Справа № 1306/8507/12, 2а-1306/354/12
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.
Справа № 876/7890/14
Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Тайстра
В. Ю.

представника відповідача Болюба
О. В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Головного Управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області на постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 11 квітня 2013 року по справі
№ 1306/8507/12, 2а-1306/354/12 за позовом ОСОБА_1 до
Головного Управління Пенсійного фонду
України у Львівській області,
Управління Державної пенітенціарної
служби України у Львівській області, за
участю третіх осіб Дрогобицьке
відділення Ощадного банку №6307
Відкритого акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" про
стягнення виплати різниці в розмірі
пенсії,

ВСТАНОВИВ:

9 липня 2007 року ОСОБА_1 з врахуванням
зміни позовних вимог звернувся з
позовом до Головного Управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області (надалі - ГУПФУ у Львівській
області), яким просив стягнути виплату
різниці в розмірі пенсії за попередній
період, з дня звільнення з органів КВС з
25 лютого 2005 року по 1 січня 2007 року в
сумі 14718,88 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
працював в Дрогобицькій виправній
колонії № 40 на посаді начальника
відділення соціально-психологічної
служби. Відповідно до наказу № 11 о/с від
28 лютого 2005 року його звільнено на
пенсію. На підставі рішень
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області та Апеляційного
суду Львівської області йому видано
новий грошовий атестат № 9 від 6
листопада 2006 року з зазначенням
грошового забезпечення, яке він мав
одержувати в останній місяць перед
звільненням відповідно до чинного
законодавства та, зокрема, наказу
Державного департаменту України з
питань виконання покарань від 18 жовтня
2004 року № 203 «Про затвердження
Інструкції про порядок застосування
нормативно-правових актів з питань
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу
кримінально-виконавчої системи». Проте
відповідач всупереч вимог статті 3,
частини 2 статті 55, частини 1 статті 63,
статті 65 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» в грудні 2006 року передав його
пенсійну справу до органів Пенсійного
фонду України без відповідного
перерахунку грошового утримання та
пенсії. Лише у січні 2007 року
відповідачем проведено перерахунок
пенсії та визначено заборгованість за
минулий час у розмірі 14717,88 грн.
Управління Державної пенітенціарної
служби України у Львівській області та
ГУ ПФУ у Львівській області
відмовились виплатити вказану суму, а
Дрогобицьке відділення Ощадного банку
№ 6307 повернуло доручення на виплату
вказаної різниці на підставі листа
Пенсійного фонду України від 29 січня 2007
року № 1557/02-50 без виплати.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 19 лютого 2008 року, яку
залишено без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 2 березня 2009 року, позов задоволено
частково. Постановлено стягнути з
Управління Державної пенітенціарної
служби України у Львівській області на
користь позивача 14717,88 грн різниці в
розмірі пенсії за попередній період.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 18 жовтня 2012 року постанову
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 19 лютого 2008 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 2 березня 2009
року скасовано та направлено справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 11 квітня 2013 року позов
задоволено. Зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області нарахувати та
виплатити на користь позивача 14718,88 грн
різниці в розмірі пенсії за попередній
період.

З таким рішенням суду не погодилося
Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області. Подало
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. Просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що нарахування та виплати
позивачу за період до 1 січня 2007 року
повинне проводити Управління
Державної пенітенціарної служби
України у Львівській області. Крім того
зазначає, що оскільки шкода заподіяна
не діями апелянта то і виплату має
проводити не він.

Представник Головного Управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримав, просив
рішення суду в частині задоволення
позову скасувати та в скасованій
частині прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач надав
пояснення, просив апеляційну залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Представник Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Львівській області надав пояснення,
просив апеляційну залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення з наступних
підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 22 вересня 2006 року визнано
неправомірними дії начальника та
головного бухгалтера Дрогобицької
виправної колонії №40 при складанні
позивачу грошового атестату №3 від 28
лютого 2005 року, зобов'язано вказаних
осіб нарахувати та виплатити позивачу
за січень-лютий 2005 року такі види
грошового забезпечення як надбавку за
особливі умови служби в розмірі 50 %,
премію у розмірі 33,3 %, надбавку за
безперервну службу в розмірі 30 %,
щомісячну доплату від суми пенсії, яка
б могла бути нарахована особі, у
розмірі 50 % та зобов'язано скласти і
видати позивачу грошовий атестат для
обчислення йому пенсії з урахуванням
нарахованих і виплачених йому вище
вказаних видів грошового забезпечення.

На виконання даного рішення
Дрогобицькою виправною колонією № 40
позивачу видано два нових грошових
атестати під № 6 від 6 листопада 2006 року,
в одному з яких зазначено грошову
допомогу при звільненні в розмірі 4641,98
грн, а в іншому - 10196,16 грн. Перший, не
підписаний ОСОБА_1, направлено до УДДУ
ПВП у Львівській області, а другий
атестат підписаний позивачем передано
в УДДУ ПВП у Львівській області у
листопаді 2006 році.

З аналізу статті 51 Закону України від 09
квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», якою передбачено строки
перерахунку призначених пенсій,
зрозуміло, що обов'язок провести
перерахунок пенсії позивача у
встановлений законом строк був
покладений на Управління Державної
пенітенціарної служби України у
Львівській області.

Згідно з Законом України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» від
1 січня 2007 року функції з призначення і
виплати пенсії передані органам
Пенсійного фонду.

У грудні 2006 року пенсійна справа ОСОБА_1
передана УДДУ ПВП у Львівській області
до ГУ ПФУ у Львівській області на
виконання положень постанови Кабінету
Міністрів України від 2 листопада 2006
року № 1522 «Про передачу органам
Пенсійного фонду України функцій з
призначення і виплати пенсій деяким
категоріям громадян». Водночас на
момент передачі УДДУ ПВП у Львівській
області не було проведено відповідних
перерахунків та виплати різниці в
розмірі пенсії позивача. У січні 2007
року УДДУ ПВП у Львівській області
звернувся до ГУ ПФУ у Львівській
області з проханням повернути пенсійну
справу позивача для проведення
відповідних перерахунків його пенсії
на підставі судових рішень.

З 01 січня 2007 року ГУ ПФУ у Львівській
області проводить нарахування та
виплату пенсії позивача на підставі
відомостей, що внесені у грошовий
атестат ОСОБА_1 з урахуванням вказаних
судових рішень.

У даній справі також є рішення Вищого
адміністративного суду України від 18
жовтня 2012 року №К-55659/09, який той
роз'яснив, що відповідно до положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» та постанови
Кабінету Міністрів України від 2
листопада 2006 року № 1522 з 1 січня 2007 року
функції з виплати пенсії, в тому числі
виплати заборгованості, покладено на
органи Пенсійного фонду.

Необхідно також звернути увагу, що
відсутність бюджетного фінансування,
на яку вказує відповідач, не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків.

Відтак суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що виплату
позивачу різниці в розмірі пенсії за
попередній період, з дня звільнення з
органів КВС з 25 лютого 2005 року по 1 січня
2007 року в сумі 14718,88 грн по винне
здійснювати Головне Управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області. Отже стягувати дані кошти
необхідно саме з Головного Управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
Управління Пенсійного фонду України у
Львівській області - залишити без
задоволення, а постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 11 квітня 2013 року по справі
№ 1306/8507/12, 2а-1306/354/12 - без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складено 5 лютого
2014 року