Справа № 2а-185/10/2470
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 р.
Справа № 25410/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва
М.В.,

суддів Шавеля Р.М.,
Савицької Н.В.

за участю секретаря Губач
Х.І.

представника позивача Ілишеної
І.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
«Чернівцігаз» в особі Заставнівського
управління з газопостачання та
газифікації на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18.02.2010 р. у
справі №2а-158/10/ 2470 за позовом
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Заставнівському
районі до Відкритого акціонерного
товариства «Чернівцігаз» в особі
Заставнівського управління з
газопостачання та газифікації про
стягнення донарахованих страхових
внесків на соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання та пені,

встановив:

Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Заставнівському районі звернулося в
суд з адміністративним позовом до ВАТ
«Чернівцігаз» в особі Заставнівського
управління з газопостачання та
газифікації про стягнення
донарахованих страхових внесків на
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання та пені в сумі 12 373,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач протягом 2006 року отримував
дохід від декількох видів економічної
діяльності, з яких більш питому вагу в
обсязі реалізованої продукції за рік
займає дохід, отриманий від проведення
газопровідних робіт, що відповідає
коду згідно з КВЕД 45.33.3, таким чином
необґрунтовано відображено у звітних
відомостях до Фонду за 2006 рік основний
вид економічної діяльності 40.20.2 та
відповідно сплачував страхові внески
за тарифом 0,82%, однак оскільки
переважав вид економічної діяльності
за кодом згідно з КВЕД 45.33.3, якому
відповідає страховий тариф 2,42%, це
призвело до донарахування страхових
внесків в сумі 11857,31 грн. та пені - 515,77
грн.(12373,08).

Постановою Чернівецького
окружного адміністративного суду від
18.02.2010 року позов задоволено повністю:
стягнуто з Відкритого акціонерного
товариства «Чернівцігаз» в особі
Заставнівського управління з
газопостачання та газифікації на
користь відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Заставнівському
районі 12 373,08 грн.

В апеляційній скарзі скаржник
просить постанову суду скасувати та
відмовити в задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована
неврахуванням судом першої інстанції
того, що повідомленням №999 від 16.01.2006
року Заставнівське УГГ Ват
«Чернівцігаз» було поставлено до
відома про те, що його віднесено до 12
класу професійного ризику виробництва
(КВЕД 40.20.2) та встановлено страховий
тариф 0,82%. Жодних повідомлень стосовно
зміни класу професійного ризику та
відповідно зміни страхового тарифу
Заставнівському УГГ більше не
направлялося.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу заперечив
за безпідставністю з наведених у
письмовому запереченні мотивів.
Вказав, зокрема, на те, що згідно з
пунктом 2 частини 2 статті 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
роботодавець як страхувальник
зобов'язаний своєчасно та повністю
сплачувати в установленому порядку
страхові внески до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
інформувати робочий орган виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків про
зміну технології робіт або виду
діяльності підприємства для
переведення його до відповідного класу
професійного ризику. Оскільки
відповідач не дотримався вказаних
вимог закону, робочий орган виконавчої
дирекції Фонду був позбавлений
можливості віднести відповідача до
класу ризику, якому відповідає вид
діяльності, який за підсумками
минулого року мав найбільшу питому
вагу в загальному обсязі реалізованої
продукції ((виконаних) робіт, послуг),
тому всі висновки перевірки є
законними та ґрунтувались на наданих
відповідачем відомостях. Просив
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги та залишити постанову суду
першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу не
належить задовольнити, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 18 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23.09.1999 № 1105-ХІУ страхування від
нещасного випадку здійснює Фонд -
некомерційна самоврядна організація,
що діє на підставі статуту, який
затверджується її правлінням;
управління Фондом здійснюється на
паритетній основі державою,
представниками застрахованих осіб і
роботодавців; безпосереднє управління
Фондом здійснюють його правління та
виконавча дирекція; робочими органами
виконавчої дирекції Фонду є її
управління в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, відділення в районах та
містах обласного значення.

Пунктом 2 ч.2 ст. 45 Закону України №
1105-ХІУ передбачено обов'язок
роботодавця як страхувальника
своєчасно та повністю нараховувати і
сплачувати в установленому порядку
страхові внески до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Згідно з п. 12 Порядку визначення
страхових тарифів для підприємств,
установ, організацій на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 13.09.2000 року №1423 та п.4.3. Інструкції
про порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
основним видом діяльності для
підприємства є вид діяльності, який за
підсумках минулого року має найбільшу
питому вагу в загальному обсязі
реалізованої продукції (виконаних
робіт, послуг).

Відповідно до п. 4.3. Постанови
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 17.10.2003 року №68
«Про затвердження Порядку здійснення
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю і повнотою сплати
страхувальниками страхових внесків на
загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, інших платежів до
Фонду та цільовим використанням
коштів» вид діяльності, заявлений
страхувальником як основний,
перевіряється на підставі даних
бухгалтерської звітності та
звіряється з даними розділу 2 державних
статистичних спостережень за формою
№1-підприємництво за відповідний
минулий рік, що надаються
страхувальником.

В період з 25 червня 2009 року по 08
липня 2009 року позивачем проведено
перевірку правильності нарахування,
повноти і своєчасності перерахування
страхових внесків та витрачання коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
відповідача, в ході якої виявлено
порушення, неправильно відображено у
відомості розподілу річного
фактичного обсягу реалізованої
продукції за видами економічної
діяльності на 2007 рік, а саме: відповідач
протягом 2006 року отримував дохід від
декількох видів економічної
діяльності, з яких більш питому вагу в
обсязі реалізованої продукції за рік
займає дохід, отриманий від проведення
газопровідних робіт, що відповідає
коду згідно з КВЕД 45.33.3, таким чином
необґрунтовано відображено у звітних
відомостях до Фонду за 2006 рік основний
вид економічної діяльності 40.20.2 та
відповідно сплачував страхові внески
за тарифом 0,82%, оскільки переважав вид
економічної діяльності за кодом з КВЕД
45.33.3, якому відповідає страховий тариф
2,42%, це призвело до донарахування
страхових внесків у сумі 11857,31 грн. та
пені - 515,77 грн.(12373,08).

Висновки позивача про те, що
найбільшу питому вагу в обсязі
реалізованої продукції за 2006 рік
відповідача займає дохід, отриманий
від газопровідних робіт (код згідно з
КВЕД 45.33.3.), а не розподілення
газоподібного палива системою
трубопроводів (код згідно з КВЕД 40.20.2)
базуються на даних бухгалтерських
записів, а саме рахунків, на яких
підприємство обліковує свої доходи у
розрізі субрахунків відповідно до
кожного окремого виду діяльності.

Таким чином, враховуючи, що
відповідач, порушуючи підпункт б)
пункту 2 частини 2 статті 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», не
інформував робочий орган виконавчої
дирекції Фонду про зміну виду
діяльності і відповідно робочі органи
були позбавлені можливості віднести
відповідача до класу ризику, якому
відповідає вид діяльності, який за
підсумками минулого року мав найбільшу
питому вагу в загальному обсязі
реалізованої продукції ((виконаних)
робіт, послуг), суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що всі
висновки перевірки є законними та
ґрунтувались на наданих відповідачем
відомостях.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.
Скаржник у встановленому законом
порядку не довів наявність
передбачених законом підстав для
скасування постанови суду, не надав
інших доказів, які б не подавались суду
першої інстанції з обґрунтуванням
неможливості їх подання такому суду.

Зважаючи на те, що Чернівецький
окружний адміністративний суд
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Чернівцігаз»
в особі Заставнівського управління з
газопостачання та газифікації
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18.02.2010 р. у
справі №2а-158/10/ 2470 - без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно після проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.

Повний текст ухвали складений 27.01.2014
року.