніх справ України,
що забезпечують безпеку дорожнього
руху (ст.19 Закону № 1644-ІІІ).

Відповідно до ст. 20 Закону №1644-ІІІ,
перевезення небезпечних вантажів
допускається за наявності відповідно
оформлених перевізних документів,
перелік і порядок подання яких
визначається нормативно-правовими
актами, що регулюють діяльність
транспорту.

За порушення законодавства про
перевезення небезпечних вантажів
юридичні та фізичні особи несуть
відповідальність згідно з законом,
вказане передбачено ст.25 Закону №
1644-ІІІ.

Так Наказом МВС № 822 від 26.07.2004р.
затверджені «Правила дорожнього
перевезення небезпечних вантажів»,
зареєстровані у Міністерстві юстиції
України 20.08.2004р. за № 1040/9639 , в редакції
наказу МВС № 294 від 08.07.2009р., станом на
час спірних правовідносин (далі
Правила дорожнього перевезення). П.п. 1.1
яких передбачено, що правила
дорожнього перевезення небезпечних
вантажів визначають порядок, а також
основні вимоги до забезпечення безпеки
цих перевезень автомобільними
дорогами на всій території України та
обов'язкові для виконання всіма
українськими перевізниками.

Зокрема вищевказаними Правилами
дорожнього перевезення передбачені :
оформлення свідоцтва про допущення
транспортних засобів до перевезення
визначених небезпечних вантажів
Державтоінспекцією МВС України,
підготовку водіїв та інших осіб,
обов'язки яких пов'язані з
автомобільними перевезеннями
небезпечних вантажів з видачею
Державтоінспекцією МВС України
свідоцтва про підготовку, що
відповідає зразку, наведеному в
додатку 5 до цих Правил, письмове
призначення одного чи декількох
уповноважених з питань безпеки
перевезень небезпечних вантажів і т.і.

Крім того, п.п. 9.6. Правил дорожнього
перевезення, передбачено що при
перевезенні сумішей газів класу 2 у
цистернах (автоцистернах, транспортних
засобах-батареях, знімних цистернах,
переносних цистернах,
контейнерах-цистернах або
багатоелементних газових контейнерах)
у товаротранспортному документі має
зазначатися відсотковий (за об'ємом або
масою) склад суміші.

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок,
встановлений Законом № 996.

Матеріалами справи встановлено, що
змістом господарських операцій
позивача з ТОВ «ГСМ-Дніпро плюс» в
період червень 2011р. була поставка
небезпечного вантажу віднесеного до
класу 2 небезпечних речовин, а саме
газового конденсату, проте позивачем
ні під час проведення перевірки ні в
ході судового розгляду справи судом, не
було надано жодного із перевізних
документів, перелік і порядок подання
яких визначається
нормативно-правовими актами, що
регулюють діяльність транспорту, щодо
транспортування небезпечного вантажу
у відповідності з вимогами Закону
України «Про перевезення небезпечних
вантажів» від 06.04.2000р. № 1644-ІІІ, та
«Правил дорожнього перевезення
небезпечних вантажів», затверджених
Наказом МВС № 822 від 26.07.2004р. в

Натомість, надані товарно-транспортні
накладні № 11 та № 43 від 01.06.2011р. та
02.06.2011р. на підтвердження вказаної
господарської операції, не містять
назву продукції, товару (продукція
згідно накл.), № дорожнього листа, ціну,
суму, переліку документів що слідують з
вантажем, вид пакування, клас вантажу, в
графах «пункт навантаження» та «пункт
розвантаження» зазначено «м.
Дніпропетровськ», що також
унеможливлює встановлення який саме
товар (вантаж) доставлявся, маршрут
поставки (пункт навантаження та пункт
розвантаження) товару.

Також, матеріалами справи встановлено,
що позивачем ні під час проведення
перевірки ні в ході судового розгляду
справи судом не було надано подорожні
листи вантажного автомобіля, проте,
відповідно до Спільного наказу
Міністерства транспорту України та
Міністерства статистики України «Про
затвердження типових форм первинного
обліку роботи вантажного автомобіля»
від 29.12.95 №488/346 встановлено, що
застосування затверджених даним
наказом форм первинних документів є
обов'язковим для всіх суб'єктів
господарської діяльності, незалежно
від форм власності, в тому числі
«Подорожній лист вантажного
автомобіля».

Крім того при прийнятті рішення судом
враховано, що згідно Акту перевірки
№65/22-6/34916397 від 16.07.2013 року, встановлено,
що у контрагента позивача ТОВ
«ГСМ-Дніпро плюс» відсутнє майно,
трудові ресурси, виробниче - складські
приміщення, технічний персонал,
основні фонди, виробничі активи,
складські приміщення, засоби для
транспортування та інше майно, яке
економічно необхідне для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності.

Суд зазначає, що витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
в свою чергу є підставою для формування
підприємством податкового обліку.

Якщо фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку,
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Таким чином, зібрані докази свідчать
про те, що надані для перевірки
паперові носії за формою первинних
документів та наведені в них відомості
не відповідають їх реальному змісту, та
відповідно не можуть бути підставою
для відображення в податковому обліку
витрат, відповідно ТОВ «Резерв-ойл»
немає права на відображення в
податковому обліку наслідків таких
операцій.

За викладених вище обставин та
відповідних доказів, суд вважає, що
відповідач при винесенні податкових
повідомлень-рішень від 29.07.2013р. №
та №, діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
правомірність своїх дій ним доведена.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку в необхідності відмови в
задоволенні поданого
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Резерв-Ойл» до
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку,
визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Н.В. Турлакова