Справа № 569/20338/13-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"04" лютого 2014 р.
Справа № 569/20338/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області на постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"29" листопада 2013 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Рівненському районі
Рівненської області визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Рівненського міського суду
Рівненської області з позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного Фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області щодо відмови призначити йому
пенсію по інвалідності як державному
службовцю відповідно до статті 37
Закону України «Про державну службу»
та зобов'язати призначити й
виплачувати йому пенсію по
інвалідності як державному службовцю
відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» з врахуванням
сум інших виплат, що вказані в довідці
про складові заробітної плати, виданої
Регіональною комісією з питань
діяльності підприємств та організацій
громадських організацій інвалідів у
Рівненській області №01-11/55 від 28 травня
2013 року та з врахуванням стажу
державної служби 22 роки 4 місяці 2 дні,
починаючи з 28 травня 2013 року.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 29.11.2013 року
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного Фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області щодо відмови призначити ОСОБА_3
пенсію по інвалідності як державному
службовцю відповідно до статті 37
Закону України «Про державну службу»
та зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Рівненському районі
Рівненської області призначити та
виплачувати ОСОБА_3 пенсію по
інвалідності як державному службовцю
відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» з врахуванням
всіх сум, в тому числі, інших виплат, що
вказані в довідці про складові
заробітної плати, виданій 28 травня 2013
року Регіональною комісією з питань
діяльності підприємств та організацій
громадських організацій інвалідів у
Рівненській області за № 01-11/55 та з
врахуванням надбавки в розмірі 30
відсотків посадового окладу за стаж
державної служби 22 роки 4 місяці 2 дні,
починаючи з 04 червня 2013 року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні позову повністю.

Позивач в судовому засіданні доводи
апеляційної скарги не визнав, просив
суд залишити її без задоволення.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, про час, дату та
місце судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_3 є
інвалідом другої групи загального
захворювання, що підтверджується
копією довідки МСЕК.

З серпня 2003 року ОСОБА_3 працював на
посаді керівника секретаріату
Регіональної комісії з питань
діяльності підприємств та організацій
громадських організацій інвалідів у
Рівненській області.

Згідно з наказом Комісії з питань
діяльності підприємств та організацій
громадських організацій інвалідів
№20-к/рк від 07.05.2013 року позивача з 28.05.2013
року звільнено із займаної посади за
власним бажанням у зв'язку з виходом на
пенсію по інвалідності відповідно до
статті 37 Закону України «Про державну
службу» та статті 38 КЗпП України .

04 червня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області із заявою про призначення та
виплату йому пенсії по інвалідності як
державному службовцю відповідно до
Закону України «Про державну службу».

До заяви позивачем, зокрема, було
додано довідки про складові заробітної
плати форми №19-11 та №01-11/55 від 28.05.2013
року форми №5-1.

Відповідно до довідки про складові
заробітної плати № 01-11/55 від 28.05.2013 року
(форма №5-1) заробітна плата позивача з
червня 2011 року по травень 2013 року
складалася із інших виплат та включала
також індексацію заробітної плати,
компенсацію за невикористану
відпустку, відпускні, матеріальну
допомогу на оздоровлення, грошову
допомогу при виході на пенсію. На всі
виплати, включені у довідці,
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до довідки про складові
заробітної плати №01-11/54 від 28.05.2013 року
(форми №19-11) позивачу виплачувалася
надбавка за вислугу років на державній
службі в розмірі 30 відсотків від
посадового окладу за стаж державної
служби 22 роки 4 місяці 2 дні станом на 28
травня 2013 року .

Листом №6800/03 від 28.08.2013 року ОСОБА_3 в
задоволенні заяви про призначення та
виплату пенсії по інвалідності як
державному службовцю відповідно до
Закону України «Про державну службу»
було відмовлено з посиланням на те, що
інші виплати, а саме: індексація
заробітної плати, компенсація за
невикористану відпустку, відпускні,
матеріальна допомога на оздоровлення,
грошова допомога при виході на пенсію,
не є складовими частинами заробітної
плати і не зазначені в переліку
складових заробітної плати,
передбаченому частиною другою статті 33
Закону України «Про державну службу», а
тому не можуть бути включені до
заробітку, який враховується при
обчисленні пенсій позивачу як
державному службовцю.

Колегія суддів, погоджуючись з судом
першої інстанції, вважає протиправною
відмову відповідача у призначенні та
виплаті позивачу пенсії по
інвалідності як державному службовцю
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з огляду на таке.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про
державну службу», зокрема встановлено,
що на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (за наявності страхового
стажу для чоловіків - не менше 25 років,
для жінок - не менше 20 років), у тому
числі стажу державної служби не менш як
10 років, та які на час досягнення
зазначеного віку працювали на посадах
державних службовців, а також особи,
які мають не менш як 20 років стажу
роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців,
незалежно від місця роботи на час
досягнення зазначеного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Згідно з ч. 6 ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія по
інвалідності у розмірах, передбачених
частиною першою цієї статті,
призначається за наявності страхового
стажу, встановленого для призначення
пенсії по інвалідності відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", особам, визнаним
інвалідами I або II групи у період
перебування на державній службі, які
мають стаж державної служби не менше 10
років, а також особам з числа інвалідів
I або II групи незалежно від часу
встановлення їм інвалідності, які
мають не менше 10 років стажу державної
служби на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців,
якщо безпосередньо перед зверненням за
призначенням такої пенсії вони
працювали на зазначених посадах.
Пенсія по інвалідності відповідно до
цього Закону призначається незалежно
від причини інвалідності за умови
припинення державної служби.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону «Про оплату праці»
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону
України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Проаналізувавши наведені норми
чинного законодавства, судова колегія
приходить до висновку, що індексація
заробітної плати, компенсація за
невикористану відпустку, відпускні,
матеріальна допомога на оздоровлення,
грошова допомога при виході на пенсію
входить до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, частиною 1 статті 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються, зокрема: суми виплат
(доходу), отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат
(доходу), отримуваних застрахованою
особою до набрання чинності цим
Законом, у межах сум, на які відповідно
до законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція зазначена у
постанові Верховного Суду України від
20.02.2012 року у справі №21-430а11.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів вважає помилковим висновок
Управління Пенсійного фонду в
Рівненському районі Рівненської
області щодо неврахування при
обчисленні розміру пенсії позивача
індексації заробітної плати,
компенсації за невикористану
відпустку, відпускні, матеріальної
допомоги на оздоровлення та грошової
допомоги при виході на пенсію, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, але які
не включалися до складу заробітної
плати державного службовця.

Щодо посилань відповідача в
апеляційній скарзі на те, що довідка
№01-11/54-2 від 28.05.2013 року не може
підтверджувати тривалість стажу
державної служби позивача станом на
28.05.2013 року, що становить 22 роки 4 місяці
2 дні, судом апеляційної інстанції до
уваги не приймається, оскільки
постановою Кабінету Міністрів України
від 02.08.1996 року №912 затверджено Типове
положення про кадрову службу органу
виконавчої влади, відповідно до якого
обчислення стажу роботи та стажу
державної служби, визначення розміру
надбавок за вислугу років належить до
компетенції відповідного кадрового
підрозділу органу, з яким державний
службовець перебуває або перебував у
трудових відносинах.

В матеріалах справи наявна копія
наказу Комісії з питань діяльності
підприємств та організацій
громадських організацій інвалідів
№33-к/рк від 10.07.2012 року, з якого
вбачається, що ОСОБА_3 встановлено
надбавку за вислугу років на державній
службі в розмірі 30 відсотків
посадового окладу, як такому, стаж
державної служби якого станом на 10
липня 2012 року становить 21 рік 06 місяців
03 дні.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що оскаржена постанова
законна і обґрунтована, відповідає
матеріалам справи та вимогам чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Підстави для скасування постанови
відсутні, а тому апеляційний суд
залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області залишити без задоволення, а
постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від "29" листопада
2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "06" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області вул. Соборна, 195, м. Рівне, 33001