Справа № 2604/23211/12
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Гончарук В.П.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі міста
Києва на постанову Дніпровського
районного суду м. Києва від 12 грудня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києві про
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва, в
якому просила визнати протиправними
дії УПФ України в Дніпровському районі
м. Києва щодо відмови здійснити виплату
їй грошової допомоги у розмірі десяти
мінімальних пенсій при призначенні
пенсії за віком, зобов'язавши їх
здійснити виплату такої допомоги в
розмірі, визначеної станом на день її
призначення згідно положень п. 7 прим. 1
прикінцевих положень ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»..

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 12 грудня 2012 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
08.08.2012 року позивач звернулася до
відповідача із заявою, в якій просила
виплатити одноразову грошову допомогу
у розмірі 10 призначених місячних
пенсій за віком, посилаючись на те, що
має 33 роки 2 місяці педагогічного стажу
при загальному страховому стажу - 35
років 8 місяців та 20 днів, що на її
переконання, дає право на отримання
грошової допомоги, передбаченої для
осіб, що на день досягнення пенсійного
віку працювали в закладах, робота в
яких дає право на призначення пенсії за
вислугу років.

Листом УПФ у Дніпровському районі
міста Києва від 17.08.2012 року № 430/09,
позивача було повідомлено що підстави
для виплати останній зазначеної
допомоги відсутні у зв'язку з
відсутністю 30 років спеціального
трудового стажу. Також зазначено, що
періоди роботи з 30.08.1983 року по 19.09.1989
року та з 30.12.1995 року по 04.05.1999 року в
Будинку культури Зілинського ДОКу до
стажу працівника освіти не зараховано,
оскільки Будинок культури не входить
до переліку закладів і установ освіти,
охорони здоров»я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років.

Вважаючи, що відповідачем протиправно
відмовлено у виплаті допомоги, позивач
звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
посада викладача по класу баяну та
акордеону у дитячій музичній студії
при будинку культури «Білицького
деревообробного комбінату» фактично є
аналогічна посаді художнього
керівника, керівника гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи
позашкільних навчальних закладів та,
відповідно, робота на якій також має
обліковуватись як педагогічний стаж у
відповідності до наведених норм
законодавства.

Відповідач з вказаним висновком не
погодився і оскаржив рішення суду в
апеляційному порядку, мотивувавши
апеляційну скаргу тим, що періоди
роботи позивача з 30.08.1983 року по 19.09.1989
року та з 30.12.1995 року по 04.05.1999 року в
Будинку культури Зілинського ДОКу до
стажу працівника освіти не зараховано,
оскільки Будинок культури не входить
до переліку закладів і установ освіти,
охорони здоров»я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
відтак, на думку апелянта, суд
необґрунтовано задовольнив позовні
вимоги позивача.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, доводам апеляційної
скарги, виходячи з наявних у справі
матеріалів, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач перебуває на обліку
в Управлінні пенсійного фонду України
в Деснянському районі м. Києві та
отримує пенсію за віком у
відповідності до положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

З наявної в матеріалах справи копії
трудової книжки позивача, слідує, що
починаючи з 30.08.1983 р. по 19.09.1989 р. та з 30.12
1995 р. по 04.05.1999 р. позивач працювала
викладачем по класу баяну та акордеону
у Будинку культури «Білицького
деревообробного комбінату», саме цей
період роботи відповідачем не було
включено до загального педагогічного
стажу. При цьому позивач акцентує увагу
на тому, що у вказані періоди працювала
саме у дитячій музичній студії при
будинку культури «Білицького
деревообробного комбінату», яка на час
розгляду справи не функціонує.

Згідно копії довідки ТзДВ «Білицький
деревообробний комбінат» від 10.09.2012
року № 84, ОСОБА_2 дійсно працювала на
Білицькому деревообробному комбінаті,
Київської області у Будинку культури
викладачем позашкільної дитячої
музичної студії з 30.08.1983 року по 19.09.1989
року.

Також довідкою ТзДВ «Білицький
деревообробний комбінат» від 10.09.2012
року № 103 підтверджується факт
існування дитячої музичної студії при
будинку культури Білицького
деревообробного комбінату. Вказана
установа має відношення до
позашкільних навчальних закладів
художньої творчості дітей, юнацтва і
молоді селища Коцюбинське. Також
вказано, що у період з 1983 по 1999 роки
студія функціонувала і позивач
працювала викладачем.

Згідно п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», право на пенсію за
вислугу років мають працівники освіти,
охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку:

Постанова Кабінету Міністрів України
від 06.05.2001 р. № 433 "Про затвердження
переліку типів позашкільних
навчальних закладів і Положення про
позашкільний навчальний заклад"
відносить школи мистецтв до переліку
позашкільних навчальних закладів.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про
освіту" позашкільна освіта разом із
загальною середньою,
професійно-технічною, вищою та іншими
освітами становить структуру (систему)
освіти в Україні. Статтею 21 Закону
України "Про позашкільну освіту"
передбачено, що права, обов'язки та
соціальні гарантії для педагогічних
працівників позашкільного навчального
закладу визначаються Конституцією
України, Законом України "Про освіту",
цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами.
Педагогічні працівники позашкільних
навчальних закладів мають право на
пенсію за вислугу років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

Разом з тим, в Переліку закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р.
№ 909 (із змінами, внесеними постановою
Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 р.
№ 1436), зазначено такі посади в
позашкільних навчальних закладах:
директори, їх заступники з
навчально-виховної, навчальної,
виховної роботи, завідуючі відділами
(лабораторіями, кабінетами), художні
керівники, керівники гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи.
Посада викладача в позашкільних
закладах освіти цим Переліком не
передбачена.

В той же час, за клопотанням
Міністерства соціального захисту
населення України Кабінет Міністрів
України погодився поширити на
викладачів музичних, художніх, хорових,
хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та
інших шкіл естетичного виховання
порядок призначення пенсій за вислугу
років, передбачений постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993
р., без внесення змін до неї (доручення
Уряду від 06.01.1995 р. № 397/21).

Відповідно до Переліку типів
позашкільних навчальних закладів,
затвердженого постановою КМУ від 06.05.2001
р. №433. до вказаного переліку належить
дитячо-юнацька студія (хорова,
театральна, музична, фольклорна тощо).

Положеннями п. 7-1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що особам,
які на день досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
"е"-"ж" статті 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію, при призначенні пенсії
за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі їх десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення.

Таким чином, враховуючи наведені
положення законодавства, а також той
факт, що починаючи з 30.08.1983 р. по 19.09.1989 р.
та з 30.12 1995 р. по 04.05.1999 р. позивач
працювала викладачем по класу баяну та
акордеону у дитячій музичній студії
при будинку культури «Білицького
деревообробного комбінату», колегія
суддів вважає, що вказані періоди
роботи підлягають зарахуванню
мистецтв до спеціального стажу роботи,
який становить більше 25 років і дає
позивачу право на пенсію за вислугу
років.

За таких обставин, видається вірним
висновок суду першої інстанції, що
відповідачем безпідставно відмовлено
позивачу у виплаті грошової допомоги,
передбаченої для осіб, що на день
досягнення пенсійного віку працювали в
закладах, робота в яких дає право на
призначення пенсії за вислугу років, а
отже позовні вимоги є обґрунтованими.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі міста Києва на
постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 12 грудня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м. Києві
про перерахунок пенсії - залишити без
задоволення, а постанову Дніпровського
районного суду м. Києва від 12 грудня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.