Справа № К/9991/29303/12-С
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/29303/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу Державної інспекції з
контролю за цінами в Полтавській
області на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 2 червня 2010 року у справі за
адміністративним позовом Державної
інспекції з контролю за цінами в
Полтавській області до Управління
Державного комітету із земельних
ресурсів у м. Полтаві,

про стягнення економічних санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року Державна інспекція з
контролю за цінами в Полтавській
області (далі - Інспекція) звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Державного комітету із
земельних ресурсів у м. Полтаві (далі -
Управління) про стягнення економічних
санкцій, у розмірі 76 350,00 грн., у зв'язку з
порушенням вимог Закону України «Про
ціни і ціноутворення».

На обґрунтування позову зазначила, що
під час перевірки Управління питань
дотримання державної дисципліни цін
при формуванні, встановленні та
застосуванні тарифів на землевпорядні
роботи та послуги встановлено, що
Управління необґрунтовано отримало 25
450 грн. виручки за надання послуг із
підготовки та надання висновків на
платній основі. За результатами
перевірки Інспекція 10 листопада 2008
року прийняла рішення № 92 про
застосування до Управління 76 350 грн.
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін. Зазначені
санкції Управлінням сплачені не були.

25 листопада 2009 року постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду позов
задоволений.

Стягнуто з Управління в дохід
державного бюджету України економічні
санкції, у розмірі 76 350,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції зазначив, що рішення
Інспекції № 92 від 10.11.2008 року щодо
застосування до Управління
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін, у розмірі 76
350,00 грн., (далі - Рішення №92) не
оскаржувалось, а економічні санкції не
сплачені.

2 червня 2010 року постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду скасована, у
задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції зазначив, що
Інспекція, приймаючи Рішення № 92, діяла
не на підставі та не у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України, здійснення стягнень на
підставі рішення є необґрунтованим.
Управлінням постанова Кабінету
Міністрів України № 1619 від 1.11.200 року
«Про затвердження Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів» (далі -
Порядок) не порушена.

Інспекція звернулася із касаційною
скаргою з вимогою скасування постанови
Харківського апеляційного
адміністративного суду та залишення в
силі постанови Полтавського окружного
адміністративного суду, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

23 червня 2011 року ухвалою Вищого
адміністративного суду України,
касаційна скарга Інспекції задоволена.

Постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду 2 червня 2010 року
скасована, а постанова Полтавського
окружного адміністративного суду від 25
листопада 2009 року залишена без змін.

27 березня 2012 року постановою
Верховного Суду України ухвала Вищого
адміністративного суду України від 23
червня 2011 року скасована.

Скасовуючи ухвалу Вищого
адміністративного суду України,
Верховний Суд України зазначив, що
послуги з підготовки та видачі
висновків з надання земельних ділянок
у користування або власність та наявні
обмеження, а також висновків щодо умов
відведення земельної ділянки в
користування Управління здійснювало
відповідно до вартості, визначеної в
розділі 6.1 Розмірів, передбачених п. 8
Порядку.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, за період з
17.05.2008 року до 29.05.2008 року Інспекція
здійснила перевірку Управління з
питань дотримання державної
дисципліни цін при формуванні,
встановленні та застосуванні тарифів
на землевпорядні роботи та послуги.

29 жовтня 2008 року Інспекцією був
складений акт № 000416, у якому зазначено,
що Управлінням у період з 1 січня 2007
року до 10 жовтня 2008 року стягувалась
плата за підготовку та видачу
висновків з надання земельних ділянок
у користування або власність та наявні
обмеження, у розмірі 30 грн./шт., для
фізичних осіб і 80 грн./шт. з юридичних
осіб та висновків щодо умов відведення
земельної ділянки у користування та
погодження проекту землеустрою, які
фізичним особам не надаються, а для
юридичних осіб розмір плати за їх
видачу становить 70 грн./шт.

Зазначено, що такі дії є порушенням п. 5
Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1619 від 1.11.2000 року
«Про затвердження Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів» яким
встановлено виключний перелік послуг,
які можуть виконуватися на платній
основі державними органами земельних
ресурсів, в даний перелік надання
висновків на платній основі не
включено.

Загальна сума необґрунтовано
отриманої виручки правлінням за видачу
висновків з надання земельних ділянок
у користування або власність та наявні
обмеження та висновків щодо умов
відведення земельної ділянки у
користування та погодження проекту
землеустрою у період з 1 січня 2007 року
до 10 жовтня 2008 року становить 25 450,00
гривень.

10 листопада 2008 року Інспекцією
прийняте Рішення № 92 про застосування
до Управління економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін.

Відповідно до Закону України «Про ціни
і ціноутворення» державне регулювання
цін і тарифів здійснюється шляхом
встановлення фіксованих цін (тарифів),
граничних рівнів цін (тарифів) або
граничних відхилень від державних
фіксованих цін і тарифів. Державні
фіксовані та регульовані ціни і тарифи
на товари та послуги встановлюються
державними органами України.

Згідно з п. 21 додатку до постанови
Кабінету Міністрів України № 1548 від
25.12.1996 року «Про встановлення
повноважень органів виконавчої влади
та виконавчих органів міських рад щодо
регулювання цін (тарифів)» Держкомзем
за погодженням з Мінфіном та
Мінекономіки встановлює ціни (тарифи)
на розроблення документації із
землеустрою та проведення
землевпорядних робіт; визначає
граничні розміри плати з виконання
землевпорядних робіт у разі
безоплатної передачі громадянам
України земельних ділянок відповідно
до законодавства.

Відповідно до п. 5 Порядку державні
органи земельних ресурсів можуть
виконувати та надавати на платній
основі зазначені в цьому пункті види
земельно-кадастрових робіт і послуг,
зокрема надання консультацій з питань
оформлення прав на земельні ділянки.

На виконання пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України № 1619 від
1.112000 року «Про затвердження Порядку
виконання земельно-кадастрових робіт
та надання послуг на платній основі
державними органами земельних
ресурсів» наказом Державного комітету
із земельних ресурсів України,
Міністерства фінансів України,
Міністерства економіки України №
97/298/124 від 15.06.2001 року, затверджено
Розміри оплати земельно-кадастрових
робіт та послуг.

Відповідно до п. 9 таблиці до п. 6.1
Розмірів оплат земельно-кадастрових
робіт та послуг підготовка висновків з
надання земельних ділянок у
користування на замовлення фізичних та
юридичних осіб є платною послугою.

Вартість послуги включає вартість
приймання та реєстрації заявки,
вартість визначення обсягу роботи,
підбір планово-картографічного
матеріалу, складання довідки та її
друкування (комп'ютерний або
машинописний набір).

Суд апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначив, що Управління
правомірно здійснювало надання
платних послуг з підготовки та видачі
висновків, відповідно до вартості,
визначеної в розділі 6.1 Розмірів оплат
земельно-кадастрових робіт та послуг.

Висновок суду апеляційної інстанції
про відмову у задоволенні позову є
обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Підстав для скасування рішення суду
апеляційної інстанцій з мотивів,
викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної інспекції з
контролю за цінами в Полтавській
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 2 червня 2010
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.