Справа № 816/5711/13-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 р.Справа № 816/5711/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів у Полтавській області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.11.2013р.
по справі № 816/5711/13-а

за позовом Приватного підприємства
"Тихоход"

до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів у Полтавській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.11.2013 р.
позов ПП "Тихоход" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 27.08.2013 р. № /278.

Кременчуцька ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (далі-відповідач), не
погодившись з судовим рішенням, подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
05.11.2013 р. та винести нову постанову, якою
у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог зазначає про не
повне з'ясування обставин справи,
неврахування актів інших податкових
органів, що призвело до невірного
вирішення справи.

ПП «Тихоход» (далі-позивач) подано
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких зазначає про необґрунтованість
вимог апелянта, просить залишити
рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
поважних причин неявки до суду, не
встановлено, в зв'язку з чим справа
розглядається в письмовому
провадженні відповідно до ст.197 КАС
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши докази
по справі, вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України
оскаржувана постанова переглянута в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що відповідачем проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ПП "Тихоход" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток та
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ "Радіалгруп" за
період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р., за
наслідками якої складено акт від 12.08.2013
р. № 1012/16-03-22-01-08/37227770 /а. с. 22-34/,

За висновками акту перевірки позивачем
порушено п. 198.1, 198.6 ст. 198 ПК України, в
результаті чого встановлено завищення
податкового кредиту всього на суму 91 187
грн., в тому числі за квітень 2012 року у
сумі 31 425 грн., травень 2012 року у сумі 29 701
грн., серпень 2012 року у сумі 30 061 грн.

27.08.2013 р. відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення №
/278, яким ПП "Тихоход" збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 113 983,25 грн.
(основний платіж - 91 187,00 грн., штрафні
(фінансові) санкції 22 796, 75 грн.) (а. с. 22-23).

Підставою донарахування позивачу
грошових зобов'язань з ПДВ та штрафних
санкцій є висновок відповідач про
формування позивачем податкового
кредиту на підставі податкових
накладних по господарських відносинах
з ТОВ "Радіалгруп", що не мали реального
характеру.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив з того, що висновки
відповідача про неправильне
формування позивачем складу
податкового кредиту є безпідставними,
тому податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з такого.

Судом встановлено, що 27.04.2012 р. між
позивачем (Покупець) та ТОВ "Радіалгруп"
(постачальник) укладено договір № 15/12
за умовами якого позивач придбав
нафтопродукти ( бітум нафтовий
дорожній в'язкий БНД 60/90 ДСТУ 4044-2001) на
загальну суму 547 112 грн., в т.ч. ПДВ 91 187
грн. (а. с. 119-123, 124-126).

За умовами договору поставка товару
автомобільним транспортом здійснена
партіями на умовах FCA франко-перевізник
на естакаді наливу, розташованої за
адресою: м. Кременчук, вул. Свіштовська,
3 або м. Кременчук, проїзд Галузевий, 80
(ПАТ "Укртранснафта") (згідно Інкотермс
2010) (пункт 3.1 Договору). Відвантаження
Товару автомобільним транспортом
здійснено після надання покупцем
довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей,
технічного паспорту на автомобіль і
калібрувального паспорту на
автоцистерну (пункт 3.4 Договору).

В підтвердження виконання умов
договору позивачем як до податкової
перевірки, так і до суду надано договір,
специфікації на ТМЦ, рахунки-фактури,
видаткові та податкові накладні, акти
приймання-передачі товару, платіжні
доручення (а. с. 42-52, 119-141).

Переміщення бітуму від продавця до
покупця здійснено за орендованим
позивачем автотранспортом, у ФОП
ОСОБА_1 на підставі договору від 01.10.2010
р. ,тимчасовими талонами на реєстрацію
транспортного засобу, свідоцтвами про
допущення транспортних засобів,
узгодження маршруту дорожнього
перевезення небезпечного вантажу,
товарно-транспортними накладними
форми № 1-ТТН (нафтопродукт) (а. с. 136-138,
142-151).

Отримання товару позивачем
підтверджується актами
приймання-передачі продукції (а. с.
133-135).

Податкові накладні, інші первинні
документи по операціям поставки ТМЦ
підписані та скріплені печатками
контрагентів.

Якість постановлено позивачу бітуму
підтверджено паспортами якості (а.с.
174-178).

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності у позивача свідоцтва на
допуск водіїв та транспортних засобів
до перевезення нафтопродуктів,
узгодження маршруту дорожнього
перевезення небезпечних вантажів,
виданих Державтоінспекцією,
спростовується матеріалами справи, в
яких містяться свідоцтва про
допущення транспортних засобів до
перевезення визначених небезпечних
вантажів наданих перевізнику ФОП
ОСОБА_1 (а. с. 151-156).

Судом встановлено, що придбаний бітум
обліковано позивачем по товарній книзі
кількісного руху нафтопродуктів
(нафти) (форма 31-НП) відповідно до вимог
Інструкції.

Приймання товару від ТОВ "Радіалгруп"
та подальша його реалізація кінцевим
споживачам здійснювалась в день
поставки, при цьому виписувались
товарно-транспортні накладні від ТОВ
"Радіалгруп" до позивача, та від
позивача до кінцевого споживача.

Придбаний товар використано позивачем
в господарській діяльності, а саме
здійснено його подальшу реалізацію ПП "
А.Р.С.І.", ТОВ "ПКФ "Шахтснаб", що
підтверджено підтверджено договорами
купівлі-продажу, накладними,
податковими накладними, видатковими
накладними, ТТН, довіреностями,
банківськими виписками.

Щодо доводів апеляційної скарги про
наявність недоліків у
товарно-транспортних накладних, а саме:
відсутні номер, дата подорожнього
листа, номер, серія, дата доручення, ким
видане, температура нафтопродукту, ПІБ
представника вантажовідправника,
печаті та підпису вантажоотримувача,
тому на думку відповідача факт
переміщення ТМЦ є сумнівним, колегія
суддів зазначає наступне.

Надані позивачем ТТН складені за
типовою формою згідно Інструкції,
містять реквізити, передбачені Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" та
Інструкцією, зокрема в частині про яку
зазначає відповідач.

Посилання на наявність недоліків в ТТН
, виданих ТОВ « Радіал груп» міститься
лише в акті перевірки при цитуванні
іншого акту перевірки, зокрема ДПІ у м.
Полтаві від 28.12.2012р. про перевірку ТОВ
«Радіал Груп»

Колегія суддів зазначає, що ні в акті
перевірки позивача, ні в акті перевірки
ТОВ «Радіал Груп» , ні в апеляційній
скарзі, податковим органом не
зазначено які саме товарно-транспортні
накладні, не відповідають Інструкції
про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України».

Доводи апеляційної скарги щодо не
оприбуткування ТОВ « Радіал груп»
операцій з поставки, не свідчить про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства, оскільки відповідно до
ст.61 Конституції України
відповідальність має індивідуальний
характер, а тому при порушенні норм
закону негативні наслідки мають
настати саме для винної особи.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
господарські операції позивача з ТОВ
"Радіалгруп" за угодою від 27.04.2012 р. № 15/12
мали реальний характер, та мали
наслідком зміни в структурі активів
позивача та його контрагента.

Надані позивачем первинні
бухгалтерські документи не містять
недоліків форми або змісту, що
зумовлюють для них втрату доказової
сили в розумінні ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» або виключають
можливість їх використання платником
при відображенні при декларуванні та
(або) підтвердженні показників
податкової звітності згідно ст. 44
Податкового кодексу України.

Суми ПДВ, сплачені позивачем в ціні ТМЦ,
правомірно віднесені ним до
податкового кредиту.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

В свою чергу, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту, згідно
п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. При цьому,
відповідно до п. 198.2, ст. 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: або
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг, або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку із, зокрема:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу, що передбачено п. 198.6. ст.
198 Податкового кодексу України.

Отже, необхідною умовою для виникнення
у платника податків права на
віднесення ПДВ, сплаченого в ціні
товарів (робіт, послуг), до додаткового
кредиту є факт їх придбання із метою
використання в господарській
діяльності, та за наявності належно
оформлених податкових накладних.

Подання платником до контролюючого
органу усіх належним чином оформлених
первинних документів, передбачених
податковим законодавством, з ціллю
отримання податкової вигоди, є
підставою для її отримання.

Колегія суддів зазначає, що як до
податкової перевірки, так і до суду
позивачем надано первинні документи по
дослідженій угоді поставки бітуму.

З матеріалів справи вбачається, що
діяльність позивача відповідає умовам
спірного договору та видам
господарської діяльності контрагента
позивача, свідчить про наявність
господарської мети при здійсненні
господарських операцій з метою
використання її результатів в межах
власної діяльності.

Відповідачем не надано доказів
фізичної відсутності товарів у натурі,
а так само використання позивачем ТМЦ
не за призначенням, несумісності
придбаних товарів з напрямом
господарської діяльності.

Відповідачем також не спростовано
наявності у позивача
матеріально-технічної бази, трудових
ресурсів, інших умов, необхідних для
виконання угоди поставки

За вище наведених умов, колегія суддів
вважає, що позивачем доведено факт
виконання ним угоди, наявність
господарського змісту угоди у вигляді
придбання ТМЦ з метою його подальшого
використання в оподатковуваних
операціях, а також наявність
результатів спірної угоди.

Посилання апелянта на відсутність
підписів водія у товарно-транспортних
накладних від 27.04.2012 р. та 06.05.2012 р.
спростовується матеріалами справи, всі
належні реквізити, а також підписи
водія на ТТН наявні (а.с. 136-137).

Доводи апеляційної скарги щодо
неподання до перевірки паспортів
якості, подорожніх листів,
сертифікатів відповідності не є
безперечною підставою для висновку про
відсутність реального характеру
поставок. Крім того, вказані документи
надані суду, судом досліджені і визнані
належними.

Отже, колегія суддів зазначає, що
формування податкового кредиту
позивачем є правомірним, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо його формування та має
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

Доводи податкового органу про
отримання платником безпідставної
податкової вигоди не ґрунтуються на
доказах, що підтверджують існування
обставин, за яких позивач не має права
формувати склад податкового кредиту на
підставі податкових накладних,
виписаних ТОВ "Радіалгруп" по спірній
угоді.

Посилання відповідача на акт ДПІ в м.
Полтаві «Про результати
документальної позапланової перевірки
ТОВ "Радіалгруп" від 28.12.2012 р. №
4824/22-2/37238075, в якому зазначено про
відсутність переміщення товару по
ланцюгу від продавця до покупця, не
оприбуткування ним операцій, колегія
суддів вважає таким, що не спростовує
висновки суду про підтвердження
первинними документами позивачем
реальності вчиненої угоди з ТОВ "
Радіал груп"

Таким чином, подання платником до
контролюючого органу усіх належним
чином оформлених первинних документів,
передбачених податковим
законодавством, з ціллю отримання
податкової вигоди є підставою для її
отримання, якщо податковий орган не
доведе неправдивість, недостовірність
або суперечливість відомостей, що
містяться у таких документах.

Достатніх і належних доказів
безтоварності господарської операції,
недостовірності або суперечливості
відомостей, в наданих позивачем
первинних документах, податковим
органом не наведено. Доводи
податкового органу про отримання
платником необґрунтованої податкової
вигоди не ґрунтуються на сукупності
доказів, що безспірно підтверджують
існування обставин, які виключають
право платника-позивача, зокрема, на
формування податкового кредиту.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України залишає
апеляційну скаргу без задоволення,
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
підстави для скасування постанови
Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013 р.
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів у Полтавській
області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.11.2013р. по
справі № 816/5711/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Русанова
В.Б.Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В.
Присяжнюк О.В.