Справа № 461/10086/13-а
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
Справа №
876/13750/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання
Саламахи О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову
Галицького районного суду м. Львова від
29 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради, третя особа - Львівська
міська рада про визнання протиправними
дій та визнання незаконним та
скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року позивач - ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради,
третя особа - Львівська міська рада, в
якому просить визнати незаконними та
скасувати розпорядження відповідача
№352 від 15.08.2013 року «Про демонтаж
тимчасової споруди (малої
архітектурної форми) на АДРЕСА_1» і
визнати протиправними дії відповідача
щодо прийняття та виконання вказаного
розпорядження.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 29 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що законом
встановлений спеціальний порядок
укладення та продовження укладених
договорів оренди землі, обумовленими
Законом України «Про оренду землі»,
який передбачає обов'язкове укладення
додаткової угоди до договору. З огляду
на те, що ОСОБА_2 не звертався до органів
місцевого самоврядування з
пропозиціями до укладення такої угоди,
що беззаперечно встановлено
постановою Галицького районного суду
м.Львова від 25.10.2012 року у справі
№1304/4847/12, яка має преюдиційне значення,
а відтак мала архітектурна форма, після
закінчення терміну дії укладеного
договору оренди землі - 18.12.2011року,
вважається самовільно встановленою,
яку згідно чинного законодавства
належить демонтувати.

Таким чином, ОСОБА_2 не була дотримана
процедура продовження договору оренди
земельної ділянки, тому невключення
малої архітектурної форми, що за
адресою: АДРЕСА_1, у перелік МАФ
Галицького району м. Львова додатку 1-ПР
є правомірним.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, винесеною з порушенням
норм матеріального права, ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 оскаржила її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Галицького
районного суду м. Львова від 29 жовтня 2013
року та прийняти нову постанову, якою
повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що ОСОБА_2 є
зареєстрованим суб'єктом
підприємницької діяльності,
провадження якої здійснював за
адресою: АДРЕСА_1, відповідно до
укладеного 10.04.2009 року договору оренди
земельної ділянки, термін якого
закінчився 18.12.2011 року. Для здійснення
підприємницької діяльності ОСОБА_2
розташував на орендованій земельній
ділянці малу архітектурну форму. 15
грудня 2011року на 5-ій сесії 6-го
скликання Львівською міською радою
прийнято ухвалу №1012 «Про внесення змін
до ухвали міської ради від 18.12.2008р. №2311
(зі змінами) та затвердження взірцевих
проектів тимчасових споруд (малих
архітектурних форм) для запровадження
підприємницької діяльності». Згідно п.7
даної ухвали, суб'єктам
підприємницької діяльності, котрі
здійснюють діяльність у тимчасових
спорудах для провадження
господарської діяльності, у місячний
термін з часу прийняття цієї ухвали
слід забезпечити демонтаж тимчасових
споруд, які не внесені у відповідні
додатки до ухвали та термін договорів
оренди земельних ділянок яких
закінчився у 2011 році.

Оскільки термін дії укладеного
договору оренди між ОСОБА_2 та
Галицькою районною адміністрацією
закінчився у 2011 році, а нового договору
не укладено та дій, спрямованих на
виконання зазначеної ухвали не
здійснено, підстав для її визнання
протиправною немає.

Апелянт вказує на те, що незважаючи на
прийняту ухвалу, Львівська міська рада
ухвалою №2292 від 11.04.2013р. «Про внесенні
змін до ухвали міської ради від 18.12.2008 р.
№2311 (зі змінами)», дозволила ОСОБА_2
встановити (перенести) малу
архітектурну форму на пл. Осмомисла, 10-11
у м. Львові.

Крім того стверджує, що незважаючи на
відсутність права у відповідача
вчиняти будь-які дії відносно
згадуваної тимчасової споруди (малої
архітектурної форми) на АДРЕСА_1 та на
відсутність будь-яких на те правових
підстав, ним неодноразово вживалися
активні дії щодо здійснення демонтажу
у примусовому порядку, чим
порушувалося його право на здійснення
господарської діяльності за вказаною
адресою, спричиняло значні фінансові
збитки, які можуть суттєво збільшитися
у зв'язку з примусовим виконанням
оскаржуваного розпорядження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_2 є
зареєстрованим суб'єктом
підприємницької діяльності,
провадження якої здійснював за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до
укладеного договору оренди від 10
квітня 2009 року, термін якого закінчився
18.12.2011року, на орендованій земельній
ділянці ОСОБА_2, для здійснення
підприємницької діяльності,
розташував малу архітектурну форму.

15 грудня 2011року на 5-ій сесії 6-го
скликання Львівською міською радою
прийнято ухвалу №1012 «Про внесення змін
до ухвали міської ради від 18.12.2008 року
№2311 (зі змінами) та затвердження
взірцевих проектів тимчасових споруд
(малих архітектурних форм) для
запровадження підприємницької
діяльності». Згідно п.7 даної ухвали,
суб'єктам підприємницької діяльності,
котрі здійснюють діяльність у
тимчасових спорудах для провадження
господарської діяльності, у місячний
термін з часу прийняття цієї ухвали
слід забезпечити демонтаж тимчасових
споруд, які не внесені у відповідні
додатки до ухвали та термін договорів
оренди земельних ділянок яких
закінчився у 2011 році.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 22.10.2013 року у
справі за позовом Галицької РДА
Львівської міської ради до СПД ФО
ОСОБА_2 про демонтаж тимчасової споруди
(малої архітектурної форми),
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
задоволено позовні вимоги Галицької
РДА та зобов'язано ОСОБА_2 демонтувати
тимчасову споруду, розташовану за
вищенаведеною адресою.

Згідно постанови Галицького районного
суду м.Львова від 25.10.2012 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11.07.2013 року, у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до Галицької РДА
Львівської міської ради про визнання
ухвали в частині протиправною та
зобов'язання до вчинення дій
відмовлено.

На думку апеляційного суду, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про те, що ОСОБА_2 не була дотримана
процедура продовження договору оренди
земельної діяльнки, він не звертався до
органів місцевого самоврядування з
пропозиціями до укладення такої угоди,
що беззаперечно встановлено
постановою Галицького районного суду
м.Львова від 25.10.2012 року, яка набрала
законної сили. Законом України «Про
оренду землі» встановлений
спеціальний порядок укладення та
продовження укладених договорів
оренди землі, який передбачає
обов'язкове укладення додаткової угоди
до договору.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний
суд вважає, що судом першої інстанції
правомірно відмовлено в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради,
третя особа - Львівська міська рада про
визнання протиправними дій та визнання
незаконним та скасування
розпорядження, а доводи апелянта в
іншій частині на правомірність
прийнятої постанови не впливають та
висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 29 жовтня 2013 року у справі
№461/10086/13-а за позовом ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради,
третя особа - Львівська міська рада про
визнання протиправними дій та визнання
незаконним та скасування
розпорядження - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 05.02.2014 року.