Справа № 2а-2/2010
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 р.
Справа № 24976/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Губач Х.І.

у участю представника апелянта:
Алієва К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Сокирянського районного центру
зайнятості на постанову Сокирянського
районного суду Чернівецької області
від 19 серпня 2010 року у справі за позовом
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов`язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття, функції якої покладені на
Сокирянський районний центр
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю в розмірі 10443 грн. 42 коп.,-

В С Т А Н О В
И Л А:

05.02.2009 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю в
розмірі 10443 грн. 42 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачу було надано допомогу по
безробіттю. Однак згідно звірки по
особах, які отримали статус
безробітних та відповідну державну
соціальну допомогу протягом 2007-2008
років, з метою з`ясування, чи не були
такі особи одночасно приватними
підприємцями або керівниками суб`єктів
господарювання встановлено, що ОСОБА_2
зареєстрований як суб`єкт
підприємницької діяльності з 24.12.2002
року. А тому вважають, що незаконно
отримана допомога по безробіттю
підлягає стягненню.

Постановою Сокирянського районного
суду Чернівецької області від 19 серпня
2010 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що згідно звірки по особах, які
отримали статус безробітних та
відповідну державну соціальну
допомогу протягом 2007-2008 років, з метою
з`ясування, чи не були такі особи
одночасно приватними підприємцями або
керівниками суб`єктів господарювання
встановлено, що відповідач
зареєстрований як суб`єкт
підприємницької діяльності.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта Алієва К.В. надала
пояснення та просить задовольнити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову суд першої
інстанції виходив з того, що не надано
суду жодних доказів, які б свідчили про
те, що між Сокирянським РЦЗ та іншими
суб`єктами інформаційного обміну
здійснювався обмін інформацією що
стосується відповідача як особи, яка
перебувала на обліку в Державній
службі зайнятості як безробітна
протягом 2007-2008 років, а також доказів
про наявність журналу реєстрації
обміну інформацією.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 28.09.2007 року
відповідач звернувся з письмовою
заявою до позивача з проханням надати
йому статус безробітного з виплатою
допомоги по безробіттю. До заяви
відповідач надав документи, які стали
підставою для видання наказу № НТ070928
від 28.09.2007 року про надання відповідачу
статусу безробітного. За період з 28.09.2007
року по 21.09.2008 року Сокирян-ським РЦЗ
ОСОБА_2 було нараховано та виплачено
допомогу по безробіттю на загальну
суму 10443 грн. 42 коп.

У відповідності до п.6.14 «Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності»
затвердженого постановою КМУ від 20.11.2000
року за № 307 у разі ухилення
безробітних від повернення незаконних
грошових виплат, питання вирішуються у
судовому порядку.

Покликання апелянта про те, що згідно
звірки по особах, які отримали статус
безробітних та відповідну державну
соціальну допомогу протягом 2007-2008
років, з метою з`ясування, чи не були
такі особи одночасно приватними
підприємцями або керівниками суб`єктів
господарювання встановлено, що
відповідач зареєстрований як суб`єкт
підприємницької діяльності, а тому
останній повинен повернути допомогу по
безробіттю є безпідставним виходячи з
нижченаведеного.

Колегія суддів зазначає, що з 24.12.2002
року відповідач дійсно був
зареєстрований як суб`єкт
підприємницької діяльності та взятий
на облік як платник податків у
Сокирянській ОДПІ. З 01.01.2003 року по
11.03.2003 року він займався
підприємницькою діяльністю, у зв`язку з
чим сплачував єдиний податок, проте
11.03.2003 року ним до Сокирянської ОДПІ
була подана заява про припинення ним
підприємницької діяльності та здано
патент, і до 01.01.2009 року відповідач
підприємницькою діяльністю не
займався, податків не сплачував, звітів
до Сокирянського ОДПІ не подавав, що
підтверджується довідкою № 7245/10/17 від
03.06.2009 року Сокирянської ОДПІ.

З 11.03.2003 року по 19.05.2005 року відповідач
працював на посаді держановго
виконавця відділу ДВС Сокирянського
РУЮ, що підтверджується довідкою
Головного управління юстиції у
Чернівецькій області №20 від 02.06.2009
року. Крім цього, з 04.10.2005 року по 17.09.2007
року відповідач працював на посаді
юрисконсульта ВАТ «Дністровська ГЕС»,
що підтверджується ксерокопією
трудової книжки.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців»
передбачає,що реєстрація припинення
підприємницької фізичної
особи-підприємця проводиться у разі:
прийняття фізичною особою-підприємцем
рішення про припинення
підприємницької діяльності; смерті
фізичної особи-підприємця;
постановлення судового рішення про
оголошення померлою або визнання
безвісно відсутньою; постановлення
судового рішення про визнання фізичної
особи, яка є підприємцем, недієздатною
або про обмеження її цивільної
дієздатності; постановлення судового
рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця, тобто у випадку
неподання звітів та несплати податків
Сокирянська ОДПІ була зобов`язана
вжити передбачених законодавством
заходів щодо реєстрації припинення
підприємницької діяльності
відповідача

Також слід зазначити, що зайняття
відповідачем посади державного
службовця (державного виконавця
відділу ДВС Сокирянського РУЮ)
виключає факт зайняття ним
підприємницькою діяльністю. Як
перебуваючи на посаді державного
службовця, так і перебуваючи на посаді
юрисконсульта ВАТ «Дністровська ГЕС»
відповідачу нараховувалася заробітна
плата, з якої проводились відповідні
утримання, в тому числі податку та
внесків до Пенсійного фонду України.

Під час судового засідання в суді
першої інстанції свідок ОСОБА_3 дав
показання згідно якого встановлено, що
з 2008 року він працює на посаді
заступника директора начальник
відділу організації працевлаштування
населення Сокирянського центру
зайнятості. Згідно Порядку обміну
інформацією між ДПА України, Пенсійним
фондом України та Державним центром
зайнятості Міністерства праці та
соціальної політики України,
здійснюється обмін інформацією про
отримані особами, які перебувають на
обліку в державній службі зайнятості
як безробітні, доходи від провадження
підприємницької діяльності, виконання
роботи за трудовим договором, в тому
числі і за сумісництвом та під час
роботи за кордоном, виконання робіт за
цивільно-правовими угодами, ведення
особистого селянського господарства,
отримання пенсії. Чи направлялись
запити суб`єктам інформаційного обліку
він не знає, для встановлення даних
фактів необхідно підняти архівні копії
бази даних за вказаний період, однак,
журнали реєстрації запитів та
відповідей, які надсилаються
вищевказаним суб`єктам інформаційного
обміну не ведеться.

Порядок обміну інформацією між
Державною податковою адміністрацією
України, Пенсійним фондом України та
Державним центром зайнятості
Міністерства праці та соціальної
політики України, який затверджений
наказом №259/407 від 12.07.2006 року
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України, а саме: п.2.2
передбачає, що Державний центр
зайнятості щоквартально протягом 10
календарних днів після закінчення
кварталу, наступного за звітним,
направляє запит зазначеним у цьому
Порядку органам, які можуть мати
відомості про осіб, які перебувають на
обліку в Державній службі зайнятості
як безробітні. Крім цього, Порядок
чітко регулює обов`язки, які покладені
на суб`єкти інформаційного обміну.
Пункт 2.10 Порядку регламентує, що в
органах (суб`єктів інформаційного
обміну), які надають запити та
відповіді, ведеться журнал їх
реєстрації;

Порядок надання відомостей про
вчинення реєстраційних дій щодо
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців врегульований
«Порядком взаємодії субєктів
інформаційного обміну щодо надання та
використання відомостей з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», який
затверджений наказом Державного
комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва, Державної
податкової адміністрації України та
Державного комітету статистики
України № 121/560/406 від 07.12.2005 року.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції з тим, що не
надано жодних доказів, які б свідчили
про те, що між Сокирянським РЦЗ та
іншими суб`єктами інформаційного
обміну здійснювався обмін інформацією
що стосується відповідача як особи, яка
перебувала на обліку в Державній
службі зайнятості як безробітна
протягом 2007-2008 років, а також доказів
про наявність журналу реєстрації
обміну інформацією.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку відмовляючи в
задоволені адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Сокирянського
районного центру зайнятості залишити
без задоволення, а постанову
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 19 серпня 2010
року у справі №2а-2/10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний