Справа № 2а-9000/12/1370
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2014р.
Справа № 9104/183169/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання

Сідельник Г.М.,

за участю представників:

апелянта (відповідача-2 у справі): Мисак
О.В.,

позивача у справі:
ОСОБА_2,

відповідача-1 у справі: не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області,
м.Львів

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 19.11.2012р. у
справі №2а-9000/12/1370

за позовом ОСОБА_2, м.Львів

до відповідача-1: першого заступника
начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, м.Львів

відповідача-2: Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, м.Львів

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2011р. позивач: ОСОБА_2 звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до першого
заступника начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити дії, просив, з
урахуванням уточнених позовних вимог
(а.с.73), визнати протиправною
бездіяльність першого заступника
начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, яка виявилась у
ненаданні відповіді на запит від
26.09.2011р.; зобов'язати першого заступника
начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, протягом 15-ти
днів надати, відповідно до
законодавства, належну обґрунтовану
відповідь на запит від 26.09.2011р.; винести
окрему ухвалу суду, звернути увагу
керівництва Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області на тривалість і
системність таких порушень на
звернення ОСОБА_2, які вбачаються в
ненаданні вмотивованої відповіді в
листах начальника СУ ГУ МВСУ у
Львівській області від 26.01., 23.02. і
08.08.2012р.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 19.11.2012р. у
справі №2а-9000/12/1370 адміністративний
позов ОСОБА_2 задоволено частково,
визнано протиправними дії першого
заступника начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області
щодо ненадання вмотивованої відповіді
в установленому порядку при розгляді
звернень ОСОБА_2 від 26.09.2011р. за №1, №2,
№3, №4; зобов'язано Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області надати повну
обгрунтовану відповідь ОСОБА_2 на його
звернення від 26.09.2011р. за №1, №2, №3, №4; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив відповідач-2:
Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області, який у поданій апеляційній
скарзі, посилаючись на те, що при
винесенні даного рішення судом
неповністю з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та порушено норми матеріального права,
просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
позивача відмовити повністю.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт посилається на те, що
ОСОБА_2 не звертався до відповідача із
запитами на отримання публічної
інформації у розумінні ч.1 ст.15 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації", а просив надати
інформацію, яка відноситься до
конфіденційної та таємної; вважає, що
суд першої інстанції повинен був
керуватись Законом України "Про
звернення громадян", в порядку якого
звертався позивач. Крім того,
відповідач вважає, що дії посадових
осіб ГУМВС України у Львівській
області при розгляді запитів ОСОБА_2,
поданих у відповідності до Закону
України "Про звернення громадян", були
вчинені у чіткій відповідності до ст.19
Конституції України, тобто в межах
повноважень та у спосіб, визначений
законодавством України.

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
27.01.2014р. з'явився позивач: ОСОБА_2, подав
заперечення на апеляційну скаргу, у
якому, посилаючись на те, що викладене в
апеляційній скарзі суперечить
правовому статусу ГУ МВСУ у Львівській
області, порушує законні права та
інтереси ОСОБА_2, суперечить вимогам
ст.ст.1, 10, 17, 38 Закону України "Про
державну службу", ст.ст.3, 5, 8, 9, 19, 22, 24, 32,
34, 40, 41, 55, 57, 92, 129 Конституції України,
ст.ст.5, 6 Закону України "Про
інформацію", ст.302 Цивільного кодексу
України, - просив апеляційну скаргу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 19.11.2012р. у
справі №2а-9000/12/1370 - без змін.

Представником апелянта (відповідача-2 у
справі): Мисак О.В. підтримано доводи,
викладені в апеляційній скарзі, з
проханням скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 19.11.2012р. у
справі №2а-9000/12/1370 та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на апеляційну скаргу у
їх сукупності, колегією суддів
апеляційного суду встановлено
наступні обставини справи та
відповідні до них правовідносини:

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 26.09.2011р. звернувся до начальника
управління МВС у Львівській області із
запитами на інформацію №1, №2, №3, №4.

Згідно із запитом на інформацію №1
(зареєстрованим в ГУ МВС України у
Львівській області 26.09.2011р. за №Б-18/ЗІ),
ОСОБА_2 відповідно до Закону України
"Про доступ до публічної інформації"
просив надати інформацію: 1) про
висновки (результати) по матеріалах
службового розслідування законності
дій слідчого Личаківського РВ ЛМУ ГУ
МВСУ у Львівській області ОСОБА_3. при
розслідуванні кримінальної справи
№143-1770; 2) яке стягнення накладене на
ОСОБА_3, скільки разів і які стягнення
накладались ОСОБА_3 за час
розслідування кримінальної справи
№143-1770; 3) надати для ознайомлення
матеріали проведеного службового
розслідування законності дій ОСОБА_3
при розслідуванні кримінальної справи
№143-1770 (а.с.8).

Згідно із запитом на інформацію №2
(зареєстрованим в ГУ МВС України у
Львівській області 26.09.2011р. за №Б-19/ЗІ),
ОСОБА_2 відповідно до Закону України
"Про доступ до публічної інформації"
просив: 1) надати всі копії постанов про
зупинення розслідування або про
відмову порушувати кримінальну справу,
постанови про закриття кримінальної
справи, - винесених органами дізнання і
слідчими Шевченківського і
Личаківського РВ міліції, які брали
участь в розслідуванні кримінальної
справи №143-1770 з часу поступлення в
Шевченківський РВ ЛМУ ГУ МВСУ у
Львівській області заяви про злочин;
надати копію "довіреності", на підставі
якої, як вказав у постанові "Про
закриття кримінальної справи" №143-1770
від 11.03.2010р. слідчий Личаківського РВ
міліції ОСОБА_3, цитата з постанови
"досудовим слідством достовірно
з'ясовано, що згадану вище автомашину
(автомобіль ЗАЗ 110207 д.н.з. НОМЕР_1,
власниця ОСОБА_4 і документи на
автомобіль в неї) ОСОБА_5 (в вересні 2007р.
ОСОБА_6.) отримав згідно діючої
посвідченої у встановленому порядку
довіреності, та в подальшому із
врахуванням наданого права
розпоряджатись вказаною автомашиною
із правом її продажу, реалізував за
наявності дублікату "довіреності"
(а.с.9).

Згідно із запитом на інформацію №3
(зареєстрованим в ГУ МВС України у
Львівській області 26.09.2011р. за №Б-20/ЗІ),
ОСОБА_2 відповідно до Закону України
"Про доступ до публічної інформації" та
ст.49КПК України просив: 1) надати
постанову "Про визнання мене мене
потерпілим у кримінальній справі
№143-1770", або назвати причину, чому така
постанова досі не винесена; 2) надати
інформацію, чому в порушення
Конституції і законодавства України
Личаківським РВ ЛМУ ГУ МВСУ у
Львівській області і конкретно слідчим
Кравчишиним А.М. досі не виконана
постанова Личаківського районного
суду м.Львова від 22.07.2010р. (а.с.10).

Згідно із запитом на інформацію №4
(зареєстрованим в ГУ МВС України у
Львівській області 26.09.2011р. за №Б-21/ЗІ),
ОСОБА_2 відповідно до Закону України
"Про доступ до публічної інформації"
просив надати для ознайомлення
матеріали службових розслідувань і
висновки (накладені стягнення),
бездіяльності органів дізнання і
слідчих Шевченківського і
Личаківського РВ міліції, які брали
участь в розслідуванні кримінальної
справи №143-1770 з часу поступлення в
Шевченківський РВ ЛМУ ГУ МВСУ у
Львівській області заяви про злочин
(а.с.10).

Із відповіді Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області від 30.09.2011р. №2/Б-83,
85, 86, 84 на №Б-20/ЗІ, Б-18/ЗІ, Б-21/ЗІ, Б-19/ЗІ від
26.09.2011р., підписаної першим заступником
начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області ОСОБА_7,
вбачається, що ОСОБА_2 повідомлено
наступне: "згідно з п.8 Закону України
"Про доступ до публічної інформації",
таємною визнається інформація, яка
містить державну, професійну,
банківську таємницю, таємницю слідства
та іншу передбачену законом таємницю.
При вивченні кримінальної справи
№143-1770, порушеної за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
встановлено, що 16.05.2008р. Вас визнано
потерпілим та допитано про обставини
справи. Цього ж дня відповідно до вимог
ст.98-2 КПК України Вас ознайомлено з
постановою про порушення вказаної
кримінальної справи та надано копію
постанови про її порушення, про що
свідчить Ваш підпис в протоколі від
16.09.2008р. щодо ознайомлення потерпілого
з постановою. Згідно з вимогами ст.ст.49,
217 КПК України, громадянин, визнаний
потерпілим від злочину, має право
знайомитись з усіма матеріалами справи
з моменту закінчення досудового
слідства. На даний час досудове
слідство по кримінальній справі
триває" (а.с.11).

Відповідно до вимог ст.2 Закону України
"Про звернення громадян", законодавство
України про звернення громадян включає
цей Закон та інші акти законодавства,
що видаються відповідно до Конституції
України та цього Закону.

Відповідно до вимог ст.40 Конституції
України, усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Із преамбули Закону України "Про доступ
до публічної інформації" вбачається, що
цей Закон визначає порядок здійснення
та забезпечення права кожного на
доступ до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом, та інформації, що становить
суспільний інтерес.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України
"Про доступ до публічної інформації",
публічна інформації - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Згідно із вимогами ст.5 Закону України
"Про доступ до публічної інформації",
доступ до публічної інформації
забезпечується, зокрема, шляхом
надання інформації за запитами на
інформацію.

Відповідно до вимог ст.19 цього ж Закону,
запит на інформацію - це прохання особи
до розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні.

Статтею 6 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" передбачено, що
інформацією з обмеженим доступом є: 1)
конфіденційна інформація; 2) таємна
інформація; 3) службова інформація.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.13 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації", розпорядниками інформації
для цілей цього Закону визнаються
суб'єкти владних повноважень - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до вимог п.6 ст.14 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації", розпорядники інформації
зобов'язані надавати достовірну, точну
та повну інформацію, а також у разі
потреби перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.

Згідно із вимогами ч.1 ст.22 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації", розпорядник інформації
має право відмовити в задоволенні
запиту в таких випадках: 1) розпорядник
інформації не володіє і не зобов'язаний
відповідно до його компетенції,
передбаченої законодавством, володіти
інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить
до категорії інформації з обмеженим
доступом відповідно до ч.2 ст.6 цього
Закону; 3) особа, яка подала запит на
інформацію, не оплатила передбачені
ст.21 цього Закону фактичні витрати,
пов'язані з копіюванням або друком; 4) не
дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених ч.5 ст.19 цього
Закону.

Вимогами ч.ч.4,5 ст.22 Закону України "Про
доступ до публічної інформації", у
відмові в задоволенні запиту на
інформацію має бути зазначено: 1)
прізвище, ім'я, по батькові та посаду
особи, відповідальної за розгляд
запиту розпорядником інформації; 2)
дату відмови; 3) мотивовану підставу
відмови; 4) порядок оскарження відмови;
5) підпис. Відмова в задоволенні запиту
на інформацію надається в письмовій
формі.

Колегія суддів апеляційного
адміністративного суду зазначає, що
якщо відповідач-2 у справі: Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області
вважає, що інформація, яка запитується,
належить до категорії інформації з
обмеженим доступом, тобто є
конфіденційною, таємною або службовою,
то у наданні такої інформації слід було
відмовити із зазначенням мотивованої
підстави відмови та порядку її
оскарження, а також чітко зазначити,
яка саме запитувана інформаціє та у
відповідності до яких норм чинного
законодавства є інформацією з
обмеженим доступом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.22 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації", відповідь розпорядника
інформації про те, що інформація може
бути одержана запитувачем із
загальнодоступних джерел, або
відповідь не по суті запиту вважається
неправомірною відмовою в наданні
інформації.

Виходячи з системного аналізу норм
законодавства України,
проаналізувавши матеріали справи,
колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що відповідь
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області, за підписом першого
заступника начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області
Канюки В.Є. від 30.09.2011р. №2/б-83,85,86,89, є
неправомірною відмовою розпорядника
інформації в наданні публічної
інформації, оскільки інформації по
суті викладених у запитах питань або
вмотивованої відмови позивачу надано
не було.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції прийнято законне та
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, апеляційна скарга висновків
суду першої інстанції не спростовує,
відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області,
м.Львів на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
19.11.2012р. у справі №2а-9000/12/1370 за позовом
ОСОБА_2, м.Львів до відповідача-1:
першого заступника начальника
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області, м.Львів, відповідача-2:
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області, м.Львів про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 19.11.2012р. у
справі №2а-9000/12/1370 за позовом ОСОБА_2,
м.Львів до відповідача-1: першого
заступника начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області,
м.Львів, відповідача-2: Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області,
м.Львів про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити дії, - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
у разі складення ухвали в повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України, з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 31.01.2014р.