Справа № 826/18775/13-а
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2014 року справа №
приміщення суду за адресою: м. Київ, вул.
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
Укртрансінспекції у місті Києві
про скасування постанови від
14.03.2013 року № 000093, -
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернувся ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до
Управління Укртрансінспекції у місті
Києві про скасування
постанови від 14.03.2013 року № 000093 про
застосування фінансової санкції.
В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що він не є
автомобільним перевізником, так як не
надає послуг таксі (вид діяльності за
КВЕД: « 49.32 - надання послуг таксі»
відсутній у свідоцтві позивача). У
зв'язку з цим, позивач вважає, що він не
повинен отримувати ліцензійну картку.
Управління Укртрансінпекції у м. Києві
постановою №000093 від 14.03.2013 року про
застосування фінансової санкції
притягнуто до відповідальності
позивача за порушення, вчинене іншою
У судовому засіданні позивач надав
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві та просив задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час, дату і
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином. Заяв про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
за його відсутності суду не надавав.
За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача на підставі
наявних у справі доказів.
Керуючись ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи зазначене, суд в судовому
засіданні 18.12.2013 року ухвалив
розглядати справу в порядку письмового
Таким чином, суд керуючись ч.6 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України вирішує справу на підставі
наявних в ній доказів.
Вирішуючи спір по суті суд виходив з
Засади організації та діяльності
автомобільного транспорту визначені в
Законі України «Про автомобільний
транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III (далі -
Закон № 2344-III).
Статтею 6 Закону № 2344-III передбачено, що
загальне державне регулювання
діяльності автомобільного транспорту
здійснює Кабінет Міністрів України
відповідно до своїх повноважень.
Центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері
автомобільного транспорту, забезпечує:
формування та реалізацію державної
політики у сфері автомобільного
транспорту; нормативно-правове
регулювання; визначення пріоритетних
напрямів розвитку автомобільного
Відповідно до Положення «Про Державну
інспекцію України з безпеки на
наземному транспорті», затверджено
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року № 387/2011 Державна інспекція
України з безпеки на наземному
транспорті (Укртрансінспекція) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра інфраструктури
Укртрансінспекція входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
безпеки на автомобільному транспорті
загального користування, на
перевезення яким видано ліцензію,
міському електричному, залізничному
транспорті, експлуатації
автомобільних доріг загального
користування (далі - автомобільний,
міський електричний, залізничний
транспорт та ведення дорожнього
До основних завдань Укртрансінспекції
відноситься, зокрема здійснення
державного нагляду (контролю) з питань
безпеки на автомобільному, міському
електричному, залізничному транспорті
та ведення дорожнього господарства.
Укртрансінспекція відповідно до
покладених на неї завдань проводить,
транспортно-експедиційної
документації на здійснення перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
Державний контроль автомобільних
перевізників на території України
здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових
перевірок (перевірок на дорозі). (ч.14 ст.6
Закону № 2344-III)
В розумінні статті 1 Закону № 2344-III
автомобільний перевізник - це фізична
або юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.
Згідно зі статтею 34 Закону № 2344-III
автомобільний перевізник повинен
серед іншого виконувати вимоги цього
Закону та інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
вантажів; забезпечувати умови праці та
відпочинку водіїв згідно з вимогами
Статтею 34 Закону України «Про
автомобільний транспорт» визначено, що
автомобільний перевізник повинен:
- виконувати вимоги цього Закону та
інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
- утримувати транспортні засоби в
належному технічному і санітарному
стані та забезпечувати їх зберігання
відповідно до вимог статті 21 цього
- забезпечувати контроль технічного і
санітарного стану транспортних
засобів перед виїздом на маршрут;
- забезпечувати проведення медичного
контролю стану здоров'я водіїв;
- організувати проведення періодичного
навчання водіїв методам надання
домедичної допомоги потерпілим від
дорожньо-транспортних пригод;
- забезпечувати умови праці та
відпочинку водіїв згідно з вимогами
- забезпечувати проведення стажування
та інструктажу водіїв у порядку,
визначеному центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері транспорту;
- забезпечувати безпеку дорожнього
- забезпечувати водіїв відповідною
документацією на перевезення
Судом встановлено, що відповідно до
постанови Управління
Укртрансінспекції у м. Києві № 000093
від14.03.2013 року до позивача були
застосовані фінансові санкції у
розмірі 510,00 грн. за порушення з
посиланням на норму абз. 4 ч.1 ст.60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
а саме експлуатація легкового
автомобіля облаштованого як таксі без
наявності ліцензійної картки. (а.с.7)
Так, приписами абз. 4 ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
передбачено, що за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються
адміністративно-господарські штрафи,
зокрема, за експлуатацію легкового
автомобіля, облаштованого як таксі, без
наявності ліцензійної картки - штраф у
розмірі тридцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.
Статтею 1 закону України «Про
автомобільний транспорт» визначені
основні терміни Закону, зокрема, таксі -
легковий автомобіль, обладнаний
розпізнавальним ліхтарем оранжевого
кольору, який встановлюється на даху
автомобіля, діючим таксометром,
сигнальним ліхтарем із зеленим та
червоним світлом, розташованим у
верхньому правому кутку лобового скла,
і який має нанесені композиції з
квадратів, розташованих у шаховому
порядку на дверцятах автомобіля з
лівого та правого боків, призначений
для надання послуг з перевезення
пасажирів та їхнього багажу в
індивідуальному порядку.
З аналізу вищевикладеного вбачається,
що суб'єктами, до яких можуть
адміністративно-господарські штрафи,
передбачені ст. 60 Закону №2344, є
автомобільні перевізники.
Згідно зі ст. 1 Закону №2344,
автомобільний перевізник - це фізична
або юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.
Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджено позивачем у судовому
засіданні, між ним (Орендодавець) та
громадянином ОСОБА_2 (Орендар) укладено
договір оренди транспортного засобу
від 13.12.2012 року, відповідно до загальних
умов якого, в якості предмету договору
визначено, що Орендодавець передає
Орендарю в строкове платне
користування автомобіль марки Daewoo Lanos з
державним реєстраційним номером
НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 рік випуску
2007, колір білий, а Орендар приймає
означений транспортний засіб і
використовує його за призначенням.
Згідно п.5.1 договору, він є чинним до
Також, у матеріалах справи міститься
копія акту прийому-передачі
транспортного засобу до договору
оренди від 13.12.2012 року, відповідно до
якого позивач передав громадянину
ОСОБА_2 предмет оренди, а саме:
автомобіль марки Daewoo Lanos з державним
реєстраційним номером НОМЕР_2, номер
кузова НОМЕР_1 рік випуску 2007, колір
білий, а ОСОБА_2 прийняв вищевказаний
предмет оренди в користування. (а.с.8-10)
На підставі викладеного вище, а також
враховуючи той факт, що об'єктом
перевірки, за результатами якої
винесено оскаржувану постанову,
зазначено транспортний засіб
власником якого є позивач, а саме
автомобіль марки Daewoo Lanos з державним
реєстраційним номером НОМЕР_2, який, як
вбачається із обставин справи та
підтверджено позивачем під час
судового розгляду справи, передано за
договором оренди у користування
громадянину ОСОБА_2, який, фактично
використовує у своїй господарській
діяльності вказаний транспортний
засіб, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог та визнання
протиправною та скасування постанови
№000093 від 14.03.2013 року про застосування
фінансових санкцій, винесену
начальником Управління
Укртрансінспекції у м. Києві.
При цьому, суд звертає увагу, що
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не надано суду доказів,
які б свідчили про факт використання
позивачем вищевказаного транспортного
засобу в якості автомобільного
перевізника, саме до якого і можуть
адміністративно-господарські штрафи,
визначені у положеннях ст. 60 Закону
№2344.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Суд вважає, що оскільки відповідачем не
доведена правомірність прийнятої
постанови про застосування фінансових
санкцій позивачу, то суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 61 Конституції
України юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.
Загально прийняте розуміння даної
норми передбачає, що той, хто вчинив
порушення, той і має нести
Крім того, суд наголошує, що згідно з ч. 1
ст. 9 КАС України суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Аналогічна норма
закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції
Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано;
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно; з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
Отже, враховуючи вищевикладене, суд
прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України
Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати постанову Управління
Укртрансінспекції у місті Києві від
14.03.2013 року № 000093 про застосування
фінансової санкції у розмірі 510,00грн.
Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку за правилами, встановленими
ст.ст.185-187 цього Кодексу.

Суддя
О.А. Соколова