Справа № 813/4583/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.
Справа № 876/11823/13
Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

представник позивача
Магулка О. В.

представника відповідача
Кармелюк Т. Б.

представника відповідача Чубак Н.
В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Галицькому районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 3 вересня 2013
року у справі № 813/4583/13-а за позовом ТзОВ
"Фієста-Фантастика" до Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова ГУ Міндоходів у
Львівській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2013 року ТзОВ
"Фієста-Фантастика" звернулося з
позовом до Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
ГУ Міндоходів у Львівській області
(надалі - ДПІ у Галицькому районі), яким
просило визнати протиправними дій
відповідача щодо призначення та
проведення позапланової невиїзної
перевірки позивача в період з 22 квітня
2013 року по 26 квітня 2013 року; визнати
протиправними та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 28 травня 2013
року № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем «податок на прибуток» на суму
440397,16 грн та податкове
повідомлення-рішення від 28 травня 2013
року № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість на
суму 409238,19 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
відповідача були відсутні підстави для
проведення позапланової перевірки.
Крім того зазначає, що висновок
зроблений в акті перевірки про
порушення позивачем податкового
законодавства при встановлені
орендної плати та її невідповідності
рівню звичайних цін, що призвело до
заниження доходів, які враховуються
при визначенні об'єкта оподаткування є
безпідставним та не відповідає
дійсності.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 3 вересня 2013
року позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії відповідача
щодо проведення з 22 квітня 2013 року по 26
квітня 2013 року документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з 1
січня 2011 року по 31 грудня 2012 року.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
відповідача від 28 травня 2013 року №
. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення відповідача від 28
травня 2013 року № . Стягнено з
Державного бюджету України в користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фієста-Фантастика"
2328,41 грн судових витрат.

З таким рішенням суду не погодилася ДПІ
у Галицькому районі. Подала апеляційну
скаргу, в якій посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
в задоволенні позову відмовити
повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що згідно з листом Львівської
торгово-промислової палати середня
ринкова ціна на оренду нерухомості є
набагато більшою ніж та яку вказував в
договорі позивач.

Представники відповідача в судовому
засіданні апеляційну скаргу
підтримали, просили рішення суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач надав
пояснення, просив апеляційну залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення з наступних
підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
з 22 квітня 2013 року по 26 квітня 2013 року
відповідачем було проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 1 січня 2011 року по 31 грудня 2012
року. Як підстава проведення перевірки
позивача вказані положення підпункту
78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового
кодексу України. Вказано, що позивачем
при проведенні позапланової виїзної
документальної перевірки, результати
якої оформлені актом від 27 березня 2013
року №282/22-20/23268581, на письмовий запит
податкового органу від 12 березня 2013
року №3054/22-20 не надав обґрунтування
рівня договірної ціни та не підтвердив
відповідності договірної ціни рівню
звичайних цін. Крім того посилаються на
інформацію отриману від ОКП ЛОР БТІ та
ЕО 12 квітня 2013 року та Львівської
торгово-промислової палати від 24
квітня 2013 року №19-09/547.

За наслідками перевірки складено акт
«Про результати позапланової
невиїзної документальної перевірки
ТОВ «Фієста Фантастика» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 1 січня 2011
року по 31 грудня 2012 року» від 13 травня
2013 року №449/22-20/23268581. В цьому акті
зазначено, що при перевірці повноти
визначення доходу, що враховується при
визначенні об'єкта оподаткування за
період з 1 січня 2011 року по 31 грудня 2012
року встановлено заниження доходів, що
враховується при визначенні об'єкта
оподаткування, внаслідок
невідображення доходу від надання
нежитлових приміщень в оренду на
загальну суму 1398086,21 грн. Зокрема актом
вказано на виявлені порушення з
аналізу договору оренди приміщення від
10 листопада 2011 року №10/11-2011. Відповідно
до цього договору позивач передав ТзОВ
"Галичінвест" у тимчасове платне
користування нежитлове приміщення за
адресою м. Львів, вул. І. Підкови, 1,
загальною площею 513,3 мІ, за ціною
орендної плати за 1 мІ 53,33 грн - 50,96 грн,
яка менша від вартості оренди
нерухомості, розташованої в
центральній частині м. Львова.

Для визначення середньої ринкової ціни
оренди в даному акті використовується
лист Львівської торгово-промислової
палати від 24 квітня 2013 року №19-09/547. Крім
того для визначення ціни оренди
відповідач порівнює ціни в договорах
між позивачем та ТзОВ "Галичінвест" від
10 листопада 2011 року та між позивачем та
Управлінням комунальної власності
департаменту економічної політики
Львівської міської ради від 23 грудня 2011
року №Г-8081-11.

На основі акту перевірки відповідачем
видано податкові повідомлення -
рішення № про збільшення суми
грошового зобов'язання за платежем на
податок на прибуток на суму 440397,16 грн, з
них за основним платежем - 293598,11 грн, за
штрафними (фінансовими) санкціями -
146799,05 грн, та № , про збільшення
суми грошового зобов'язання за
платежем на податок на додану вартість
на суму 409238,19 грн, з них за основним
платежем - 272825,46 грн, за штрафними
(фінансовими) санкціями - 136412,73 грн.

Щодо вимог позивача про визнання
протиправними дій відповідача щодо
призначення та проведення
позапланової невиїзної перевірки
позивача в період з 22 квітня 2013 року по
26 квітня 2013 року, то з аналізу акту
перевірки зрозуміло, що як підставу
призначення перевірки в акті зазначено
підпункт 78.1.1. пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу та наказ
начальника ДПІ у Галицькому районі м.
Львова від 14 квітня 2013 року № 270 (а. с. 66).

Підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу передбачає, що
така документальна позапланова виїзна
перевірка проводиться у разі коли за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з матеріалами справи з 12 березня
2013 року по 18 березня 2013 року
відповідачем було проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТзОВ "Фієста-Фантастика" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 1 січня 2011
року по 31 грудня 2012 року. За
результатами перевірки складено акт
від 27 березня 2013 року №282/22-20/23268581, на
підставі висновків якого податковим
органом прийняті відповідні податкові
повідомлення-рішення.

Листом від 12 березня 2013 року №3054/22-20 (а.
с. 26) позивача зобов'язано надати
відповідачу документи, пов'язані з
обчисленням та сплатою податків та
зборів. Крім зобов'язано надати
інформацію про обґрунтування рівня
договірних цін при укладанні договорів
купівлі-продажу товарів (робіт, послуг)
основних засобів та інших необоротних
активів до рівня звичайних цін.

В акті перевірки від 27 березня 2013 року
№282/22-20/23268581 вказано, що позивачем не
надано документів на придбання офісних
меблів та офісної техніки, основних
засобів, необхідних для здійснення
діяльності в орендованому приміщенні.
Про відсутність наведених документів
складено акт. Підтвердження
відсутності інших документів немає.

Щодо наказу начальника, то він виданий
на основі службового допису начальника
управління податкового контролю
Марчишин Н.А. від 15 квітня 2013 року №
150/22-20.

З аналізу наведеного вище службового
допису зрозуміло, що необхідність
проведення позапланової невиїзної
документальної перевірки позивача
відповідач обґрунтовує надходженням
інформації від ОКП ЛОР БТІ та ЕО від 12
квітня 2013 року №2170. Керуючись
підпунктом 78.1.1. пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу начальник
управління податкового контролю
просить дозвіл провести таку перевірку
(а. с. 87). Він посилається на пункт 4 акту
перевірки від 27 березня 2013 року, згідно
з яким при отриманні матеріалів, що не
підтверджують дані обліку суб'єкта
господарювання, який перевіряється,
керівником податкового органу можуть
бути вжиті заходи щодо проведення
документальної позапланової
перевірки. Листом ОКП ЛОР БТІ та ЕО від
12 квітня 2013 року №2170, на який
посилається даний допис, надійшла
інформація про інвентаризаційну
вартість будівлі кафе-бару, власником
якого є позивач (а. с. 90).

Водночас необхідно звернути увагу, що
відповідачем не вказано в чому полягає
невідповідність даних обліку наданих
позивачем даним надісланим ОКП ЛОР БТІ
та ЕО та не надано доказів того, що була
така невідповідність.

Щодо висновків відповідача про
заниження позивачем доходів, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, внаслідок
невідображення доходу від надання
нежитлових приміщень в оренду, то такі
зроблені на основі аналізу договору
позивача з ТзОВ "Галичінвест" від 10
листопада 2011 року №10/11-2011.

Згідно з цим договором позивач передав
ТзОВ "Галичінвест" у тимчасове платне
користування нежитлове приміщення за
адресою м. Львів, вул. І.Підкови, 1,
загальною площею 513,3 м2.

14 листопада 2011 року, 1 лютого 2012 року, 11
березня 2012 року та 12 березня 2012 року до
договору оренди приміщення від 10.11.2011 р.
№10/11-2011 були внесені зміни і
доповнення, якими змінювалася загальна
площа орендованого приміщення та умови
оплати за договором (а. с. 34-37).

З аналізу цього договору, з урахуванням
договорів про внесення змін до нього,
можна зробити висновок, що ціна
орендної плати за 1 м2 становила 53,33 грн -
50,96 грн.

Висновки про порушення позивачем
податкового законодавства відповідач
зробив порівнявши умови договору
оренди приміщення від 10 листопада 2011
року №10/11-2011 з умовами договору оренди
нерухомого майна, укладеного позивачем
з Управлінням комунальної власності
департаменту економічної політики
Львівської міської ради від 23 грудня 2011
року №Г-8081-11 про надання в оренду
нежитлового приміщення першого
поверху, загальною площею 28,6 м2, що
знаходиться за адресою м. Львів, вул.
Театральна,10. Розмір орендної плати в
договорі №Г-8081-11складає 279,72 грн за 1 м2
без ПДВ.

Порівнюючи розмір орендної плати між
двома договорами відповідач також
використовував інформацію, надану
Львівською торгово-промисловою
палатою від 24 квітня 2013 року №19-09/547 (а.
с. 51). Відповідно до листа Львівської
торгово-промислової палати від 24
квітня 2013 року станом на листопад 2011
року вартість оренди нерухомості,
розташованої в центральній частині
міста, що використовується для
діяльності ресторанів, барів, дискотек
знаходиться в діапазоні від 55,88 до 279,28
грн за м2 з урахуванням ПДВ, а за
березень 2012 року в діапазоні від 73,96 до
279,58 грн за м2 з урахуванням ПДВ. Відтак
податковий орган дійшов до висновку
про те, що оскільки обидва об'єкта
нерухомості межують між собою і
розташовані у центральній
економіко-планувальній зоні м. Львова ,
то вартість оренди 1мІ приміщення за
договором між позивачем та ТзОВ
"Галичінвест" не повинна бути меншою
ніж 279,72 грн. за 1 м2 без ПДВ.

Судом першої інстанції правильно
застосовано положення підпункту 1.20.1
статті 1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР, яким
встановлено, що якщо цим пунктом не
встановлено інше, звичайною вважається
ціна товарів (робіт, послуг), визначена
сторонами договору. Якщо не доведене
зворотне, вважається, що така звичайна
ціна відповідає рівню справедливих
ринкових цін.

Підпунктом 1.20.2 даної статті
встановлено, що для визначення
звичайної ціни товару (робіт, послуг)
використовується інформація про
укладені на момент продажу такого
товару (роботи, послуги) договори з
ідентичними (однорідними) товарами
(роботами, послугами) у співставних
умовах. Зокрема, враховуються такі
умови договорів, як кількість (обсяг)
товарів (наприклад, обсяг товарної
партії), строки виконання зобов'язань,
умови платежів, звичайних для такої
операції, а також інші об'єктивні умови,
що можуть вплинути на ціну. При цьому
умови договорів на ринку ідентичних (у
разі їх відсутності - однорідних)
товарів (робіт, послуг) визнаються
співставними, якщо відмінність між
такими умовами суттєво не впливає на
ціну, або може бути економічно
обґрунтована. При цьому враховуються
звичайні при укладанні угод між
непов'язаними особами надбавки чи
знижки до ціни. Зокрема, але не
виключно, враховуються знижки,
пов'язані з сезонними та іншими
коливаннями споживчого попиту на
товари (роботи, послуги), втратою
товарами якості або інших
властивостей; закінченням (наближенням
дати закінчення) строку зберігання
(придатності, реалізації); збутом
неліквідних або низьколіквідних
товарів; маркетинговою політикою, у
тому числі при просуванні товарів
(робіт, послуг) на ринки; наданням
дослідних моделей і зразків товарів з
метою ознайомлення з ними споживачів.

Якщо товари (роботи, послуги), ідентичні
(за їх відсутності - однорідні) товарам
(роботам, послугам), стосовно яких
визначається звичайна ціна, прилюдно
пропонуються до продажу, або мають
ціни, встановлені на організованому
ринку цінних паперів, або мають біржову
ціну (біржове котирування), визначення
звичайної ціни у встановленому в
абзаці першому цього підпункту порядку
здійснюється із врахуванням таких
факторів.

У підпункті 1.20.6 цієї статті роз'яснено,
що у разі коли на відповідному ринку
товарів (робіт, послуг) не здійснюються
операції з ідентичними (у разі їх
відсутності - однорідними) товарами
(роботами, послугами), або якщо
неможливо визначити їх ціну через
відсутність або недоступність
відповідної інформації, звичайною
ціною вважається ціна договору.

Судом першої інстанції також вірно
застосовано положення підпункту 1.20.8
цієї статті. Відповідно до положень
цього підпункту обов'язок доведення
того, що ціна договору не відповідає
рівню звичайної ціни у випадках,
визначених цим Законом, покладається
на податковий орган у порядку,
встановленому законом. При проведенні
перевірки платника податку податковий
орган має право надати запит, а платник
податку зобов'язаний обґрунтувати
рівень договірних цін або послатися на
норми абзацу першого підпункту 1.20.1
цього пункту.

З аналізу наведених положень
зрозуміло, що звичайною вважається
ціна, визначена сторонами договору.
Водночас може застосовуватись інший
показник ціни, якщо податковий орган
доведе, що ціна договору не відповідає
рівню звичайних цін.

Необхідно також звернути увагу на
поняття «ідентичних товарів (робіт,
послуг)» закріплене даною статтею.
Зокрема при порівнянні договорів
необхідно враховувати, чи є умови таких
договорів співставними. Крім того, при
такому порівнянні необхідно брати до
уваги властивості товарів, які є
предметом купівлі-продажу.

При визначенні звичайного рівня цін
податковий орган повинен
використовувати інформацію надану
уповноваженим державним органом. Тобто
дані, надані приватними структурами чи
не уповноваженими на це державними
органами (висновки, результати
досліджень, витяги з реєстру прав
власності на нерухоме майно тощо), не є
статистичними документами стосовно
звичайних цін на товари (роботи,
послуги) та не можуть бути підставою
для визначення звичайної ціни.

Використовуючи для визначення
звичайного рівня цін інформацію надану
торгово-промисловою палатою
відповідач не взяв до уваги положення
частини 1 статті 1 Закону України "Про
торгово-промислові палати в Україні",
відповідно до якої торгово-промислова
палата є недержавною неприбутковою
самоврядною організацією, яка об'єднує
юридичних осіб, які створені і діють
відповідно до законодавства України,
та громадян України, зареєстрованих як
підприємці, та їх об'єднання.

Інформація надана торгово-промисловою
палатою є лише консультативною,
створена без огляду об'єктів, на основі
вибірки з преси, зокрема газети "Ваш
Магазин". Такі дані визначені на основі
цін пропозицій і носять орієнтовний
характер, так як не є цінами фактичних
угод і можуть відрізнятися від
наведених в залежності від терміну
оренди, договірних відносин, технічних,
конструктивних параметрів приміщень,
оздоблення, тощо.

Пунктом 78.7 статті 78 Податкового
кодексу вказано, що перелік матеріалів,
які можуть бути підставою для
висновків під час проведення
документальної позапланової
перевірки, та порядок надання
платниками податків документів для
такої перевірки встановлено статтями
83, 85 цього Кодексу.

А пунктом 83.1 статті 83 цього Кодексу
роз'яснено, що для посадових осіб
органів державної податкової служби
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом; податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
органи державної податкової служби.

Відтак визначення звичайного рівня цін
лише на основі такої інформації
суперечить законодавству.

Отже оскаржені податкові
повідомлення-рішення були винесені з
порушеннями законодавства та є такими,
що належать до скасування.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова ГУ Міндоходів у
Львівській області - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 3
вересня 2013 року у справі № 813/4583/13-а - без
змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складено 7 лютого
2014 року