Справа № 808/10021/13-а
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року 16:33Справа № 808/10021/13-а
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Петрусь Д.К.

за участю:

позивач - не з'явився

представників відповідача Кожемяка
О.О. Морозова Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

про скасування податкового
повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов фізичної особи
ОСОБА_3 (далі - позивач) до Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- Відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 18.09.2013 року №
.

У судовому засіданні, яке відбулося
14.01.2014 позивач позовні вимоги підтримав
у повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Адміністративний позов просить
задовольнити у повному обсязі, визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення від 18.09.2013 року №
про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 880, 15
грн.

Представник відповідача позов не
визнав, вважає, що оскаржуване рішення
прийнято у відповідності до вимог
чинного законодавства, є
обґрунтованим, у зв'язку з чим просив у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на обставини викладені в
своїх запереченнях.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем
було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку з
питань правильності визначення
сукупного оподаткованого доходу та
сплату и податку з доходів фізичних
осіб від надання в оренду нерухомого
майна та відображення отримання
доходів і річних податкових
деклараціях за період 2009, 2012 р. та
прийнято Акт № 6/8-29-17-01/НОМЕР_2 від 07.08.2012
року в якому було викладені порушення,
вчинені з боку Позивача. З зазначеним
Актом Позивач не погодилася та подала
на нього в адміністративному порядку
заперечення. Заперечення податковим
органом до уваги прийнятті не були, що
призвело до прийняття оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення від
18.09.2013 року № , за яким нараховано
штрафні (фінансові) санкції з податку
на доходи фізичних осіб та фінансові
санкції по податку з доходів фізичних
осіб за актом перевірки у розмірі 880, 15
грн.

Оподаткування доходу від надання
нерухомості в оренду передбачено ст. 170
Податкового кодексу України. У разі,
якщо громадянин здає своє власне майно
(квартиру, кімнату, житловий будинок,
гараж тощо) в оренду, то такий
орендодавець самостійно нараховує та
сплачує податок до бюджету щокварталу
протягом 40 календарних днів, наступних
за останнім днем звітного кварталу.
Власники житлової нерухомості, які
використовують її з метою отримання
доходу (здають в оренду, лізинг, ведуть
підприємницьку діяльність), мають
подати до податкової інспекції за
місцем реєстрації декларацію про
доходи та сплатити податок на доходи
фізичних осіб. Крім того, відповідно до
положень Податкового кодексу України,
пільги зі сплати податку на
нерухомість не надаються, якщо житлові
об'єкти використовуються власниками
задля одержання доходів. Оподаткування
доходів від надання майна в оренду
передбачено підпунктом 4.2.7. статті 4
Закону України від 22.05.2003 року №889-IV
«Про податок з доходів фізичних осіб».
А порядок сплати податку з доходів
фізичних осіб від надання нерухомості
в оренду (суборенду), житловий найм
(піднайм) визначено п. 9.1 цього закону.
Так у відповідності до вимог закону,
квартира в оренду може надаватися як
юридичним особам чи фізичним особам -
суб'єктам підприємницької діяльності,
так і громадянам. Якщо орендар - фізична
особа, яка не є суб'єктом
підприємницької діяльності, то
відповідальним за нарахування та
сплату податку до бюджету є платник
податку - орендодавець (тобто той, хто
надає в оренду житло). Необхідно
зауважити, що в такому разі слід
заключити договір оренди, який
обов'язково завірити в нотаріуса.
Орендодавець самостійно нараховує та
сплачує податок до бюджету впродовж 40
календарних днів, наступних за
останнім днем такого звітного
кварталу. По закінченні року (з першого
січня до першого квітня року,
наступного за звітним) такий
орендодавець зобов'язаний подати до
податкового органу за місцем
проживання декларацію про доходи. У
разі надання майна в оренду юридичній
особі чи фізичній - суб'єкту
підприємницької діяльності - вони
виступають податковими агентами й при
нарахуванні доходів орендодавцю
зобов'язані утримати податок. З усіх
доходів, отриманих громадянином від
надання в оренду належної йому
нерухомості, податок з доходів
фізичних осіб справляється за ставкою
15 відсотків. Відповідальність за
податкові правопорушення в частині
неподання, подання з порушенням
встановлених строків, подання не у
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку передбачена пунктом 119.2
статті 119 Податкового кодексу України.

Положеннями статті 109 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковими правопорушеннями є
протиправні діяння (дія чи
бездіяльність) платників податків,
податкових агентів, та/або їх посадових
осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Вчинення
платниками податків, їх посадовими
особами та посадовими особами
контролюючих органів порушень законів
з питань оподаткування та порушень
вимог, встановлених іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Кодексом та іншими законами України. З
аналізу наведеної норми вбачається, що
податкове правопорушення це діяння яке
посягає на важливі для держави
суспільні відносини, порушення яких є
шкідливим як для держави так і
суспільства.

Протиправність податкового
правопорушення є діянням, яке призвело
до невиконання або неналежного
виконання вимог, установлених ПК
України, контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи.

Податковим Кодексом України
вимагається від податкових агентів
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку, своєчасно подавати у
строки податковий розрахунок суми
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, а також суми
утриманого з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування та усувати
самостійно виявлені помилки.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеності перед судом їх
переконливості.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 є
власником квартири,
розташованої по АДРЕСА_1, про що
свідчить надана до суду копія
свідоцтва про право власності на житло.
Згідно довідки МКП «Основаніє» від
05.09.2013 року в квартирі АДРЕСА_1 по
зазначеному адресу зареєстрований син
ОСОБА_3 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, де й
проживає. Під час надання пояснень
податковому органу, ОСОБА_3 було надано
пояснення, що дійсно проживати до
квартири вона впустила доньку своєї
подруги ОСОБА_7, яка проживає в її
квартирі, здійснює догляд, та інш.
Оплату за проживання в квартирі ОСОБА_3
не брала та не отримувала, що було
підтверджено особисто самою ОСОБА_7

Судом було заслухано свідків ОСОБА_8,
яка надала суду пояснення, що особисто
знайома з позивачем, разом працюють, і
крім того, ще мають дружні стосунки.
Підтвердила факт того, що позивач
квартиру не здає, а в її квартирі
періодично перебуває донька її подруги
ОСОБА_9, оскільки дівчина навчається в
двох учбових закладах, отримує вищу
освіту, і крім цього ще працює в міській
лікарні № 5 м. Запоріжжя. У зв'язку з тим,
що дівчині дуже не зручно переміщатися
з Орджонікідзевського району (місто
розташування лікарні № 5) до свого
учбового закладу, яке розташоване на
Оріхівському шосе, вона в ці дні
залишається в квартирі Позивача.

Також судом було заслухано іншого
свідка - ОСОБА_10, яка пояснила, що
позивача знає більше 10 років. Мати
позивача дуже хворіє, в неї цукровий
діабет, що не надає ОСОБА_3 залишати її
одну, оскільки вона постійно потребує
догляду. Тому позивач за таких
обставин, більш часу проводить разом зі
своєї мамою, а в квартирі АДРЕСА_1
перебуває не завжди, ночує в ній тільки
у разі будь - яких потреб. Також
пояснила, що в квартирі зареєстрований
син позивача, який також проживає за
зазначеною адресою.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона
дійсно проживає в АДРЕСА_1 у м.
Запоріжжя, оскільки її мати давно знає
позивача, в них дружні стосунки. Мати
ОСОБА_9 просила ОСОБА_3 впустити до
вищезазначеної квартири її доньку,
оскільки місце розташування будинку є
поблизу з лікарнею № 5 в якій ОСОБА_9
працює медичною сестрою. Також
пояснила та надала суду докази
стосовно того, що вона зареєстрована в
гуртожитку, в якому вона також
періодично проживала на час навчання в
вищих закладах, в яких одержувала вищу
освіту. Свідок також пояснив суду, що
грошові кошти щодо сплати квартири, як
орендодавець вона Позивачу не
надавала, а з власної ініціативи, по
совісті особисто в касах приймання
платежів здійснювала оплату за воду,
газ. Позивач її це робити не
примушувала та ніколи на передачі
грошових коштів щодо користування
квартирою не приймала. Також
повідомила, що з сусідкою по квартирі
ОСОБА_11 в неї склалися неприємні
взаємовідносини, тому остання постійно
викликала останню на конфлікти, та
неодноразово вчиняла сварки та била її,
про що свідчать документи щодо
неодноразового звернення ОСОБА_9 до
правоохоронних органів та медичних
закладів. Податковим органом була
проведена перевірка саме на підставі
заяви сусідки ОСОБА_11

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Проте під
час розгляду судової справи,
Відповідачем не було надано до суду
жодного припустимого та належного
доказу на підставі б якого, суд би
дійшов висновку щодо правомірності
проведення перевірки ти прийняття
податкового повідомлення-рішення від
18.09.2013 року № на суму 880, 15 грн.

Оцінюючи докази по справі з боку
Відповідача, судом встановлено, що між
ОСОБА_3 та ОСОБА_9 відсутній договір
оренди майна. Статтею 202 ЦК України,
передбачено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Статтею 203 зазначеного
кодексу передбачено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства. Пунктом 4 зазначеної
статті чітко передбачено, що правочин
має вчинятися у формі встановленій
законом. Статтею 206 ЦК України,
передбачено перелік правочинів, які
можуть вчинятися усно. Статтею 208 ЦК
України, надано перелік правочинів, які
належать вчиняти у письмовій формі.
Так, частиною 3 цієї статті встановлено
«… правочини фізичних осіб між собою
на суму, що не перевищує у двадцять і
більше разів розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першої ст.. 206 цього кодексу -
підлягають вчиненню у письмовій
формі.» В дійсному випадку договір
найма між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 не
укладався, внаслідок чого сторонами не
було досягнуто істотних умов договору,
на підставі котрого ОСОБА_3 виступала б
податковим агентом. Також, за
відсутністю цього договору, останній
не посвідчувався й нотаріально, як того
вимагає закон.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи
докази по справі суд дійшов висновку,
що відповідачем не доведено
правомірність під час проведення
перевірки складання Акту №
6/8-29-17-01/НОМЕР_2 від 07.08.2012 року в якому
було викладені порушення, вчинені з
боку позивача, внаслідок чого було
безпідставно прийнято податкове
повідомлення - рішення від 18.09.2013 року №
, за яким Позивачу нараховано
штрафні (фінансові) санкції з податку
на доходи фізичних осіб та фінансові
санкції по податку з доходів фізичних
осіб за актом перевірки у розмірі 880, 15
грн.

Тобто висновки викладені Відповідачем
в оскаржуваному Акті № 6/8-29-17-01/НОМЕР_2
від 07.08.2012 щодо порушення з боку
позивача не ґрунтуються на законі і
спростовуються обставинами,
викладеними в адміністративному
позові.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язанні діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи, що позивачем по справі
доведено, що квартира АДРЕСА_1, не була
предметом оренди, між сторонами були
відсутні договірні правовідносини, суд
приходить до висновку про відсутність
податкового правопорушення, як
підстави для застосування штрафної
санкції до позивача, у зв'язку з чим
рішення про застосування до позивача
такої санкції прийнято протиправно, а
відтак, позовні вимоги про його
скасування є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
присудженню з Державного бюджету
України на користь позивача підлягають
здійснені ним та документально
підтвердженні судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 158-163, 186 КАС України, Податковим
Кодексом України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
18.09.2013 року винесене Державною
податковою інспекцією в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) суму судового збору у
розмірі 114 грн. 70 коп. (сто чотирнадцять
гривень сімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В.Сіпака