Справа № 803/52/14
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року Справа № 803/52/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Новак
Л.О.,

з участю представників позивача
Ковальчука А.Д., Леонця В.В.,

представника відповідача Шляхтича Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Державної фінансової інспекції у
Волинській області до Державної
інспекції сільського господарства у
Волинській області про зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція у
Волинській області (далі - ДФІ у
Волинській області) звернулася з
позовом до Державної інспекції
сільського господарства у Волинській
області (далі - Держсільгоспінспекція
у Волинській області) про зобов'язання
виконати пункт 2 вимоги від 04.10.2013 року
№03-070-13-15/6054.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
працівниками ДФІ у Волинській області
на виконання ухвали Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 05.09.2013 року, постанови
старшого слідчого СВ Луцького РВ УМВС
України у Волинській області про
призначення позапланової виїзної
ревізії від 06.09.2013 року проведено
позапланову виїзну документальну
ревізію окремих питань
фінансово-господарської відповідача
за період з 01.10.2012 по 01.04.2013 року, якою
виявлено ряд фінансових порушень та
недоліків, що викладені у акті ревізії
від 20.09.2013 № 070-22/012.

Так, ревізією законності списання
пального при використанні службових
автомобілів встановлено, що списання
бензину у жовтні-грудні 2012 року в
кількості 1300 л. на суму 11,8 тис. грн.
проводилось згідно звітів про
використання бензину, складених ОСОБА_4
за жовтень-грудень 2012 року, які не мали
обов'язкових реквізитів, а саме: не
затверджені в.о. начальника Інспекції
ОСОБА_5, чим порушено пункт 2 статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні
та пункт 2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88, внаслідок чого
бухгалтерією Держсільгоспінспекції у
Волинській області в жовтні-грудні 2012
року списано бензин в кількості 1300 л. на
суму 11835,17 грн. па підставі звітів, які
не затверджені керівником. Порушення
щодо списання бензину на підставі
документів, які не були затверджені
керівником Інспекції допущено
провідним бухгалтером ОСОБА_6, яка була
відповідальна за облік
паливно-мастильних матеріалів.

При цьому, будь-яких розпорядчих
документів, що підтверджують
законність використання в
жовтні-грудні 2012 року для службових
цілей легкового автомобіля DACIA 901L до
ревізії не надано.

Враховуючи вищевикладене, в порушення
пункту 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про впорядкування
використання легкових автомобілів
бюджетними установами та
організаціями» від 04.06.2003 року №848
начальником управління контролю за
використанням та охороною земель
ОСОБА_4 в жовтні-грудні 2012 року
безпідставно складено та подано до
бухгалтерії документи на списання
паливно-мастильних матеріалів в
кількості 1300 л. на загальну суму 14,2 тис.
грн. (в тому числі ПДВ 2,4 тис.грн.) без
фактичного підтвердження використання
легкового автомобіля в службових
цілях, що призвело до незаконного
списання бензину на суму 14,2 тис. грн.

З метою усунення виявлених порушень,
попередження їх виникнення в
подальшому, керуючись пунктом 7 статті
10 Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», а також підпунктом
4 пункту 4 Положення про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого указом Президента
України від 23.04.2011 року №499/2011 позивачем
направлено на адресу відповідача
лист-вимогу від 04.10.2013 року №03-070-14-14/6054
щодо усунення порушень законодавства.

Листом від 31.10.2013 року №0114/2804
Держсільгоспінспекцією у Волинській
області проінформовано про вжиті
заходи та часткове усунення виявлених
ревізією порушень.

У зв'язку із невиконанням відповідачем
законних вимог ДФІ у Волинській
області в повному обсязі просить суд
зобов'язати виконати пункт 2 вимоги від
04.10.2013 року №03-070-13-15/6054.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві, просили суд
адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача судовому
засіданні пред'явлені позовні вимоги
не визнав мотивуючи наступним.

Зазначив, що відповідач не взмозі
виконати пункт 2 вимоги ДФІ у
Волинській області від 04.10.2013 року
№03-070-13-15/6054, так як вона не містить
вимоги до конкретних посадових осіб.
Формулювання пункту 2 вимоги «провести
претензійно-позовну роботу винними
особами» не дає змоги
Держсільгоспінспекції у Волинській
області провести претензійно-позовну
роботу, оскільки в акті ревізії описані
певні види правопорушень та не
міститься висновок про вину конкретної
посадової особи. Представник
відповідача зазначає, що позивач не
вправі в акті ревізії визнавати певну
особу винною у вчиненні
правопорушення, а також, що вина
посадових осіб у встановленому законом
порядку не встановлена, та
відповідачу не відомо чи притягнуті
дані особи до кримінальної
відповідальності за вчинене
правопорушення.

За таких обставин просить суд в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть
участь в справі, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» головними
завданнями органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.

За правилами частини першої статті 4
цього Закону інспектування
здійснюється органом державного
фінансового контролю у формі ревізії
та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Судом встановлено, що відповідно до
ухвали Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 05.09.2013 року (а.с.
101, зворот), постанови старшого слідчого
Слідчого відділу Луцького РВ УМВС
України у Волинській області про
призначення позапланової виїзної
документальної ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Державної інспекції сільського
господарства у Волинській області від
06.09.2013 року (а.с. 97-99) старшим державним
фінансовим інспектором відділу
інспектування в АПК та сфері
використання природних ресурсів
Державної фінансової інспекції у
Волинській області Леонцем В.В. та
старшим державним фінансовим
інспектором цього ж відділу Зварич Л.Б.
проведено позапланову виїзну
документальну ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Держсільгоспінспекції у Волинській
області за період з 01.10.2012 року по 01.04.2013
року, якою виявлено ряд фінансових
порушень та недоліків, що викладені у
акті ревізії від 20.09.2013 № 070-22/012 (а.с. 5-13).

Зокрема, ревізією законності списання
пального при службовому використанні
службових автомобілів встановлено, що
списання бензину у жовтні-грудні 2012
року в кількості 1300 л. на суму 11835,17 грн.
проводилось згідно звітів про
використання бензину, складених
начальником управління контролю за
використанням та охороною земель
ОСОБА_4 за жовтень-грудень 2012 року, які
не мали обов'язкових реквізитів, а саме:
не затверджені в.о. начальника
інспекції ОСОБА_5, чим порушено пункт 2
статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні та пункт 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88, внаслідок чого
бухгалтерією Держсільгоспінспекції у
Волинській області в жовтні-грудні 2012
року списано бензин в кількості 1300 л. на
суму 11835,17 грн. па підставі звітів, які
не затверджені керівником.

Як слідує із акту ревізії, порушення
щодо списання бензину на підставі
документів, які не були затверджені
керівником Інспекції допущено
провідним бухгалтером ОСОБА_6, яка була
відповідальна за облік
паливно-мастильних матеріалів.

При цьому, будь-яких розпорядчих
документів (резолюція, дозвіл
керівника на робочих документах,
заявки, плани робіт, звернення
громадян, судових та правоохоронних
органів, маршрутні листи та інші
документи), що підтверджують
законність використання в
жовтні-грудні 2012 року для службових
цілей легкового автомобіля DACIA 901L до
ревізії не надано.

Враховуючи вищевикладене, в порушення
пункту 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про впорядкування
використання легкових автомобілів
бюджетними установами та
організаціями» від 04.06.2003 року №848
начальником управління контролю за
використанням та охороною земель
ОСОБА_4 в жовтні-грудні 2012 року
безпідставно складено та подано до
бухгалтерії документи на списання
паливно-мастильних матеріалів в
кількості 1300 л. на загальну суму 14202,20
тис. грн. (в тому числі ПДВ 2367,03 грн.) без
фактичного підтвердження використання
легкового автомобіля в службових
цілях, що призвело до незаконного
списання бензину на суму 14202,20 грн.

Внаслідок виявленого порушення
Держсільгоспінспекції у Волинській
області завдано збитків в сумі 14202,20
грн.

Судом також встановлено, що з метою
повного усунення виявлених під час
перевірки порушень, попередження їх
виникнення в подальшому ДФІ у
Волинській області листом від 04.10.2013
року №03-070-14-14/6054 направила відповідачу
вимогу про усунення порушень
законодавства, виявлених позаплановою
виїзною документальною ревізією
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Державної інспекції сільського
господарства у Волинській області (а.с.
104-105).

З матеріалів справи вбачається, що
листом від 31.10.2013 року №0114/2804 (а.с.106)
відповідачем проінформовано про вжиті
заходи та часткове усунення виявлених
ревізією порушень.

Однак, відповідач не вжив заходів щодо
виконання пункту 2 вимог ДФІ у
Волинській області від 04.10.2013 року
№03-070-14-14/6054, яким
Держсільгоспінспекцію у Волинській
області зобов'язано поновити в обліку
вартість списаного бензину в кількості
1300 л на загальну суму 14202,20 грн.,
провести претензійно-позовну роботу із
винними особами щодо відшкодування
вартості бензину (скретч-карт) на
загальну суму 14202,20 грн., в іншому
випадку стягнути з осіб, винних у
незаконному використанні пального,
шкоду у порядку та розмірі,
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України.

Відповідно до пунктів 7, 10 статті 10
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» органу державного
фінансового контролю надається право
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Частиною другою статті 15 даного Закону
визначено, що законні вимоги службових
осіб органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Проаналізувавши вищезазначені норми
законодавства, суд дійшов висновку, що
вимоги органу державного фінансового
контролю, якщо вони не були оскаржені у
встановленому законом порядку, є
обов'язковими до виконання для
підконтрольної установи.

В судовому засіданні встановлено, що
вимога фінансової інспекції від 04.10.2013
року №03-070-14-14/6054 відповідачем в
установленому законом порядку не
оскаржувалась, а, відтак, є чинною та
обов'язковою до виконання.

Суд не приймає до уваги твердження
представника відповідача про
неможливість виконання пункту 2 вимоги
від 04.10.2013 року №03-070-14-14/6054 з посиланням
на те, що формулювання даного пункту, а
саме: «провести претензійно-позовну
роботу із винними особами» не дає змоги
провести претензійно-позовну роботу,
так як в установленому законом порядку
вина посадових осіб встановлена не
була, а також посилання на ту обставину,
що позивач не вправі в акті ревізії
визнавати певну особу винною у
вчиненні правопорушення з огляду на
наступне.

Відповідно до частини другої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог.

Як слідує із змісту позовної заяви,
предметом розгляду даної
адміністративної справи є зобов'язання
відповідача виконати пункт 2 вимоги
ДФІ у Волинській області, пред'явленої
відповідачу за результатами
здійснення державного фінансового
контролю.

Оцінка акта, в тому числі й оцінка дій
службових осіб контролюючого органу
щодо його складання, викладення в ньому
висновків перевірки, а також оцінка
рішення, прийнятого на підставі такого
акта надається судом при вирішенні
спору щодо оскарження цього рішення, а,
відтак, не є предметом розгляду та
дослідження в даній адміністративній
справі.

При цьому суд зазначає, що в розумінні
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України, від 20.04.2006 року №550,
винні особи - це особи, які відповідно
до покладених на них обов'язків та
законодавства були відповідальні за
фінансово-господарські операції,
проведені з порушенням законодавства,
та/або дії (бездіяльність) яких
призвели до такого порушення.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд враховує, що на момент розгляду
справи доказів про виконання пункту 2
вимоги Державної фінансової інспекції
у Волинській області від 04.10.2013 року
№03-070-14-14/6054 відповідачем не надано, в
установленому законом порядку дана
вимога не оскаржена, а відтак, вона не
скасована, є чинною та обов'язковою до
виконання.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити повністю шляхом
прийняття постанови про зобов'язання
відповідача виконати пункт 2 вимоги
Державної фінансової інспекції у
Волинській області №03-070-13-15/6054 від
04.10.2013 року.

Керуючись статтями 11, 17, 158, частиною
третьою статті 160, статтями 162, 163, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Зобов'язати Державну інспекцію
сільського господарства у Волинській
області виконати пункт 2 вимоги
Державної фінансової інспекції у
Волинській області №03-070-13-15/6054 від
04.10.2013 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 05 лютого 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
О.А. Лозовський