Справа № 812/9448/13-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
справа №812/9448/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А.,
секретаря судового засідання Манаєва
М.В., за участю представника
відповідача Берюха О.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 06 грудня
2013 року у справі № 812/9448/13-а за позовом
ОСОБА_3 до Державної виконавчої служби
України про визнання незаконними дій
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.11.2013 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Державної виконавчої служби України,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на
виконанні у підрозділі примусового
виконання рішень відділу Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області перебував виконавчий лист №
2а-3266/08, виданий 06.03.2009 року Луганським
окружним адміністративним судом
(стягувач - ОСОБА_3, боржник - Головне
управління праці та соціального
захисту населення Луганської обласної
державної адміністрації, ВП № 12388651).
27.09.2013 року позивачем до Державної
виконавчої служби України була
направлена заява № 176 про перевірку
виконавчого провадження № 12388651. 05.11.2013
року на адресу відповідача був
направлений адвокатський запит № 196
від 05.11.2013 року про надання постанови
про проведення перевірки виконавчого
провадження № 12388651 та витребування
його матеріалів та постанови про
результати перевірки. 07.11.2013 року
позивачем отримано відповідь від 04.11.2013
року на заяву, зі змісту якої
вбачається, що вказана заява
розглянута не в порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження». Просив суд визнати такі
дії незаконними та зобов'язати
відповідача провести перевірку
виконавчого провадження № 12388651, про що
винести постанову про проведення
перевірки виконавчого провадження №
12388651 та витребування його матеріалів
та постанову про результати перевірки
виконавчого провадження.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до Державної виконавчої служби
України про визнання незаконними дій
Державної виконавчої служби України
щодо розгляду заяви № 176 від 27.06.2013 року
про перевірку виконавчого провадження
№ 12388651 та зобов'язання Державної
виконавчої служби України провести
перевірку виконавчого провадження №
12388651, про що винести постанову про
проведення перевірки виконавчого
провадження та витребування його
матеріалів та постанову про результати
перевірки виконавчого провадження №
12388651 - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим
рішенням суду першої інстанції,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та задовольнити
позовні вимоги повністю.

В обґрунтування апеляційної
скарги зазначає, що судове рішення є
необґрунтованим та незаконним. Апелянт
посилається на норми ст.ст. 83 - 86 Закону
України «Про виконавче провадження» та
зазначає, що перевірка виконавчого
провадження за заявою сторони
виконавчого провадження є обов'язком
відповідача.

Представник відповідача у
судовому засіданні заперечував проти
доводів апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не
з'явився, про розгляд справи був
повідомлений належним чином, на адресу
суду надіслав клопотання про розгляд
справи без його участі та додаткові
пояснення до апеляційної скарги. З
огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України
його неявка не є перешкодою для
розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, вивчивши
доводи апеляційної скарги та
додаткових пояснень, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду -
залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено.

31.03.2009 року головним державним
виконавцем підрозділу примусового
виконання рішень відділу Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа Луганського
окружного адміністративного суду №
2а-3266/08 від 06.03.2009 року про зобов'язання
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Луганської обласної державної
адміністрації виплатити ОСОБА_3
компенсацію в сумі 71388,00 грн. за
пільговий проїзд окремих категорій
громадян за 2007 рік на підставі раніше
наданих документів (а.с.18-19, 20).

Представник позивача звернувся
до Державної виконавчої служби
України з заявою № 176 від 27.06.2013 року
про перевірку виконавчого провадження
№ 12388651, в якій просив провести
перевірку законності виконавчого
провадження № 12388651, за результатами
якої винести постанову (а.с. 21-22).

Державною виконавчою службою
України 04.11.2013 року було надано
відповідь № 13-0-34-4840/3.1, № 13-0-34-4839/3.1 щодо
результатів розгляду звернення, якою
повідомлено, що подальше виконання
рішень суду залишено на контролі
Державної виконавчої служби України та
буде організовано відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» та за порушення вимог
чинного законодавства на даний час
вирішується питання про притягнення
винних посадових осіб до
відповідальності (а.с.24).

05.11.2013 року на адресу Державної
виконавчої служби України було
направлено адвокатський запит № 196 про
надання постанови про проведення
перевірки виконавчого провадження №
12388651 та витребування його матеріалів
та постанови про результати перевірки
виконавчого провадження № 12388651 (а.с.23).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні вимог позивача з
огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 83
Закону України «Про виконавче
провадження» (надалі - Закон № 606)
контроль за своєчасністю,
правильністю і повнотою виконання
рішень державним виконавцем
здійснюють начальник відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, а також керівник
вищестоящого органу державної
виконавчої служби.

Частина 4 ст. 83 Закону № 606
передбачає, що керівник вищестоящого
органу державної виконавчої служби у
разі виявлення порушень вимог закону
визначає їх своєю постановою та надає
доручення начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, щодо
проведення дій, передбачених
частинами другою і третьою цієї статті.

Пунктом 1 частини 1 статті 84 Закону
України «Про виконавче провадження»
визначено, що здійснювати перевірку
законності виконавчого провадження
мають право директор Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України та його
заступники - щодо виконавчого
провадження, яке перебуває на
виконанні у будь-якому структурному
підрозділі органів державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 85 Закону України
«Про виконавче провадження», посадові
особи, зазначені у статті 84 цього
Закону, мають право витребувати
виконавче провадження з відповідного
органу державної виконавчої служби для
його перевірки.

Про проведення перевірки
виконавчого провадження та
витребування його матеріалів
відповідною посадовою особою
виноситься постанова.

Відповідно до положень статті 86
Закону України «Про виконавче
провадження» посадові особи, зазначені
у статті 84 цього Закону, можуть
проводити перевірку законності
виконавчого провадження за
дорученням вищої посадової особи, з
власної ініціативи або під час
розгляду поданої відповідно до
частини сьомої статті 82 Закону № 606
скарги на постанову начальника
підпорядкованого органу державної
виконавчої служби, винесену за
результатами розгляду скарги на
рішення, дії (бездіяльність) державного
виконавця, інших посадових осіб
державної виконавчої служби.

Перевірка законності виконавчого
провадження має бути проведена
протягом десяти робочих днів, а
зведеного виконавчого провадження -
протягом п'ятнадцяти робочих днів з дня
надходження витребуваного виконавчого
провадження.

Постанова про проведення або
результати перевірки законності
виконавчого провадження може бути
оскаржена в десятиденний строк з дня
її прийняття у порядку, встановленому
цим Законом.

На час проведення перевірки
виконавче провадження може бути
зупинено посадовою особою, яка його
витребувала, про що зазначається в
постанові.

Про результати перевірки
законності виконавчого провадження
посадовою особою, яка його
витребувала, виноситься постанова, яка
є обов'язковою для виконання
державними виконавцями та підлеглими
посадовими особами державної
виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем при розгляді
заяви позивача про перевірку
виконавчого провадження було
направлено запити від 15.08.2013 року та
10.10.2013 року до Головного управління
юстиції у Луганській області з вимогою
надати інформацію із зазначенням
повного переліку проведених
виконавчих дій, надати правову оцінку
діям державного виконавця, об'єктивно
та всебічно в межах компетенції
перевірити викладені у зверненні
факти, встановити причини і умови, які
сприяли порушенням, невідкладно вжити
заходів для їх усунення (а.с.75, 106).

Про результати перевірки
позивача було повідомлено листом від
04.11.2013 року, в якому відповідачем було
надано обґрунтовану відповідь щодо
питань, які ставилися у заяві № 176 від
27.06.2013 року.

Частиною 1 статті 86 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що посадові особи ДВС
можуть проводити перевірку законності
виконавчого провадження під час
розгляду поданої відповідно до частини
сьомої статті 82 цього Закону скарги на
постанову начальника підпорядкованого
органу державної виконавчої служби,
винесену за результатами розгляду
скарги на рішення, дії (бездіяльність)
державного виконавця, інших посадових
осіб державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач звернувся до
відповідача із заявою про перевірку
виконавчого провадження, а отже
зазначене положення в даному випадку
не може бути застосовано.

Відповідно до пп. 10 п. 4 Положення
про Державну виконавчу службу України
ДВС України відповідно до покладених
на неї завдань організовує розгляд
звернень громадян та юридичних осіб з
питань, пов'язаних із діяльністю ДВС
України, структурних підрозділів
територіальних органів Мін'юсту
України, що забезпечують реалізацію
повноважень ДВС України.

Відповідно до ст. 15 Закону України
«Про звернення громадян» органи
державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності,
об'єднань громадян, до повноважень
яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати
рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Проаналізувавши зазначені норми,
колегія суддів прийшла до висновку, що
відповідачем правомірно було
розглянуто заяву позивача та надано
відповідь на неї в порядку,
передбаченому Законом України «Про
звернення громадян». Посилання
позивача на той факт, що перевірка
виконавчого провадження за заявою
сторони виконавчого провадження є
обов'язком відповідача, є
необгрунтовними та не заслуговують на
увагу, оскільки з положень ст. 86 Закону
України «Про виконавче провадження»
вбачається, що проведення такої
перевірки є правом Державної
виконавчої служби України.

Колегія суддів вважає, що
відповідач діяв у межах та у спосіб
передбачений законодавством України
щодо розгляду заяви позивача № 176 від
27.06.2013 року про перевірку виконавчого
провадження № 12388651.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

У
Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 у справі
№ 812/9448/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2013
року у справі № 812/9448/13-а за позовом
ОСОБА_3 до Державної виконавчої служби
України про визнання незаконними дій
та зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ч. 3 статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Повний текст складено 4 лютого 2014
року.

Головуючий суддя

Г.М.Міронова

Судді
І.В.
Юрко

А.А. Блохін