Справа № 807/4541/13-а
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2014 рокум. Ужгород№ 807/4541/13-а

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилко С.Є.

з участю секретаря судового засідання
Петричкович К.І.

за участі сторін:

представника позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Закарпатського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовною
заявою Державної податкової інспекції
у м. Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області до
Приватного підприємства
"Консалтпартнери" про стягнення
податкового боргу , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 31 січня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 04
лютого 2014 року.

До Закарпатського окружного
адміністративного суду звернулася
Державна податкова інспекція у м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області із
позовною заявою до Приватного
підприємства "Консалтпартнер", якою
просить, стягнути з рахунків
Приватного підприємства
"Кронсалтпартнер" на користь бюджету
податковий борг у розмірі 43044, 14 грн..

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
вказує наступне. В ході проведення
перевірок даних, задекларованих у
податковій звітності у позивача
виявлено податковий борг у вигляді
несплати податку на додану вартість,
санкції по податку на додану вартість,
санкції по податку на прибуток, а також
пені в загальній сумі 43044,14 грн..

31 січня 2014 року на адресу суду надійшло
клопотання від представника позивача,
в якому останній просить розглянути
справу без його участі за наявними
письмовими доказами (а.с. 61).

В судові засідання, що проходили 20
січня 2014 року та 31 січня 2014 року
відповідач не забезпечив явку свого
представника, хоча судом вживалися
заходи щодо виклику відповідача, що
передбачені Главою 3 Розділу II КАС
України. Відповідачем не надано суду
заперечень проти позову та інших
доказів, які у нього є.

Відповідно до статті 47 КАС
України особами, які беруть участь у
справі, є сторони, треті особи,
представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1
КАС України, у зв'язку з неявкою у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

З'ясувавши всі обставини у справі та
перевіривши їх належними та
допустимими доказами суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що Приватне
підприємства "Консатпартнер" 08 червня
2006 року було зареєстроване Виконавчим
комітетом Ужгородської міської ради
Закарпатської області, про що було
видано свідоцтво про державну
реєстрацію (перереєстрацію) юридичної
особи (а.с. 9).

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, відповідач
знаходиться за адресою 88000,
Закарпатська область, м. Ужгород, вул.
М.Заньковецької, буд. 6, офіс 1 (а.с. 11).

25 жовтня 2011 року позивачем було
проведено камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість. За
результатами перевірки 25 жовтня 2011
року був складений акт № 2412/15-02/34417962
(а.с. 14), згідно якого перевіркою
встановлено порушення термінів
подання податкової звітності з податку
на додану вартість.

На підставі вказаного акта перевірки 09
листопада 2011 року позивачем було
прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" № ,
яким відповідачу визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 170 грн. -
штрафні (фінансові) санкції (а.с. 16).

Дане податкове повідомлення-рішення
було отримано представником
відповідача 25 листопада 2011 року, про що
свідчить відмітка на повідомленні про
вручення поштового відправлення (а.с.
17).

25 жовтня 2011 року позивачем було
проведено камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість. За
результатами перевірки 25 жовтня 2011
року був складений акт № 2413/15-02/34417962
(а.с. 19), згідно якого перевіркою
встановлено порушення термінів
подання податкової звітності з податку
на додану вартість.

На підставі вказаного акта перевірки 18
листопада 2011 року позивачем було
прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" № ,
яким відповідачу визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 3060 грн. -
штрафні (фінансові) санкції (а.с. 21).

Дане податкове повідомлення-рішення
було направлено відповідачу 16 січня 2012
року, однак поштове відправлення було
повернуто позивачу із зазначенням
причини повернення: "за закінченням
терміну зберігання" (а.с. 21 на звороті).

28 листопада 2011 року позивачем було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку дотримання
відповідачем строків сплати
(перерахування) податку на додану
вартість. За результатами проведеної
перевірки 28 листопада 2011 року був
складений акт № 2735/15-2 (а.с. 23), згідно
якого перевіркою встановлено
порушення строків сплати
(перерахування) податку на додану
вартість за лютий 2011 року.

На підставі вищевказаного акта
перевірки 09 грудня 2011 року позивачем
було прийнято податкове-повідомлення
рішення форми "Ш" № , яким
відповідачу визначено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 5,62 грн. - штрафні
(фінансові) санкції (а.с. 24).

Вказане податкове
повідомлення-рішення було направлено
відповідачу 16 січня 2012 року, однак
поштове відправлення було повернуто
позивачу із зазначенням причини
повернення: "за закінченням терміну
зберігання" (а.с. 25).

16 лютого 2012 року позивачем проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість. За
результатами проведеної перевірки 16
лютого 2012 року був складений акт №
356/15-2/34417962 (а.с. 26), відповідно до якого
перевіркою встановлено несвоєчасне
подання податкової звітності з податку
на додану вартість.

На підставі вказаного акта 21 березня 2012
року позивачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Ш" №,
яким відповідачу визначено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 2040 грн. - штрафні
(фінансові) санкції) (а.с. 28).

Вказане податкове
повідомлення-рішення було доставлено
відповідачу 22 березня 2012 року, про що
свідчить відмітка на повідомленні про
вручення поштового відправлення (а.с. 28
на звороті).

01 березня 2013 року позивачем проведено
документальну невиїзну перевірку
відповідача з податку на додану
вартість. За результатами проведеної
перевірки 01 березня 2013 року складено
акт № 595/15-02 (а.с. 30), відповідно до якого
перевіркою встановлено заниження суми
податкових зобов'язань за березень 2012
року у сумі 25337,60 грн.

На підставі вказаного акту позивачем 09
квітня 2013 року було прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" № ,
яким відповідачу визначено грошове
зобов'язання із податку на додану
вартість у сумі 31672 грн., в тому числі за
основним платежем у сумі 25337,60 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями у
сумі 6334,40 грн. (а.с. 32).

Дане податкове повідомлення-рішення
було направлено відповідачу 16 травня
2013 року, однак поштове відправлення
було повернуто позивачу із зазначенням
причини повернення: "за закінченням
терміну зберігання" (а.с. 33).

21 березня 2012 рок позивачем проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість. За
результатами проведеної перевірки 21
березня 2012 року було складено акт №
37/15-2/34417962 (а.с. 34), відповідно до якого
перевіркою встановлено несвоєчасне
подання податкової звітності з податку
на додану вартість.

На підставі даного акту 06 квітня 2012
року позивачем було прийнято
податкове-повідомлення рішення форми
"Р" № , яким відповідачу визначено
грошове зобов'язання із податку на
додану вартість у сумі 2040 грн. - штрафні
(фінансові) санкції (а.с. 36).

Вказане податкове
повідомлення-рішення було направлено
відповідачу 10 квітня 2012 року, однак
поштове відправлення було повернуто
позивачу із зазначенням причини
повернення: "за закінченням терміну
зберігання" (а.с. 37).

16 грудня 2011 року позивачем проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість. За
результатами проведеної перевірки 16
грудня 2011 року складено акт №3043/15-1 (а.с.
39), відповідно до якого перевіркою
встановлено, що платником порушено
терміни подання податкової звітності з
податку на прибуток.

На підставі вказаного акту позивачем 04
січня 2012 року прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" №,
яким відповідачу визначено грошове
зобов'язання із податку на прибуток у
сумі 2040 грн. - штрафні (фінансові)
санкції (а.с. 41).

Зазначене податкове
повідомлення-рішення було отримано
представником відповідача 13 січня 2012
року, про що свідчить відмітка на
повідомленні про вручення поштового
відправлення (а.с. 41 на звороті).

06 грудня 2011 року позивачем було
винесено податкову вимогу форми «Ю», №
831, в якій зазначено, що загальна сума
податкового боргу платника податків за
узгодженими грошовими зобов'язаннями
станом на 06 грудня 2011 року становить 3166,
15 грн., в тому числі, основний платіж - 0,00
грн., штрафні (фінансові) санкції - 3166, 15
грн. Дану податкову вимогу представник
відповідача отримав 06 грудня 2011 року
(а.с. 43).

Також відповідно до статті 129 пункту 129.1
підпункту 129.1.1 Податкового кодексу
України, відповідачеві була нарахована
пеня у розмірі 942,88 грн., що
підтверджується обліковою карткою
(а.с.а.с. 44, 66).

Відповідно до облікової картки у
позивача була переплата з податку на
додану вартість у сумі 63.85 грн., та з
податку на прибуток у розмірі 362,45 грн.
(а.с. а.с. 69-70).

Податковий борг в сумі 43044,14 грн.
підтверджується також довідкою
Державної податкової інспекції у м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області від
17 грудня 2013 року №959/9/07-01-11-01(а.с. 8) та
обліковою карткою платника (а.с. а.с.
44-45).

Відповідно до статті 14 пункту 14.1
підпункту 14.1.39 Податкового кодексу
України, грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1
підпункту 14.1.175 Податкового кодексу
України, податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 46 пункту 46.1
Податкового кодексу України, податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до статті 49 пункту 49.1
Податкового кодексу України, податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків.

Відповідно до статті 54 пункту 54.3
підпунктів 54.3.1 Податкового кодексу
України, контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, якщо платник
податків не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію.

Відповідно до статті 54 пункту 54.3
підпункту 54.3.2 Податкового кодексу
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Відповідно до статті 57 пункту 57.3
Податкового кодексу України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідно до статті 120 пункту 120.1
Податкового кодексу України, неподання
або несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання. Ті самі дії,
вчинені платником податків, до якого
протягом року було застосовано штраф
за таке порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень
за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Відповідно до статті 129 пункту 129.1
підпункту 129.1.1 Податкового кодексу
України, після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Відповідно до статті 129 пункту 129.4 пеня,
визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1
цієї статті, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1
підпункту 20.1.34 Податкового кодексу
України, органи Державної податкової
служби мають право, зокрема звертатися
до суду щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговують такого
платника, на суму податкового боргу або
його частини.

Оскільки відповідачем порушено
встановлені законодавством граничні
терміни подання декларацій по податку
на додану вартість та податку на
прибуток, а також занижено суму, що за
результатами звітного (податкового)
періоду підлягає сплаті платником
податку до бюджету, зважаючи на вказані
норми Податкового кодексу України,
враховуючи обставини, встановлені
судом, позовні вимоги слід
задовольнити.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 160-163 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області до Приватного підприємства
"Консалтпартнери" про стягнення
податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства
"Консалтпартнери" (в(88000, Закарпатська
область, м. Ужгород, вул. Заньковецької,
будинок 6, офіс 1, ) з
коштів, які перебувають у його
власності, в тому числі коштів з
рахунків у банках, обслуговуючих
Приватне підприємство
"Консалтпартнер", податковий борг у
розмірі 43044,14 (сорока трьох тисяч сорока
чотирьох. 14 коп.) грн..

Постанова суду може бути
оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У випадках,
встановлених статтею 167 частиною 4
цього Кодексу десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко