Справа № 801/11343/13-а
Суддя: Кононова Ю. С.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2014 року Справа №801/11343/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кононової Ю.С., за
участю секретаря судового засідання
Магері М.В., позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Шиліна В.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Сімферопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в АР
Крим

про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення та рішення про
застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом до
Сімферопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим, в
якому просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 04.12.13р.
в частині застосування штрафних
санкцій в розмірі 94235,50 грн. та рішення
про застосування фінансових санкцій в
сумі 5000 гривень від 04.12.13р. №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем була проведена фактична
перевірка на об'єкті господарювання
позивача, за результатами якої
складений акт №000555 від 21.11.2013 року, яким
в тому числі було встановлено
порушення п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», яке виразилось в
порушенні порядку обліку залишків
товарних запасів за місцем їхньої
реалізації та Постанови КМУ від 30.10.2008
року №957 «Про встановлення розміру
мінімальних оптово-відпускних цін на
окремі види алкогольних напоїв», яке
виразилось у продажу двох пляшок
горілки за ціною, яка є нижчою за
мінімальну. Позивач вважає висновки
відповідача про порушення ним чинного
законодавства безпідставними,
оскільки при проведенні перевірки він
мав всі необхідні первинні документи,
що підтверджують облік товарних
запасів, але відповідач не надав йому
можливості їх представити. Також,
стверджує, що при проведенні
інспекторами закупівлі їм фактично
було продано одну пляшку горілки,
місткістю 0,5 л. та томатний сік
«Сандора», місткістю 1,0 л., разом за
ціною 45 грн., а не 2 пляшки горілки
«Златогор», як зазначено в акті
перевірки.

Позивач та його представник у судовому
засіданні наполягали на задоволенні
позовних вимог.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував. Надав письмові
заперечення, в яких зазначив, що на
момент проведення фактичної перевірки
позивачем реалізовувалися алкогольні
напої за цінами, нижчими за встановлені
мінімальні роздрібні ціни на такі
напої, а саме, у магазині, що
перевірявся реалізується набір з 2
пляшок горілки «Златогор» по 0,5 л. за
ціною 45 грн., тобто реалізовано 1,0 л
горілки за ціною 45 грн., яка є нижчою ніж
встановлений розмір мінімальної ціни.
Також, за місцем реалізації товару були
відсутні первинні документи на залишок
товарних запасів на загальну суму 47117,75
грн.

Суд, вислухавши позивача,
представників сторін, показання
свідків, дослідивши матеріали справи
та з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, вважає, що
вони підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 30.04.2004 року (а.с.7).

Згідно з п.20.1.4 ст.20 ПК України,
контролюючі органи мають право
проводити перевірки платника податків
в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пп.80.2.1 п.80.2 ст.80 ПК
України, фактична перевірка може
проводитись на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, копія якого
вручається платнику податків або його
уповноваженому представнику під
розписку до початку проведення такої
перевірки у разі наявності хоча б
однієї з обставин, передбачених цією
статтею.

Згідно з пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України,
фактичною вважається перевірка, що
здійснюється за місцем фактичного
провадження платником податків
діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Статтями 15 та 16 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995 року № 265 передбачено,
що контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари
(послуг), інших вимог цього Закону
здійснюють органи доходів і зборів
шляхом проведення фактичних і
документальних перевірок відповідно
до вимог Податкового Кодексу України.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України,
посадові особи контролюючого органу
мають право приступити до проведення
фактичної перевірки, яка проводиться з
підстав, визначених цим Кодексом, за
умови пред'явлення направлення на
проведення такої перевірки, в якому
зазначаються дата видачі, найменування
контролюючого органу, реквізити наказу
про проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу.

Судом встановлено, що на підставі
пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України від 02.12.2010
року №2755-VI, із змінами та доповненнями,
з метою здійснення функцій, визначених
законодавством у сфері виробництва і
обігу спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, 19.11.2013 року
начальником Головного управління
Міндоходів в АР Крим був прийнятий
наказ №921 «Про призначення та
проведення фактичної перевірки
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1»
(а.с.9).

20.11.2013 року інспекторам ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 були видані направлення №2203 та
№2204 для проведення фактичної
перевірки ФОП ОСОБА_1 з 18.11.2013 року
тривалістю 10 діб (а.с.53, 54).

Судом встановлено, що посадовими
особами ГУ Міндоходів в АР Крим, за
місцем провадження господарської
діяльності позивача: АДРЕСА_1 магазин,
була здійснена фактична перевірка
суб'єкта господарської діяльності -
ОСОБА_1, за результатами якої був
складений акт №000555 від 21.11.2013 року
(а.с.46).

Відповідно до висновків акта, в ході
проведення перевірки були встановлені
порушення, в тому числі:

- п.12 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", яке виразилось в порушенні
порядку ведення обліку товарних
запасів за місцем їхньої реалізації, а
саме відсутні будь-які первинні
документи, що підтверджують
оприбуткування товару на загальну суму
47117,75 гривень згідно опису, що
додається;

- Постанови КМУ «Про встановлення
розміру мінімальний оптово-відпускних
цін на окремі види алкогольних напоїв»
від 30.10.2008 року №957, яке виразилось у
реалізації 2 пляшок горілки «Златогор»
по 0,5 л. за ціною 45 грн. (загальний вимір -
1,0 літр горілки за ціною 45 грн.).

Даний акт перевірки був отриманий
продавцем магазину позивача особисто
та в ньому зроблена відмітка, що з актом
вона не згодна.

До акту додані відомість про
результати перевірки ведення у
порядку, встановленому законодавством
обліку товарних запасів на складах
та/або за місцем їх реалізації, у якій
інспекторами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був
відображений товар (алкогольні напої),
ведення обліку якого не відповідає
вимогам чинного законодавства на
загальну суму 47117,75 грн. (а.с.14) та копія
фотокартки, що була зроблена під час
проведення перевірки з метою
фіксування правопорушення, на якій
зображені, серед інших алкогольних
напоїв, набір, що складається з двох
пляшок горілки «Златогор» за ціною 45
грн. (а.с.98).

На підставі акта про виявлені
порушення, Сімферопольською ОДПІ ГУ
Міндоходів в АР Крим у відношенні до
позивача були прийняті наступні
рішення:

- податкове повідомлення - рішення
№ від 04.12.2013 року про застосування
штрафних санкцій на суму 94321,50 грн. (а.с.
10).

Відповідно до розрахунку штрафних
санкцій, розмір штрафної санкції за
порушення п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», що застосовані
цим податковим повідомленням -
рішенням складає 94235,50 грн. (а.с.51);

- рішення про застосування фінансових
санкцій №2 від 04.12.2013 року на суму
5000 грн., за порушення Постанови КМУ «Про
встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних цін на окремі види
алкогольних напоїв» (а.с.11).

Що стосується встановленого
відповідачем порушення з боку позивача
порядку обліку товарних запасів за
місцем їхньої реалізації, суд зазначає
наступне.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (ЗУ
№265/95-ВР), суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані: вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних
запасів на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Згідно зі ст.6 ЗУ №265/95-ВР, облік
товарних запасів фізичною особою -
підприємцем ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) - у порядку, визначеному
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку.
Облік ведеться з урахуванням
особливостей, встановлених для
суб'єктів малого підприємництва.
Обов'язок із ведення обліку товарних
запасів не застосовується до осіб, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку придбаних
або проданих товарів.

Згідно з ст.20 ЗУ №265/95-ВР, до суб'єктів
господарювання, що здійснюють
реалізацію товарів які не обліковані
у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

В листі Державного комітету України з
питань регуляторної політики та
підприємництва № 16277 від 29.12.2009 року
«Щодо порядку ведення обліку товарів
за місцем їх реалізації та зберігання»
зазначено, що до документів, які є
підставою для оприбутковування товару,
як правило, відносяться накладні і
товарно - транспортні накладні. Такі
документи є підставою для внесення
записів в облікові бухгалтерські
регістри. Відсутність відповідних
первинних документів, що підтверджують
рух товарно - матеріальних цінностей, є
порушенням встановленого порядку
ведення бухгалтерського обліку.

Згідно акта перевірки №000555 від 21.11.2013
року, посадовими особами контролюючого
органу була встановлена відсутність
обліку за місцем реалізації або
зберігання товару на загальну суму
47117,75 гривень.

В судовому засіданні була допитана в
якості свідка продавець ОСОБА_4, яка
пояснила, що під час проведення
перевірки вона повідомляла
інспекторам, що всі документи, які
підтверджують облік товарних запасів є
в наявності безпосередньо у фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 та
пропонувала надати ці документи, але
перевіряючи повідомили їй, що в цьому
не має необхідності та завершили
перевірку.

Також в судовому засіданні в якості
свідків були допитані інспектори, які
проводили перевірку - ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
які також підтвердили, що продавець
повідомляла їх про те, що документи
знаходяться у власника магазина, але
оскільки вони були відсутні за місцем
реалізації на момент проведення
перевірки, це не впливало на суть
встановленого порушення, а тому вони
повідомили, що необхідності надавати
ці документи не має.

Однак, суд зазначає, що вимоги Закону
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» не забороняють
використовувати первинні
бухгалтерські документи за межами
місця торгівлі чи їх зберігання в
іншому місці за певних обставин, у
зв'язку з чим не може погодитись з
доводами представника відповідача, що
позивач не веде облік товарних запасів
лише тому, що первинні документи на
момент проведення перевірки
знаходились не за місцем торгівлі, а
безпосередньо у фізичної особи -
підприємця, якій здійснює цю
діяльність.

Так, позивачем в судове засідання були
надані документи первинного обліку, а
саме: видаткові накладні, за якими
поставлявся товар, залишок якого на
суму 47117,75 гривень було виявлено під час
проведення перевірки; книга обліку
доходів і витрат, яку ведуть фізичні
особи-підприємці, крім осіб, що обрали
спрощену систему оподаткування, і
фізичні особи, які провадять незалежну
професійну діяльність, в якій в повному
обсязі відображені витрати позивача на
придбання цих товарів та їх реалізація
(а.с.15-30, 59-72, 89-94), що підтверджує доводи
позивача про наявність в нього всіх
необхідних документів, що свідчать про
належне здійснення ним обліку товарних
запасів та виключає вчинення позивачем
порушення п.12 ст.3 ЗУ №265/95-ВР (а.с.
15-30,59-72,89-94).

Таким чином, суд вважає, що податкове
повідомлення - рішення № від
04.12.2013 року в частині застосування до
позивача штрафних санкцій в сумі 94235,50
гривень є протиправним та має бути
скасоване судом.

Що стосується вимог позивача про
визнання протиправним та скасування
рішення про застосування фінансових
санкцій № від 04.12.2013 року, то суд
вважає їх необґрунтованими, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», до суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі оптової або
роздрібної торгівлі коньяком,
алкогольними напоями, горілкою,
лікеро-горілчаними виробами та вином
за цінами, нижчими за встановлені
мінімальні оптово-відпускні або
роздрібні ціни на такі напої - 100
відсотків вартості отриманої партії
товару, розрахованої виходячи з
мінімальних оптово-відпускних або
роздрібних цін, але не менше 5000 гривень.

Мінімальні оптово - відпускні та
роздрібні ціни на окремі види
алкогольних напоїв, в тому числі
горілки встановлені Постановою КМУ від
30.10.2008 року № 957, згідно з якою
мінімальна роздрібна ціна горілки
вітчизняного виробництва міцністю 40% у
пляшці місткістю 0,5 літра складає 30,10
гривень.

Як вбачається з фіскального чеку
№0010 від 21.11.2013 року, інспекторам
податкового органу під час проведення
перевірки було реалізовано 2 пляшки
горілки «Златогор», місткістю 0,5 л. за
ціною - 45 гривень за набір (а.с.50).

Допитані в судовому засіданні в якості
свідків інспектори ДПС ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 також підтвердили, що під час
контрольної закупівлі ними було
придбано саме дві пляшки горілки, яки
продавались у наборі та коштували
разом 45 гривень, що також
підтверджується відповідною
фотографією (а.с.98).

Позивач та допитаний в якості свідка
продавець магазину пояснювали в
судовому засіданні, що 45 гривень
коштував акційний набір у вигляді
однієї пляшки горілки у скляній тарі,
місткістю 0,5 л. торгової марки
«Златогор» та тетрапаку томатного
соку, місткістю 1,0 л. торгової марки
«Сандора» та саме цей набір був
проданий інспекторам.

Разом з тим, ці пояснення та показання
продавця суперечать іншим зібраним у
справі доказам, зокрема даним
фіскального чеку, в якому чітко
зазначено, якій саме товар було
продано.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.70 КАС України, належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Таким чином, в обґрунтування свої
позовних вимог ОСОБА_1 не було надано
суду належних та допустимих доказів
щодо дотримання ним під час реалізації
товару вимог стосовно встановлення
розміру мінімальної роздрібної ціни
на горілку, що є порушенням Постанови
КМУ «Про встановлення розміру
мінімальний оптово-відпускних цін на
окремі види алкогольних напоїв» від
30.10.2008 року №957 та ЗУ «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», а тому позовні вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошені в судовому
засіданні 31.01.2014 року.

У повному обсязі постанову складено
05.02.2014 року.

Керуючись ст.ст. 158, 160-163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішенням
№ від 04.12.2013 року, винесене
Сімферопольською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів в АР Крим в
частині застосування штрафних санкцій
в розмірі 94235,50 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя підпис Ю.С. Кононова