Справа № 2а-742/10
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/77255/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
на постанову Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області
від 16 грудня 2010 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Южноукраїнську Миколаївської
області про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 16
грудня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2012 року, позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено. Визнано неправомірною
відмову управління пенсійного фонду
України в м. Южноукраїнську
Миколаївської області у здійсненні
перерахунку призначеної ОСОБА_4 пенсії.
Зобов'язано управління пенсійного
фонду України в м. Южноукраїнську
Миколаївської області здійснити
перерахунок призначеної ОСОБА_4 пенсії
відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з
урахуванням трудового стажу за час
роботи в Російській Федерації в артілі
старателів «Восток-2» з 05.07.2010 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, управління
Пенсійного фонду України в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
звернулось з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України
в якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати та прийняти
нове судове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_4 є громадянином
України, постійним місцем проживання
якого є м. Южноукраїнськ Миколаївської
області. Дана обставина
підтверджується даними паспорту,
ксерокопія якого знаходиться в
матеріалах справи.

05.07.2010 року ОСОБА_4 звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м. Южноукраїнську Миколаївської
області із заявою та надав документи,
необхідні для вирішення питання про
проведення перерахунку раніше
призначеної йому пенсії.

Згідно з записами в трудовій книжці,
ОСОБА_4 з 03.03.1994 року по 25.05.1994 рік
працював в артілі старателів «Восток-2»
гідромоніторником, а в періоди з 26.05.1994
року по 23.02.1999 рік, з 05.03.2000 року по 17.03.2003
рік та з 19.02.2005 року по 20.06.2010 рік
працював машиністом бульдозера на
вищезазначеному підприємстві, яке
розташоване на території Російської
Федерації в селищі Первомайськ
Смирниховського району Сахалінської
області.

Однак, управлінням Пенсійного фонду
України в м. Южноукраїнську
Миколаївської області відмовлено в
проведенні перерахунку пенсії,
оскільки для проведення перерахунку
пенсії, відповідно до п. 11 Постанови
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 року, особам які після
призначення пенсії продовжували
працювати за межами України, відсутні
правові підстави.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
суди попередніх інстанцій, прийшли до
висновку, що у разі, якщо пенсія
призначена на території України, а
особа працювала на території Росії
після 13 березня 1992 року, то цей стаж має
враховуватися на території України як
власний страховий (трудовий) стаж, хоча
пенсійні внески сплачувалися в Росії, а
отже відмова управління Пенсійного
фонду України в м. Южноукраїнську
Миколаївської області є неправомірною.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування " у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
проводиться перерахунок пенсії з
урахуванням не менше ніж 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв у роботі.
Обчислення страхового стажу, який дає
право на перерахунок пенсії відповідно
до цієї частини, здійснюється не раніше
дня, наступного за днем, по який
обчислено страховий стаж при
призначенні (попередньому перерахунку)
пенсії.

Також, відповідно ч. 4 ст. 45 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування ",
перерахунок призначеної пенсії
провадиться у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

В силу ст. 4 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " законодавство про
пенсійне забезпечення базується на
Конституції України, складається з
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
закону про недержавне пенсійне
забезпечення, законів, якими
встановлюються умови пенсійного
забезпечення, відмінні від
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України
(далі - закони про пенсійне
забезпечення), а також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про зайнятість населення" від 01.03.1991
року інтереси українських громадян, що
тимчасово працюють за кордоном,
захищаються міждержавними і
міжурядовими угодами, що підписуються
Україною з іншими державами.

В рамках Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав в
галузі пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється по
законодавству держави, на території
якої вони постійно проживають. Усі
витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення несе держава,
яка здійснює таке забезпечення.

Отже, при призначенні в Україні пенсій
громадянам України на території
держав-учасниць зазначеної Угоди
внески до Пенсійного фонду України за
період роботи на території цих держав
не сплачуються.

Як встановлено судами та
підтверджується матеріалами справи, в
довідках артілі старателів «Восток-2»
про суму заробітку ОСОБА_4 за період з
січня 2008 року по грудень 2008 рік та з
січня 2009 року по грудень 2009 рік включно,
страхові внески в Пенсійний фонд
Російської Федерації нараховані в
установлених тарифах, зазначена
фактична та юридична адреса
підприємства де працював позивач, та
період роботи на даному підприємстві.

З вищезазначеного можливо зробити
висновок про те, що діюче в Україні
пенсійне законодавство передбачає, що
у разі, якщо пенсія призначена на
території України, а особа працювала на
території Росії після 13 березня 1992
року, то цей стаж має враховуватися на
території України як власний страховий
(трудовий) стаж, хоча пенсійні внески
сплачувалися в Росії, але вони не
передаються в разі переїзду працівника
в іншу державу. Тобто існує гарантія
врахування страхового (трудового)
стажу кожної із сторін при призначенні
пенсії на її території без
перерахування страхових внесків.

Крім того відповідно до ст. 11 Угоди про
гарантії прав громадян держав
-учасниць Співдружності Незалежних
Держав в галузі пенсійного
забезпечення від 13 березня 1992 року
документи, що необхідні для пенсійного
забезпечення, видані в установленому
порядку на території держав-учасниць,
приймаються на території
держав-учасниць Співдружності без
легалізації.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів вважає, що судами вірно зроблено
висновок про зарахування ОСОБА_4
періоду роботи в артілі старателів
«Восток-2» і даний стаж роботи має бути
зарахований як страховий стаж.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
залишити без задоволення.

Постанову Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 16
грудня 2010 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 14 листопада 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді