Справа № 810/120/14-а
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 січня 2014 року 810/120/14-а

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Терлецька О.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЛексТрейд»

до Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЛексТрейд» (надалі -
позивач) з позовом до Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області (надалі - відповідач) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
18.11.2013 № 0.

Ухвалами суду від 13.01.2014 відкрито
провадження у справі, закінчено
підготовче провадження у справі та
призначено справу до судового розгляду
на 27.01.2014.

27 січня 2014 року в судове засідання
сторони, повідомлені належним чином
про розгляд справи, не з'явились. Від
представника позивача до суду надійшло
клопотання про розгляд справи у
порядку письмового провадження.

Від представника відповідача до суду
надійшли письмові заперечення проти
позову, в яких представник відповідача
просив суд розглядати справу за його
відсутності.

В обґрунтування заперечень відповідач
вказав, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є законним та
обґрунтованим, оскільки в ході
проведення перевірки встановлено, що
позивачем було здійснено витрати
(сплату кредитних коштів за
користування іншим кредитом), по яких
неможливо встановити зв'язок з
господарською діяльністю.

Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України, особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про розгляд справи за
відсутності належним чином
повідомлених представників сторін та у
порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та наявні
у справі докази, суд встановив
наступне.

У жовтні 2013 року податковим органом
була проведена планова виїзна
документальна перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЛексТрейд» (код за ) з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 22.12.2011 по
31.12.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 22.12.2011 по
31.12.2012, за результатами якої складено
Акт від 28.10.2013 № 236/22-01/38010921 (надалі - Акт
перевірки № 236/22-01/38010921).

Із Акта перевірки слідує, що відповідач
встановив вчинення позивачем
наступних порушень, а саме:

- п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 135.1 ст. 135, п.
138.2 ст. 138 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та
доповненнями), в результаті чого
занижено податок на прибуток, на
загальну суму - 1512858 грн., в тому числі по
періодам: за ІІ квартал 2012 року - 63255
грн., за ІІІ квартал 2012 року - 687451 грн. та
за ІУ квартал 2012 року - 762152 грн.

Як слідує зі змісту Акта перевірки,
підставою донарахування позивачу сум
податкових зобов'язань з податку на
прибуток став висновок відповідача про
те, що отримані ТОВ «Лекс Трейд»
грошові кошти по кредитному договору №
КU018724 від 30.10.2012 були перераховані ТОВ
«ЛексТрейд» на рахунок ПАТ
«Фольксбанк» в рахунок погашення
іншого кредитного договору - № КU18502 від
27.09.2012, у зв'язку з чим неможливо
встановити взаємозв'язок нарахованої
та сплаченої позивачем банку суми
відсотків у розмірі 132264,34 грн. за
користування кредитними коштами з
господарською діяльністю.

Вважаючи висновки викладені в Акті
перевірки неправомірними, позивач
звернувся із запереченням на Акт
перевірки до ДПІ у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області.

Рішенням ДПІ у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області щодо
розгляду заперечення до Акту
перевірки, комісія прийняла рішення
викласти висновки вказаного Акту
перевірки в наступній редакції:
перевіркою встановлено порушення п.п.
14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із
змінами та доповненнями), в результаті
чого занижено податок на прибуток, на
загальну суму 27 775,00 грн., в тому числі по
періодам: за ІУ квартал 2012 року - 27 775,00
грн.

На підставі викладеного відповідач
прийняв оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 18.11.2013 №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 34719,00 грн.

Позивач не погоджуючись із вказаним
податковим повідомленням-рішенням,
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Досліджуючи правомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення, суд встановив
наступне.

27.09.2012 ТОВ «ЛексТрейд» було укладено
договір № 05 купівлі-продажу
корпоративних прав з ПП «Сорго».

Для виконання вказаного договору ТОВ
«ЛексТрейд» було отримано кредит у ПАТ
«Фольксбанк» на суму 6000000,00 грн., згідно
кредитного договору № КU18502 від 27.09.2012.
Погашення вказаного кредиту позивачем
остаточно, було здійснено 26.11.2012 (копії
банківських виписок, якими
підтверджується повне погашення
позивачем вказаного кредиту, наявні в
матеріалах справи).

У подальшому, 30.10.2012 ТОВ «ЛексТрейд»
було укладено ще один кредитний
договір з ПАТ «Фольксбанк» - № КU018724, за
яким позивачем було отримано кредит у
сумі - 6000000,00 грн. для поповнення
обігових коштів на строк до 60 місяців.

Як слідує із матеріалів справи,
отримані за вказаним договором
кредитні кошти були використані ТОВ
«ЛексТрейд» на оплату товарів
придбаних у суб'єктів господарської
діяльності в Україні та для купівлі
іноземної валюти для здійснення оплати
за товари за зовнішньоекономічними
договорами (контрактами), що
підтверджується платіжними
дорученнями та банківськими виписками,
копії яких наявні в матеріалах справи.

Надаючи нормативно-правову оцінку
правовідносинам, які складають предмет
позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 149 Податкового
кодексу України податковою базою для
цілей оподаткування податком на
прибуток визнається грошове вираження
прибутку як об'єкта оподаткування,
визначеного згідно із статтею 134 цього
Кодексу, з урахуванням положень статей
135 - 137 та 138 - 143 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134
Податкового кодексу України, прибуток
із джерелом походження з України та за
її межами визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135 - 137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Витрати у розумінні Податкового
кодексу України - це сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілом
власником) (п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України).

До складу валових витрат що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування відповідно до п. 138.1 ст. 138
Податкового кодексу України, входять
витрати від операційної діяльності,
які визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інші витрати,
визначені згідно з пунктами 138.5, 138.10
-138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і
статтею 141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п. «є» п. п. 138.10.2 п. 138.10 ст.
138 Податкового кодексу України, до
складу інших витрат включаються
адміністративні витрати, спрямовані на
обслуговування та управління
підприємством, зокрема, плата за
розрахунково-касове обслуговування та
інші послуги банків.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 07.12.2000 № 2121-ІІІ «Про банки і
банківську діяльність», банківський
кредит - будь-яке зобов'язання банку
надати певну суму грошей, будь-яка
гарантія, будь-яке зобов'язання
придбати право вимоги боргу, будь-яке
продовження строку погашення боргу,
яке надано в обмін на зобов'язання
боржника щодо повернення заборгованої
суми, а також на зобов'язання на сплату
процентів та інших зборів з такої суми.

Як слідує із наведених положень
законодавства України, надання кредиту
є одним із видів банківських послуг, а
платою за такі послуги є відсотки за
користування кредитом. Таким чином,
витрати позивача на сплату відсотків
за користування кредитом враховуються
при обчисленні об'єкта оподаткування, а
відтак суд приходить до висновку, що
позивач правомірно відніс суми
сплачених відсотків за кредитними
договором № КU018724 від 30.10.2012, до складу
витрат відповідного податкового
періоду.

Таким чином суд, вивчивши документи
подані представником позивача, дійшов
висновку, що віднесення позивачем сум
сплачених ним за користування кредитом
до сум валових витрат є правомірним, а
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 18.11.2013 №
- протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 38, 69, 70, 71, 122,
158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 18.11.2013 №
, прийняте Державною податковою
інспекцією у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЛексТрейд» судовий збір у розмірі 172
(сто сімдесят дві) грн. 06 коп.

4. Копію постанови надіслати
сторонам.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано в установлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі проголошення
лише вступної та резолютивної частини
постанови або прийняття постанови у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя
Терлецька О.О.