Справа № 872/13278/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2013 р.справа № 811/1435/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чабаненко
С.В.

суддів: Іванова С.М.
Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Гайворонської
міжрайонної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року по справі № 811/1435/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробничо-комерційна
фірма «Агротоп» до Гайворонської
міжрайонної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби про
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю Виробничо-комерційна
фірма «Агротоп» звернулось до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Гайворонської міжрайонної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби, в
якому, просило визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення: № від
20.12.2012 року про збільшення суми
грошового зобов`язання по податку на
додану вартість з вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг), , на 165 882, 00
грн. та застосування штрафних санкцій у
розмірі 72459, 00 грн.; № від 20.12.2012
року про збільшення суми грошового
зобов`язання по податку на прибуток
приватних підприємств, , на 208179, 10
грн.; № від 20.12.2012 року про
зменшення суми бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов`язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі 116
637, 00 грн. та застосування штрафних
санкцій у розмірі 26 175, 00 грн., прийняті
Гайворонської міжрайонної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року по справі № 811/1435/13-а позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробничо-комерційна
фірма «Агротоп» було задоволено
частково. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Гайворонської
міжрайонної державної податкової
інспекції від 20.12.2012 р. № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств у сумі 208179,1 грн. - за
основним платежем. Скасовано
податкове повідомлення-рішення
Гайворонської міжрайонної державної
податкової інспекції від 20.12.2012 р. №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в частині нарахування 144918, 89
грн. та штрафних (фінансових) санкцій в
сумі 72458 грн. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Гайворонської
міжрайонної державної податкової
інспекції від 20.12.2012 р. № , яким
зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість в частині
нарахування 87091 грн. та штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 18053грн. В
задоволенні решти позовних вимог було
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
Гайворонська міжрайонна державна
податкова інспекція Кіровоградської
області Державної податкової служби
подала апеляційну скаргу, згідно якої
скаржник просить скасувати постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року по справі № 811/1435/13-а в частині
задоволення позовних вимог, як таку що
прийнята з порушенням норм
матеріального права.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання представники
сторін не з'явились. Однак, позивач
надіслав на адресу суду заперечення на
апеляційну скаргу, в яких просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, виходячи з розуміння ч. 4
ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове
засідання представників сторін
апеляційної скарги не перешкоджає
розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
Гайворонської міжрайонної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
ВКФ «Агротоп» зареєстроване як
юридична особа Голованіською районною
державною адміністрацією
Кіровоградської області 11.11.1993 року,
про що свідчить Свідоцтво про державну
реєстрацію юридичної особи № 492922
серії А00 та Довідка АБ № 583464 з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України.

З 26.11.2012 року по 30.11.2012 року посадовими
особами відповідача було проведено
планову виїзну документальну
перевірку ТОВ ВКФ «Агротоп» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2009 по
30.09.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2009 по
30.09.2012 р., за результатами якої було
складено Акт № 27/22-00/22222184 від 07 грудня
2012 року.

Даною перевіркою було встановлено
порушення ст. 134, п.138.1, ст. 138
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI, в результаті чого
занижено податок на прибуток в сумі -
208179, 10 грн., у тому числі: 3 кв. 2011 року - 156
777, 53 грн.; 4 кв. 2011 року - 51 401, 57 грн.; п. 198.3,
п.198.6 ст. 198, п.201.4, 201.6, 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України від
02.12.2010 року № 2755-VI, в результаті чого
занижено податок на додану вартість в
сумі - 165 882,00 грн. в тому числі за
червень 2011 року - 20 963, 00 грн., серпень 2011
року - 25 017,00 грн., вересень 2011 року - 75
205,00 грн., листопад 2011 року - 44 697,00 грн., та
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування ПДВ в сумі - 100 504, 00 грн. в
тому числі: січень 2011 року - 9400, 00 грн.,
березень 2011 року - 36 052, 00 грн., квітень 2011
року - 14 933, 00 грн., червень 2011 року - 4013, 00
грн., серпень 2011 року - 36 106, 00 грн.

На підставі зазначеного Акту,
Гайворонською МДПІ було винесено такі
податкові повідомлення рішення: №
від 20.12.2012 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у сумі 165 882, 00 грн. -
за основним платежем та 72 459,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями; №
від 20.12.2012 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток приватних підприємств у
сумі 208 179, 1 грн. - за основним платежем;
№ від 20.12.2012 року, яким зменшено
суму бюджетного відшкодування (у тому
числі заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
у розмірі 116 637,00 грн. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції у розмірі 26
175,00 грн.

Позивач не погодившись з винесеними
податковими повідомленнями-рішеннями,
07.03.2013 року звернувся зі скаргою до
Державної податкової служби у
Кіровоградській області, проте 07.03.2013
року ДПС у Кіровоградській області
ознайомившись зі скаргою позивача
прийняло рішення податкові
повідомлення-рішення залишити без
змін, а скаргу - без задоволення.

Отже, стосовно податкового
повідомлення-рішення № від 20.12.2012
року, яким було визначено податкове
зобов`язання з податку на прибуток
підприємств, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Зі змісту розділу 3.1.2 «валові витрати»
Акту перевірки вбачається, що посадові
особи податкового органу дійшли
висновку про завищення сум валових
витрат за 2011 рік в сумі 905 126, 55 грн., в т.ч.
3 кв. 2011 р. - 681 641,45 грн., 4 кв. 2011 р. - 223 485,10
грн.

Такий висновок податкового органу
обґрунтований тим, що звіркою не було
встановлено факту реального
здійснення господарських операцій з
придбання паливно-мастильних
матеріалів у ТОВ «СВ Кароліна» (), тож на думку податкового
органу дані господарські операції є
нікчемними.

Встановлено, що між ТОВ ВКФ «Агротоп»
та ТОВ «СВ Кароліна» було укладено
договір купівлі-продажу
нафтопродуктів №8-105 К від 16.08.2011 року.
Відповідно до якого ТОВ «СВ Кароліна»
зобов'язується передати у власність
позивача нафтопродукти.

На виконання умов вищевказаного
договору ТОВ «СВ Кароліна» надало до
ТОВ ВКФ «Агротоп» наступні документи:
рахунок-фактура № СФ-0000141 від 16.08.2011 р.,
№ СФ - 0000152 від 25.08.2011 р., № СФ - 0000157 від
01.09.2011 р., № СФ - 0000169 від 08.09.2011 р., № СФ -
0000176 від 16.09.2011 р., № СФ - 0000183 від 22.09.2011 р.,
№ СФ - 0000229 від 04.11.2011 р., № СФ - 0000250 від
18.11.2011 р.; податкові накладні № 20 від
16.08.2011 р., № 29 від 25.08.2011 р., № 1 від 01.09.2011
р., № 12 від 08.09.2011 р., № 21 від 16.09.2011 р., №
28 від 22.09.2011 р., № 5 від 04.11.2011 р., № 27 від
18.11.2011 р.; видаткові накладні № РН-0000130
від 16.08.2011 р., № РН-0000139 від 25.08.2011 р., №
РН-0000146 від 01.09.2011 р., № РН-0000156 від 08.09.2011
р., № РН-0000165 від 16.09.2011 р., № РН-0000170 від
22.09.2011 р., № РН-0000216 від 04.11.2011 р., № РН-0000234
від 18.11.2011 р.

Транспортування договірного товару
відбувалось як транспортом ТОВ «СВ
Кароліна» так і транспортом ТОВ ВКФ
«Агротоп», що підтверджується
товарно-транспортними накладними на
відпуск нафтопродуктів (нафти) № ГЄО 109
від 16.08.2011 року, замовник ТОВ ВКФ
«Агротоп» перевізник ПП ОСОБА_4
автомобіль МАЗ НОМЕР_9, бензин А-80
кількість 3570 л, А-92 кількість 9100л, А-95
кількість 5540 л., № ГЄО 118 від 25.08.2011 року,
замовник ТОВ ВКФ «Агротоп»
перевізник ТОВ «СВ Кароліна»»
автомобіль ДАФ НОМЕР_10 бензин А-80
кількість 5000 л, А-92 кількість 7019 л, А-95
кількість 3021 л, дизельне паливо 5940 л., №
ГЄО 109 від 01.09.2011 року, замовник ТОВ ВКФ
«Агротоп» перевізник ПП ОСОБА_4
автомобіль МАЗ НОМЕР_9 бензин А-92
кількість 9110 л., № ГЄО 131 від 08.09.2011 року,
замовник ТОВ ВКФ «Агротоп»
перевізник ПП ОСОБА_4 автомобіль МАЗ
НОМЕР_9 бензин А-92 кількість 5540 л, А-95
кількість 3570 л., № ГЄО 140 від 16.09.2011 року,
замовник ТОВ ВКФ «Агротоп»
перевізник ТОВ «ТВМ-Транс» автомобіль
МАЗ НОМЕР_11 бензин А-92 кількість 4130 л,
А-95 кількість 5150 л., № ГЄО 145 від 22.09.2011
року, замовник ТОВ ВКФ «Агротоп»
перевізник СПД ФО ОСОБА_3 автомобіль
IVECO НОМЕР_12 бензин А-92 кількість 6000 л,
А-95 кількість 6000 л, А-80 кількість 4000л,
дизельне паливо кількість 4000л., № ГЄО
188 від 04.11.2011 року, замовник ТОВ ВКФ
«Агротоп» перевізник ТОВ ВКФ «Агротоп»
автомобіль Ford НОМЕР_13 бензин А-80
кількість 7190 л, А-92 кількість 9160 л., №
ГЄО 204 від 18.11.2011 року, замовник ТОВ ВКФ
«Агротоп» перевізник ТОВ ВКФ
«Агротоп» автомобіль Ford НОМЕР_13
бензин А-92 кількість 7190 л, А-95 кількість
5860 л. (а.с.62, 66, 70, 74, 78, 82, 8690 т.1).

Також, позивачем було надано копії
договорів про надання послуг
перевезення автомобільним транспортом
№20 від 21.07.2010 р., укладеного між ТОВ «СВ
Кароліна» та ТОВ «ТВМ-ТРАНС», договір
№04/03-01 від 04.03.2011 р., укладеного між ТОВ
«СВ Кароліна» та ФОП ОСОБА_3 щодо
перевезення вантажним транспортом,
договір від 04.01.2011 р., укладеного між ТОВ
«СВ Кароліна» та ФОП ОСОБА_4 щодо
перевезення вантажу.

На підтвердження факту здійснення
зазначених господарських операцій, суд
першої інстанції своєю ухвалою від
19.06.2013 року зобов`язав ТОВ «СВ Кароліна»
надати копії товарно-транспортних
накладних по відвантаженню
паливно-мастильних матеріалів ТОВ ВКФ
"Агротоп" за період з вересня 2011 року по
листопад 2011 року. На вимогу даної
ухвали ТОВ «СВ Кароліна» надало копії
ТТН, які є тотожними з тими, що є в
наявності у позивача.

Оплата за отримані паливно-мастильні
матеріали була здійснена у повному
обсязі, що підтверджується платіжними
дорученнями №16 від 17.08.2011 р., №19 від
26.08.2011 р., №20 від 02.09.2011 р., №21 від 25.09.2011
р., №26 від 08.11.2011 р., №27 від 18.11.2011 р., №314
від 21.11.2011 р., №301 від 08.11.2011 р., №312 від
18.11.2011 р., №297 від 07.11.2011 р., №268 від 23.09.2011
р., №265 від 16.09.2011 р., №242 від 26.08.2011 р., №247
від 02.09.2011 р., №250 від 09.09.2011 р., №233 від
18.08.2011 р., №232 від 17.08.2011 р.

Реальність господарської операції
позивача з ТОВ «СВ Кароліна»
підтверджено як первинними
документами так і поясненнями
представників позивача та показами
свідків - директора ТОВ «СВ Кароліна»
та водія ТОВ «ВКФ «Агротоп» у суді
першої інстанції.

Пунктом 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу
України, встановлено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в України"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, реальність даних
господарських операцій
підтверджується як бухгалтерськими
так і податковими документами, а відтак
слід вважати, що прийняте податкове
повідомлення-рішення є
необґрунтованим.

З приводу податкового повідомлення
рішення № від 20.12.2012 року, яким
було визначено податкове зобов`язання
з податку на додану вартість, суд
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Як вбачається з розділу 3.2.2 «податковий
кредит» Акту перевірки, посадові особи
податкового органу дійшли висновку про
заниження суми податкового кредиту на
суму 28 727, 23 грн. в т.ч. за листопад 2010 р.
9400, 00 грн., лютий 2011 р. - 36 051, 50 грн.,
березень 2011 р. - 14 933, 42 грн., червень 2011 р.
- 42 317, 00 грн., серпень 2011 р. - 61 123, 42 грн.,
вересень 2011 р. - 75 204, 87 грн., листопад 2011
р. - 44 697, 02 грн. в результаті порушень
ст.203, ст.215, ст.216 ЦК України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, укладених з ТОВ «СВ
Кароліна».

На думку податкового органу ще одним
порушенням податкового законодавства
є формування податкового кредиту за
господарською операцією з ТОВ «Автек»
та ТОВ «Гривер», оскільки суми ПДВ по
податковій накладній, виписаній ТОВ
«Автек» 18.05.2011 року була включена до
складу податкового кредиту шляхом
подання уточнюючого розрахунку лише
23.11.2012 року, тобто після спливу 365 днів
календарних днів з дати виписки
податкової накладної.

З розрахунку штрафних санкцій, наданих
відповідачем вбачається, що позивачем
до складу податкового кредиту
віднесено суми ПДВ по господарських
операціях з ТОВ «СВ Кароліна» в серпні
2011 р. - 25 017, 00 грн., в вересні 2011 р. - 75 204, 87
грн. та в листопаді 2011 р. - 44 697, 02 грн.,
всього в сумі - 144 918, 89 грн.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій, зокрема, з:
а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг.

Отже, позивач сформував податковий
кредит на підставі належно оформлених
податкових накладних виданих йому ТОВ
«СВ Кароліна», висновки щодо
реальності господарських операцій з
ТОВ «СВ Кароліна» були описані вище.

За таких обставин, податкове
повідомлення-рішення, яким збільшено
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість в частині визначення
грошового зобов'язання в сумі 144 918,89
грн. та штрафної (фінансової) санкції в
розмірі 72 458, 00 грн. є не законним та не
обґрунтованим.

Що стосується, податкового кредиту за
господарськими операціями з ТОВ
«Автек», то позивачем 23.11.2012 року за №
подано уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок та збільшено суму податкового
кредиту за червень місяць 2011 року на
суму ПДВ 42 316, 00 грн.

Позивачем з ТОВ «Гривер» укладено
договір поставки нафтопродуктів №ДГ-252
від 12.05.2011 року. На виконання цього
договору позивачу було поставлено
паливно-мастильні матеріали, що
підтверджується первинними
документами, в тому числі податковою
накладною від 08.06.2011 р. № 7 на суму ПДВ 11
420, 00 грн.

Отже, до складу податкового кредиту за
червень 2011 року позивачем віднесено
суму ПДВ за податковою накладною,
виданою ТОВ «Гривер» в червні 2011 р. на
загальну суму 57485,17 грн.

Таким чином, до складу податкового
кредиту позивачем було включено суму
ПДВ по податковій накладній, яка
протягом 365 календарних днів з дня її
виписки, включена до складу
податкового кредиту не була.

Встановлено, що позивачем з ТОВ «Автек»
бло укладено договір купівлі-продажу
№ СФ-, відповідно до якого ТОВ
«Автек» передає у власність позивача
автоцистерну АЦ-22 на шасі FORD 3232 С. За
наслідками цієї операції ТОВ «Автек»
виписало податкову накладну №27 від
18.05.2011 року.

Ознайомившись зі змістом податкової
декларації з ПДВ за травень, червень 2011
року, суд доходить висновку, що в дані
податкові періоди податковий кредит за
податкової накладною сформовано не
було. Позивач сформував податковий
кредит за податковою накладною від
08.06.2011 року №7 на загальну суму 68 521, 20
грн. в т.ч. ПДВ - 11 420, 00 грн. лише у
листопаді 2012 р. шляхом подання
уточнюючого розрахунку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України
визначено, що у разі якщо платник
податку не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати виписки
податкової накладної.

Оскільки позивач протягом 365
календарних днів не включив до складу
податкового кредиту ПДВ по податковій
накладній виписаній ТОВ «Автек» на
суму ПДВ 50 000,00 грн., податкову
накладну № 7 від 08.06.2011 року, виписану
ТОВ «Гривер» на суму 68 521,00 грн. в т.ч.
11420,20 грн., то жодних правових підстав
для включення їх до складу податкового
кредиту після спливу 365 днів з дня
виписки податкових накладних у
останнього не має.

Відтак висновки суду першої інстанції
про правомірність висновків
відповідача, щодо збільшення
грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 42 316,
00 грн. слід вважати обґрунтованими.

Суми грошового зобов'язання
нарахованого відповідачем за
порушенням щодо пропуску 365 днів після
виписки податкової накладної, складає:
20 963, 00 грн. = 42 316, 00 грн. (сума податкового
кредиту за уточнюючим розрахунком) - 17
431, 00 грн. (р.19 податкової декларації з
ПДВ за червень 2011 року - 4013, 00 грн. (р.21
податкової декларації з ПДВ за червень
2011 року).

Суд дійшов висновку про правомірність
збільшення грошового зобов'язання по
оскаржуваному рішенню в частині 20 963, 00
грн. - за основним платежем та 1 грн. - за
штрафною (фінансовою) санкцією.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції, що податкове
повідомлення-рішення від 20.12.2012 року
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість підлягає скасуванню в частині
визначення основного платежу в сумі 144
918, 89 грн. (ТОВ «СВ «Кароліна») та
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 72
458, 00 грн. В задоволенні позову щодо
скасування оскаржуваного рішення в
частині визначення решти сум, судом
першої інстанції відмовлено, з огляду
на правомірність висновків
податкового органу щодо порушень
податкового законодавства.

Стосовно податкового
повідомлення-рішення № від 20.12.2012
року, яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість, слід зазначити наступне.

Як вбачається з розділу 3.2.3 «висновок
щодо повноти декларування та
своєчасності сплати податку на додану
вартість, правомірності декларування
сум податку, що підлягають сплаті
державному бюджету» Акту перевірки,
посадові особи податкового органу
дійшли висновку про заниження суми
податку на додану вартість в сумі 165 882,
00 грн. та завищення заявленої суми
бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 100
504, 00 грн. в тому числі січень 2011 р. - 9400, 00
грн., березень 2011 р. - 36 052, 00 грн., квітень
2011 р. - 14 933, 00 грн., червень 2011 р. 4013, 00 грн.,
серпень 2011 р. - 36 106, 00, в результаті
допущених порушень податкового
законодавства по господарських
операцій позивача з ПП «Технодім
Трейдінг», ТОВ «Автек», ПП
«Завозінвест» та ТОВ «СВ Кароліна».

Відповідач вбачає порушення
податкового законодавства, з огляду на
віднесення до складу податкового
кредиту ПДВ по господарській операції
з ПП «Завозінвест» з придбання
двотавра 70 ШЗ на суму ПДВ 9400, 00 грн. так
як у ПП «Завозінвест» відсутні
необхідні умови для ведення
господарської діяльності, відсутні
власні основні фонди, технічний
персонал у необхідній кількості.

Позивачем було надано до суду договір
№129/11 від 15.11.2010 року, відповідно до
якого ПП «Завозінвест» зобов'язується
поставити товар позивачу. На виконання
цього договору виписано
рахунок-фактуру №15116 від 15.11.2010 р.,
накладну №15116 від 15.11.2010 р. та податкову
накладну від 15.11.2010 р. №15116. Як на доказ
оплату товару позивачем надані
квитанції до прибуткового касового
ордеру №15116/5.

Згідно Правил перевезення вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 14.10.1997 року за №
363 та зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568,
основними документами на перевезення
вантажів є товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобіля.

Суд зазначає, що жодних документів, які
б підтверджували транспортування
продукції ПП «Завозінвест», як до
перевірки, так і суду, позивачем надано
не було. Також, у ході перевірки ПП
«Завозінвест» встановлено відсутність
зареєстрованих транспортних засобів,
тобто підприємство не мало змоги
здійснювати транспортування
реалізованого товару своїми силами.

З копії податкових документів
вбачається, що ПП «Завозінвест»
поставило позивачу двутавр 70 ШЗ, вага
якого становить більше 14 т (14,10т), що
унеможливлює перевезення товару не
вантажним транспортом без оформлення
транспортних документів.

З інформації Міністерства доходів і
зборів України від 05.06.2013 року
вбачається, що ПП «Завозінвест» в 4
кварталі 2010 р. не мало найманих
працівників.

Отже, не знайшов підтвердження факт
реальності вчинення господарських
операцій з поставки ПП «Завозінвест»
товарів позивачеві за усним договором,
зокрема, з огляду на відсутність
належних та достовірних доказів щодо
походження цих товарів, їх
транспортування тощо.

Відсутність фактичного здійснення
господарських операції свідчить, що
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку. Тож,
наявність податкових та видаткових
накладних, які формально відповідають
вимогам до їх оформлення, у спірних
правовідносинах не є підставою для
віднесення певних сум до валових
витрат та податкового кредиту,
оскільки під час судового розгляду
справи доведено, що відомості у таких
документах щодо господарських
операцій не відповідають дійсності.

Отже, не підтвердивши фактичного
постачання ПП «Завозінвест»
позивачеві товарів, висновки
відповідача про безпідставність
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість за такими
операціями, незважаючи на наявність у
позивача податкових накладних та
доказів оплати вартості товарів є
вмотивованими.

Відтак, суд доходить висновку, що
порушення позивачем податкового
законодавства під час зменшення суми
бюджетного відшкодування за
господарською операцією з ПП
«Завозінвест» у січні 2011 року знайшло
своє належне підтвердження.

Таким чином відмова в задоволенні
позову про визнання протиправним
оскаржуваного рішення в частині
зменшення суми бюджетного
відшкодування за січень 2011 р. в сумі 9400,
00 грн. є правомірною.

Зі змісту Акту перевірки та розрахунку
грошового зобов'язання вбачається, що
за березень та квітень місяць 2011 року
відповідач зменшив суму бюджетного
відшкодування в сумі 50 985, 00 грн. (36 052, 00
грн. + 14 933, 00 грн.) по господарським
операціям з ПП «Технодім Трейдинг».

Відповідач дійшов висновку про
порушення податкового законодавства, з
огляду на не надання під час перевірки
оригіналів податкових накладних
виданих ПП «Технодім Трейдинг» №128004
від 18.02.2011 р. на суму 28 608, 00 грн. в т.ч. ПДВ
4768, 00 грн., №314006 від 14.03.2011 р. на суму 64 100,
50 грн. в т.ч. ПДВ 10 683 ,42 грн., №325001 від
25.03.2011 р. на суму 25 500, 00 грн. в т.ч. 4250, 00
грн. Крім того, відповідач послався на
акт від 15.04.2011 р. №1329/23-5/36110015 про
неможливість проведення
документальної перевірки ПП «Технодім
Трейдинг».

Проте, позивачем було зазначено, що
перевіряючим були надані усі оригінали
податкових накладних, виписаних ПП
«Теходім Трейдінг», а саме №128004 від
18.02.2011 р. на суму 28 608, 00 грн. в т.ч. ПДВ 4768,
00 грн., №314006 від 14.03.2011 р. на суму 64 100, 50
грн. в т.ч. ПДВ 10 683, 42 грн., №325001 від 25.03.2011
р. на суму 25 500, 00 грн. в т.ч. 4250, 00 грн.,
також вони були надані суду для огляду.

Відповідно до договору №ТТ-0016 від
28.01.2011 року ПП «Технодім Трейдинг»
взяло на себе зобов'язання по
виготовленню робіт з монтажу
декоративних елементів навісу та стін
огородження, стелі та навісного фасаду.
Згідно додатків до договору сторони
визначили матеріал, вартість робіт та
інші істотні умови.

Згідно договору №ТТ-0017 від 01.02.2011 року
ПП «Технодім Трейдинг» взяло на себе
зобов'язання по виготовленню та
монтажу стрілок, які вказували на
в'їзд-виїзд на АЗС «Південний Буг».
Згідно додатку до договору сторони
визначили матеріал, вартість робіт,
строки виконання та інші істотні умови.

Вищезазначені роботи були виконані ПП
«Технодім Трейдинг», про що свідчать
акти здачі-прийняття робіт №Е0404005 від
04.04.2011 року, №Т0404006 від 04.04.2011 року,
№Т0404002 від 04.04.2011 року, №Т0404003 від 04.04.2011
року, №Т0404004 від 04.04.2011 року,
видатковими накладними №Т0404015 від
04.04.2011 року, №Т0404014 від 04.04.2011 року.

Отже, враховуючи наявність оригіналів
податкових накладних та доведеність
реальності господарських операцій з ПП
«Технодім Трейдінг», зменшення суми
бюджетного відшкодування по
господарській операцій з ПП «Технодім
Трейдинг» в розмірі 50 985, 00 грн. - за
основним платежем та 2 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
знайшло своє обґрунтування.

Зі змісту Акту перевірки та розрахунку
грошового зобов'язання, за червень та
липень місяці 2011 року вбачається, що
відповідач зменшив суму бюджетного
відшкодування в сумі 20 146, 00 грн. (3901, 00
грн. + 16 245, 00 грн.) по господарським
операціям з ТОВ «Автек».

Висновки податкового органу щодо
віднесення до складу податкового
кредиту сум ПДВ по податковій
накладній виписаної ТОВ «Автек» після
спливу 365 календарних днів з дня
виписки податкової накладної, описано
судом вище, а відтак зменшення суми
бюджетного відшкодування (зменшення
від'ємного значення суми бюджетного
відшкодування) по господарській
операцій з ТОВ «Автек» в розмірі 20 146, 00
грн. є правомірними.

Зі змісту акту перевірки та розрахунку
грошового зобов'язання, за серпень
місяць 2011 року відповідачем було
зменшено суму бюджетного
відшкодування в сумі 36 106, 00 грн. по
господарським операціям з ТОВ «СВ
Кароліна», з огляду на висновки про
нікчемність правочинів між позивачем
та ТОВ «СВ Кароліна».

Хибність висновків податкового органу
щодо завищення сум податкового кредиту
по взаємовідносинах з ТОВ «СВ
Кароліна» описано судом вище, а відтак,
висновок податкового органу щодо
завищення суми бюджетного
відшкодування є також протиправним,
так як реальність господарських
операцій з придбання
паливно-мастильних матеріалів
доведена.

Враховуючи наведене, висновок суду
першої інстанції про задоволення
позову в частині визнання протиправним
зменшення суми бюджетного
відшкодування по господарській
операцій з ТОВ «СВ Кароліна» в розмірі
36 106, 00 грн. - за основним платежем та 18 053,
00 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями є обгрунтованим.

Приймаючи до уваги приписи п. 10.2
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 20
травня 2013 р., визнання спірного акту
нечинним та одночасне скасування його
є помилковим. Скасування акта суб'єкта
владних повноважень як способу захисту
порушеного права позивача
застосовується тоді, коли спірний акт
не породжує жодних правових наслідків
від моменту прийняття такого акту.

Оскаржувані рішення не породили жодних
наслідків, а відтак належним способом
захисту в даному випадку є часткове
скасування таких рішень без визнання
його протиправним.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції доходить висновку, що
постанова суду першої інстанції про
часткове задоволення позову
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні усіх обставин справи в їх
сукупності. Судом вірно встановлено
характер спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм матеріального закону,
які б могли призвести до прийняття
невірного рішення, не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції та застосування ст. 202 КАС
України.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Гайворонської
міжрайонної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року по справі №811/1435/13-а
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року по справі №811/1435/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її постановлення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
Т.І. Ясенова