Справа № 815/144/14
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/144/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд в складі:

Судді - Гусева О.Г.,

при секретарі судового засідання -
Селімової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ТОВ „Кайман-Юг" до
Державної податкової інспекції у м.
Іллічівськ ГУ Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ „Кайман-Юг" звернулося до
суду з адміністративним позовом у
якому просило суд визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення.

Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що відповідачем було проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку ТОВ „Кайман-Юг" щодо
документального підтвердження
господарських взаємовідносин з ТОВ
„Каскад-Юг" за період з 01.06.2013 року по
30.06.2013 року. За наслідками проведеної
перевірки був складений акт та на
підставі вищевказаного акту прийняті
податкові повідомлення-рішення, які на
думку позивача суперечить вимогам
чинного законодавства України та
підлягають скасуванню.

Позивач посилаючись ст., ст. 2, 4, 6,
17-20, 73, 104-106, 162 КАС України, ст. 19
Конституції України вважає, що їх
позов підлягає задоволенню.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав у повному обсягу, просив їх
задовольнити з підстав викладених у
позові.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, з позовними
вимогами не погодився з підстав
викладених у позові.

У судовому засіданні встановлено
слідуючи обставини та відповідні ним
правовідносини -

ТОВ „Кайман-Юг" має статус
юридичної особи, про що видано
Свідоцтво про державну реєстрацію.

Позивач є платником податку на
додану вартість.

Відповідачем було здійснено
позапланову невиїзну документальну
перевірку ТОВ „Кайман-Юг" щодо
документального підтвердження
господарських взаємовідносин з ТОВ
„Каскад-Юг" за період з 01.06.2013 року по
30.06.2013 року.

За наслідками проведеної
перевірки відповідачем був складений
акт № 955/15-03-22-0304/36487523 від 03.12.2013 року та
зроблений висновок про порушення
п.198.2,198.3 ст.198 ПК України в результаті
чого встановлено завищення позивачем
податку на додану вартість на суму - 123
333 грн.34 коп.

Відповідач на підставі акту №
955/15-03-22-0304/36487523 від 03.12.2013 року прийняв
та надіслав позивачу податкове
повідомлення-рішення № від
16.12.2013 року форми „Р", яким збільшив
суму грошового зобов'язання по податку
на додану вартість у розмірі - 39529 грн. 00
коп., податкове повідомлення-рішення №
від 16.12.2013 року форми „В-4", яким
позивачу було зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі - 91710 грн. 00
коп.

У судовому засіданні
представник позивача пояснив суду, що
вони не згодні з даним податковими
повідомленнями-рішеннями, оскільки
посилання відповідача в акті перевірки
на відсутність у них
товарно-транспортних накладних не є
правомірним тому що згідно п.2.4
договору поставки №24 від 03.06.2013 року
було визначено, що поставка
будівельних матеріалів здійснюється
на умовах франко-склад покупця, тобто
саме постачальник несе усі ризики та
витрати, пов'язані із доставкою та
відвантаженням товарів, а в покупця
наявний лише обов'язок щодо прийняття
товарів. Таким чином, ТОВ „Кайман-Юг"
жодної участі у перевезенні
вищевказаних товарів не брало, жодних
правовідносин між ними та перевізником
вказаних товарів не виникало.

Крім того представник позивача
також зауважив, що ними дійсно були
здійсненні господарські операції з
придбання будівельних матеріалів за
договором поставки № 24 від 03.06.2013 року
та за цими операціями у них наявні
податкові накладні, а тому у них
виникло право на віднесення сум ПДВ за
цими операціями до податкового кредиту
у червні 2013 року.

Також представник позивача
зауважив, що перевірка проводилась у
супереч вимогам ст., ст. 75,79 ПК України,
оскільки перевірка проводилась з
використанням не первинних документів,
а матеріалів перевірок контрагентів
позивача.

У свою чергу представник
відповідач пояснив суду, що він не
згодний з позовними вимогами, оскільки
згідно матеріалів перевірок
контрагентів позивача, останні не
знаходяться за своєю юридичною
адресою, та враховуючи, що позивачем не
було надано доказів документального
підтвердження взаємовідносин між ними
та ТОВ „Донінвестплюс" у відповідача є
привід вважати дані взаємовідносини
нікчемними, а тому винесені ними
податкові повідомлення-рішення є
правомірними.

За даними обставинами суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню у повному обсягу,
оскільки відповідно до ст. 198.2
Податкового Кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Датою виникнення
права замовника на віднесення сум до
податкового кредиту з договорів
(контрактів), визначених
довгостроковими відповідно до пункту
187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата
фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
(контрактами). Для товарів/послуг,
постачання (придбання) яких
контролюється приладами обліку, факт
постачання (придбання) таких
товарів/послуг засвідчується даними
обліку.

Відповідно до 201.1 Податкового
Кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.

Згідно до ст. 201.10 Податкового
Кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Крім того відповідно до ст. 201.8
Податкового Кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу,
якими є позивач та його контрагент на
час виконання договорів, що не
оспорював в судовому засіданні
представник ДПІ.

Згідно зі ст. 201.4 Податкового
Кодексу України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.
Ст. 201.7 Податкового Кодексу України
передбачено, що податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

Відповідно до ст. 198.3
Податкового Кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно зі ст. 201.9 Податкового
Кодексу України не дає права на
віднесення сум податку до податкового
кредиту податкова накладна, виписана
платником, звільненим від сплати
податку за рішенням суду.

В ході розгляду справи
відповідачем не було надано суду
доказів щодо визнання вказаних угод
між позивачем та його контрагентом у
встановленому законом порядку
недійсними.

Крім цього такі висновки ДПІ
спростовуються також і іншими
матеріалами справи, а саме первинною
бухгалтерською документацією та
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, яке підтверджує
право власності ТОВ „Кайман-Юг" на не
житлову будівлю, зерносховище за
адресою: Одеська область. Березівський
район. с.Новоселівка, вул.
Пристанційна,20.

Так згідно позиції Верховного
суду України викладеної у Постанові
від 08.09.2009 року № 21-737во09, надання
податковому органу належним чином всіх
оформлених документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковим органом не встановлено та
не доведено, що відомості, які
містяться в цих документах, неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладення нікчемних
правочинів або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних в яких установлена
судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин:

• неможливість реального
здійснення платником податків
зазначених операцій з урахуванням
часу, місця знаходження майна або
обсягу матepiaльних pecypciв, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

• відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

• облік для цілей оподаткування
тільки тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для даного виду
діяльності також потрібне здійснення
й облік інших господарських операцій;

• здійснення операцій з товаром,
що не вироблявся або не міг бути
вироблений в обсязі зазначеному
платником податків у документах
обліку.

Таким чином, враховуючи
правомірність формування податкового
кредиту позивачем , у податкового
органу були відсутні правові підстави
для збільшення суми грошового
зобов'язання у розмірі - 39529 грн. 00 коп.,
та винесення оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Крім того порушення податкової
дисципліни контрагентів позивача не
можуть тягнути відповідальність для
позивача та обмежувати його у праві на
включення сплачених сум податків на
додану вартість до складу податкового
кредиту, оскільки відповідальність за
порушення чинного законодавства несе
порушник.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції
України юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Отже ТОВ „Каскад-Юг",ТОВ
„Донінвестплюс" як платники податків
самостійно відповідають за дотримання
достовірності та повноти визначення
сум податку на додану вартість,
своєчасність їх декларування, а також
за повноту і своєчасність їх внесення
до бюджету відповідно до закону. Якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання з своєчасного подання
податкової декларації та сплати
податку до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.

В ході розгляду справи
відповідачем не було надано до суду
достатніх доказів, які спростовую
заявлені позивачем вимоги.

Згідно зі ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації.

З аналізу вказаної правової норми
випливає, що рішення, дії чи
бездіяльність державного органу,
органу місцевого самоврядування
повинні бути прийняті чи здійснені в
межах компетенції відповідного органу
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, не
порушувати інтересів держави, прав та
інтересів фізичних та юридичних осіб,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
відповідати вимогам діючого
законодавства.

Відповідно до ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Керуючись: ст.,ст. 198,201 ПКУ, ст.19
Конституції України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71-72,
86-87, 94, 128, 159 - 164, 167, 186 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ТОВ
„Кайман-Юг" до Державної податкової
інспекції у м. Іллічівськ ГУ Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити у повному обсягу .

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Іллічівськ ГУ Міндоходів в Одеській
області № від 16.12.2013 року, №
від 16.12.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ТОВ „Кайман-Юг"
судовий збір у розмірі - 262 грн. 49 коп.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання повного тексту постанови.

06 лютого 2014 року

Суддя:
Гусев О.Г.

.