Справа № 2а-7829/10/0470
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/800/65411/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області на ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 14 січня 2013 року у справі за позовом
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області (далі - Фонд)
до міжрайонної профпатологічної
медико-соціальної експертної комісії
(далі - МП МСЕК), комунального закладу
«Обласний центр медико-соціальної
експертизи», третя особа - ОСОБА_2, про
часткове визнання недійсним висновку,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2010 року Фонд звернувся до суду з
адміністративним позовом, в подальшому
уточненим, в якому просив визнати
недійсним висновок МП МСЕК від 21 квітня
2010 року в частині встановлення 10%
стійкої втрати професійної
працездатності пенсіонеру за віком
ОСОБА_2

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 14 січня 2013
року, закрито провадження у справі у
зв'язку з тим, що даний спір не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

У касаційній скарзі Фонд, посилаючись
на порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким повністю
задовольнити позов.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Статтею 1 Закону України «Про
реабілітацію інвалідів в Україні»
встановлено, що медико-соціальна
експертиза - це визначення на основі
комплексного обстеження усіх систем
організму конкретної особи міри втрати
здоров'я, ступеня обмеження її
життєдіяльності, викликаного стійким
розладом функцій організму, групи
інвалідності, причини і часу її
настання, а також рекомендацій щодо
можливих для особи за станом здоров'я
видів трудової діяльності та умов
праці, потреби у сторонньому догляді,
відповідних видів
санаторно-курортного лікування і
соціального захисту для найповнішого
відновлення усіх функцій
життєдіяльності особи.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» встановлено, що
інвалідність як міра втрати здоров'я
визначається шляхом експертного
обстеження в органах медико-соціальної
експертизи центрального органу
виконавчої влади, який забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони здоров'я.

Відповідно до пункту 5 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 лютого 1992 року
№ 83 (чинного на момент прийняття
спірного рішення), органом, який
здійснює медико-соціальну експертизу,
є медико-соціальні експертні комісії
(МСЕК), що організуються в самостійні
центри, бюро при управліннях охорони
здоров'я обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій.

Міські, міжрайонні, районні
медико-соціальні експертні комісії
утворюються в складі трьох
лікарів-експертів (терапевта, хірурга,
невропатолога), фахівця з
медико-соціальної реабілітації
(лікаря-реабілітолога), психолога,
представника Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, а також представника
військово-медичних управлінь СБУ,
Служби зовнішньої розвідки - у разі
розгляду медичних справ пенсіонерів з
числа військовослужбовців СБУ, Служби
зовнішньої розвідки (пункт 13
Положення).

Медико-соціальні експертні комісії
проводять засідання тільки у повному
складі і колегіально приймають
рішення. Дані експертного огляду і
рішення заносяться до акта огляду та
протоколу засідання медико-соціальної
експертної комісії, які підписуються
головою, членами комісії і
засвідчуються печаткою (пункт 25
Положення).

Згідно з частиною третьою статті 8
Закону України «Про реабілітацію
інвалідів в Україні» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) рішення
медико-соціальних експертних комісій є
обов'язковими для виконання органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями,
реабілітаційними установами незалежно
від відомчої підпорядкованості, типу і
форми власності.

Таким чином, медико-соціальні
експертні комісії здійснюють владні
управлінські функції при прийнятті
ними рішень, які оформлюються у вигляді
актів огляду, спрямовані на
забезпечення реалізації державної
політики у сфері реабілітації
інвалідів, створення правових,
економічних, політичних,
соціально-побутових і
соціально-психологічних умов для
задоволення їхніх потреб у відновленні
здоров'я, матеріальному забезпеченні,
посильній трудовій та громадській
діяльності, а відтак, мають публічний
характер та підлягають оскарженню в
порядку адміністративного
судочинства.

За змістом статті 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, відповідні суми грошової
допомоги і пенсії.

Пунктом 14 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів» від 20 травня
2013 року №8 визначено, що за приписами
частин дванадцятої-чотирнадцятої
статті 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» рішення правління
Фонду, прийняті в межах його
компетенції, є обов'язковими для
виконання всіма страхувальниками та
застрахованими, а також можуть мати
характер регуляторного або
нормативно-правового акта. З огляду на
те, що Фонд соціального страхування від
нещасних випадків наділений
контролюючими функціями та правом
видання обов'язкових для
страхувальників нормативно-правових
актів, спори за його участі та участі
його робочих органів розглядаються в
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи викладене суди попередніх
інстанцій помилково вважали, що Фонд не
має права оскаржити до
адміністративного суду акт огляду
МСЕК, який є підставою для проведення
страхових виплат за рахунок коштів
Фонду, що безпосередньо стосується
його інтересів.

Відповідно до статті 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі. Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

Оскільки оскаржені судові рішення не
можна визнати законними, то вони
підлягають скасуванню з направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області
задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
вересня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 14 січня 2013
року і направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський(

доповідача)

Судді
В.І.
Ємельянова

М.М. Олексієнко