Справа № 811/1293/13-а
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2013-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2013 року
Справа № 811/1293/13-а

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі судді
Черниш О.А., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ТВК "Укрцентр" до
Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТВК "Укрцентр"
(надалі - ТОВ "ТВК "Укрцентр") звернулося
до суду з позовом до Світловодської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби (надалі -
Світловодська ОДПІ Кіровоградської
області ДПС) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 05.04.13, № від 05.04.13.

Позов мотивовано тим, що вказані
податкові повідомлення-рішення
винесені відповідачем на підставі акту
№168/2200/36865203 від 25.03.13 про результати
позапланової невиїзної перевірки
позивача з питань достовірності
вчинених правочинів з ТОВ "Поштовий
магазин" за липень 2011 року, ТОВ "Гарбол"
за жовтень 2011 року, ТОВ "Єврокард" за
грудень 2011 року, ТОВ "Сталь-Інвест-Груп"
за вересень 2012 року, ТОВ "Неотрейд Хом"
за травень 2012 року, яким встановлено
неможливість реального здійснення
фінансово-господарських операцій між
позивачем та
підприємствами-контрагентами,
нікчемність правочинів, укладених між
ними, та безпідставне формування
податкового кредиту та витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток
підприємств. Позивач, стверджуючи, що
такі висновки акту перевірки не
відповідають фактичним даним про
характер його взаємовідносин з ТОВ
"Поштовий магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ
"Єврокард", ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" щодо поставки
товарів, які підтверджені належними
первинними документами, посилаючись на
відсутність судових рішень про
визнання недійсними укладених угод,
наполягає на правомірності формування
ним даних податкового обліку, що не
визнаються відповідачем. З цих підстав,
а також посилаючись на помилки в акті
перевірки та невідповідність спірних
податкових повідомлень-рішень вимогам
п.58.1 ст.58 ПК України, просить суд
визнати їх протиправними та скасувати.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві,
та надані у справу матеріали і
документи.

Представники відповідача у письмових
запереченнях та у судовому засіданні
позов не визнали, стверджуючи, що
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств, та
податковий кредит з ПДВ сформовані
позивачем за правочинами з ТОВ
"Поштовий магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ
"Єврокард", ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп", які фактично між
ними не здійснювалися. Так, у ході
проведення перевірки позивача не
встановлено факту передачі товарів від
продавців до позивача, у зв'язку з
відсутністю первинних документів, які
б підтверджували приймання -передачу,
транспортування, зберігання товарів.
Посилаючись також на результати
перевірок цих контрагентів, якими
встановлено відсутність поставок
товарів, наполягали на правомірності
висновків акту перевірки позивача та
оскаржуваних ним податкових
повідомлень - рішень. У зв'язку з цим,
просили суд у позові відмовити.

Сторони у судове засідання 17.09.13 не
прибули, подавши до суду заяви про
розгляд справи без участі їхніх
представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши справу у порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами, суд встановив такі
обставини та дійшов до таких висновків.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТВК "Укрцентр" з 17.12.09
зареєстроване як юридична особа (а.с. 24,
т.1), перебуває на податковому обліку в
Світловодській ОДПІ Кіровоградської
області ДПС.

Посадовими особами Світловодської
ОДПІ Кіровоградської області ДПС
відповідно до наказу №256 від 22.03.13 (а.с.
50-51, т.1) проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
"ТВК "Укрцентр" з питань достовірності
вчинених правочинів з контрагентом ТОВ
"Поштовий магазин" за липень 2011 року,
ТОВ "Гарбол" за жовтень 2011 року, ТОВ
"Єврокард" за грудень 2011 року, ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" за вересень 2012 року,
ТОВ "Неотрейд Хом" за травень 2012 року, за
наслідками якого складено акт
перевірки №168/2200/36865203 від 25.03.13 (а.с. 52-65,
т.1).

Висновками акту перевірки встановлено
порушення позивачем:

- п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток у сумі 391 667 грн., у т.ч. за ІІІ
квартал 2011 року на суму 90 083 грн., за ІV
квартал 2011 року на суму 210 576 грн., за ІІ
квартал 2012 року на суму 44 888 грн., за ІІІ
квартал 2012 року на суму 46 120 грн.;

- п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201, розділу ХХ
підрозділу 2 п.11 Податкового кодексу
України, в частині завищення сум
податкового кредиту по податку на
додану вартість в сумі 348 116,92 грн., в т.ч.:
липень 2011 року - 78 333,33 грн., жовтень 2011
року - 109 592, 67 грн., грудень 2011 року - 73 516,92
грн., травень 2012 року - 42 750 грн., вересень
2012 року - 43 924 грн.

На підставі цього акту Світловодською
ОДПІ Кіровоградської області ДПС
винесено такі податкові
повідомлення-рішення:

- форми "Р" № від 05.04.13, яким
позивачеві згідно з п.54.3 ст.54 ПК України
та відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств за
основним платежем на суму 391 667 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями на
суму 97 916,75 грн., усього - 489 583,75 грн. (а.с.
22, т.1).

- форми "Р" № від 05.04.13, яким
позивачеві згідно з п.54.3 ст.54 ПК України
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ за основним платежем на суму 348116,92
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями на суму 87 029, 23 грн., усього - 435
146,15 грн. (а.с. 23, т.1).

Перевіряючи правомірність спірних
податкових повідомлень - рішень, суд
виходив з того, що предметом спору є
висновки податкового органу про
неправомірність формування позивачем
даних податкового обліку, у яких
відображені взаємовідносини з ТОВ
"Поштовий магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ
"Єврокард", ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп".

Виявлені порушення податкового
законодавства, які стали підставою для
коригування даних податкового обліку
позивача, кваліфіковані податковим
органом за п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1
ст.139, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України, і полягали в тому, що
позивач сформував витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
підприємств, та податковий кредит з
податку на додану вартість за
господарськими операціями з суб'єктами
господарювання, які фактично не
здійснювалися та документально не
підтверджені.

Пунктом 138.1 статті 138 Податкового
кодексу України передбачено, що
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Пунктом 138.4 статті 138 ПК України
передбачено, що витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг,
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому визнано доходи від
реалізації таких товарів, виконаних
робіт, наданих послуг.

При цьому, згідно з підпунктом 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 ПК України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій зокрема з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
(пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу. У разі коли на
момент перевірки платника податку
контролюючим органом суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України
передбачено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Відсутність
факту реєстрації платником податку -
продавцем товарів/послуг податкових
накладних в Єдиному реєстрі податкових
накладних та порушення порядку
заповнення податкової накладної не дає
права покупцю на включення сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту та не звільняє продавця від
обов'язку включення суми податку на
додану вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Як передбачено пунктом 44.1 статті 44 ПК
України, для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення,
воднораз під господарською операцією
слід розуміти дію або подію, яка
викликає зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

За змістом статті 4 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в України", одним із
принципів бухгалтерського обліку є
превалювання сутності над формою -
операції обліковуються відповідно до
їх сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в України"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Порядок створення, прийняття і
відображення у бухгалтерському обліку
первинних документів регулюється
Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 №88, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 05.06.95 за
№168/704 (надалі - Положення №88).

Пунктом 1.2 Положення №88 передбачено, що
господарські операції відображаються
у бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи. (пункт 2.2
Положення №88).

Згідно з пунктами 2.4, 2.5 Положення №88
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції. Залежно від
характеру операції та технології
обробки даних до первинних документів
можуть бути включені додаткові
реквізити: ідентифікаційний код
підприємства, установи з Державного
реєстру, номер документа, підстава для
здійснення операцій, дані про документ,
що засвідчує особу-одержувача тощо.
Документ має бути підписаний особисто,
а підпис може бути скріплений печаткою.

Забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам. (п.2.16 Положення №88).

Суд зауважує, що правові наслідки у
вигляді виникнення права платника
податку на формування витрат для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або податкового
кредиту з податку на додану вартість
можуть мати лише реально вчинені
господарські операції, тобто ті, що
пов'язані з рухом активів, зміною
зобов'язань чи власного капіталу
платника податків. При цьому
господарські операції мають бути
відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту.
Відповідні документи мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.
Отже, на підтвердження даних
податкового обліку можуть прийматися
лише достовірні первинні документи,
які складені в разі фактичного
здійснення господарської операції.

У ході судового розгляду справи
представник позивача посилався на те,
що дані податкового обліку ТОВ "ТВК
"Укрцентр", у яких відображені
взаємовідносини з ТОВ "Поштовий
магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ "Єврокард",
ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп", що не визнаються
відповідачем, підтверджені належними
первинними документами, копії яких
надав суду.

Так, на підтвердження взаємовідносин з
ТОВ "Поштовий магазин", за якими у
податковій декларації з ПДВ за липень
2011 року сформовано податковий кредит у
розмірі 78333,33грн. (а.с. 171-194, т.3), а у
податковій декларації з податку на
прибуток підприємства за ІІІ квартали
2011 року - сформовано витрати, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, у розмірі 391 667 грн. (а.с. 48
- 52, т.4), позивач надав суду копії таких
документів:

- договір поставки №13/07 від 13.07.11, за
умовами якого ТОВ "Поштовий магазин"
(постачальник) зобов'язується
поставити, а ТОВ "ТВК "Укрцентр"
(покупець) прийняти й оплатити товар -
плівку поліетиленову, у кількості,
якості й асортименті, зазначеним у
специфікаціях (заявках), що
виставляються покупцем і є частиною
його договору з моменту їх підписання
повноважними представниками сторін.
Загальна вартість договору становить
470 000 грн. (а.с. 75-78, т.1);

- рахунок-фактура №107 від 13.07.11,
видаткова накладна №206 від 13.07.11,
податкова накладна №206 від 13.07.11 про
поставку плівки вагою 13 843, 76 кг
вартістю 221 500 грн., у т.ч. ПДВ - 36 916, 69
грн. (а.с 79, 81, 84, т.1);

- рахунок-фактура №146 від 25.07.11,
видаткова накладна №279 від 25.07.11,
податкова накладна №279 від 25.07.11 про
поставку плівки вагою 15 535, 12 кг
вартістю 248 499, 84 грн., у т.ч. ПДВ - 41 416, 64
грн. (а.с. 80, 82, 83, т.1);

- квитанції до прибуткових касових
ордерів ТОВ "Поштовий магазин": №1 від
01.07.11, №2 від 04.07.11, №3 від 05.07.11, №4 від
06.07.11, №5 від 07.07.11, №6 від 07.07.11, №7 від
11.07.11, №8 від 12.07.11, №9 від 13.07.11, №10 від
14.07.11, №11 від 15.07.11, №12 від 18.07.11, №13 від
19.07.11, №14 від 20.07.11, №15 від 21.07.11, №16 від
22.07.11, №17 від 25.07.11, №18 від 26.07.11, №19 від
27.07.11, №20 від 28.07.11, №21 від 29.07.11, №22 від
30.07.11, №23 від 01.08.11, №24 від 02.08.11, №25 від
03.08.11, №26 від 05.08.11, №27 від 08.08.11, №28, від
09.08.11, №29 від 10.08.11, №30 від 11.08.11, №31 від
12.08.11, №32 від 15.08.11, №33 від 16.08.11, №34 від
17.08.11, №35 від 18.08.11, №36 від 19.08.11, №37 від
22.08.11, №38 від 23.08.11, №39 від 25.08.11, №40 від
26.08.11, №41 від 29.08.11, №42 від 30.08.11, №43 від
31.08.11, №44 від 01.09.11, №45 від 02.09.11, №46 від
05.09.11, №47 від 06.09.11 по 10000 грн. на загальну
суму 470 000 грн. (а.с. 85-96, т.1).

На підтвердження взаємовідносин з ТОВ
"Гарбол", за якими у податковій
декларації з ПДВ за жовтень 2011 року
позивачем сформовано податковий
кредит у розмірі 109 592, 67 грн. (а.с. 195-203,
т.3), а у податковій декларації з податку
на прибуток підприємства за 2011 рік -
сформовано витрати, що враховуються
при визначенні об'єкта оподаткування, у
розмірі 547 960 грн. (а.с. 236 - 240, т.3), позивач
надав суду копії таких документів:

- договір поставки №10/11-86 від 03.10.11, за
умовами якого ТОВ "Гарбол"
(постачальник) зобов'язується
поставити, а ТОВ "ТВК "Укрцентр"
(покупець) прийняти й оплатити товар -
щебінь фр.5-10, у кількості, якості й
асортименті, зазначеним у
специфікаціях (заявках), що
виставляються покупцем і є частиною
його договору з моменту їх підписання
повноважними представниками сторін.
Загальна вартість договору становить
657 556 грн. (а.с. 97-100, т.1);.

- рахунок-фактура №3177 від 25.10.11,
видаткова накладна №3177-Р від 25.10.11,
податкова накладна №3177 від 25.10.11 про
поставку щебеня вагою 2171, 986 т вартістю
215 852 грн., у т.ч. ПДВ - 35 975,33 грн. (а.с. 101, 106,
109, т. 1);

- рахунок-фактура №3223 від 28.10.11,
видаткова накладна №3223-Р від 28.10.11,
податкова накладна №3223 від 28.10.11 про
поставку щебеня вагою 1207, 486 т вартістю
120 000 грн., у т.ч. ПДВ - 20 000 грн. (а.с. 103, 104,
107, т. 1);

- рахунок-фактура №3297 від 31.10.11,
видаткова накладна №3297-Р від 31.10.11,
податкова накладна №3297 від 31.10.11 про
поставку щебеня вагою 3 237, 110 т
вартістю 321 704 грн. у т. ч. ПДВ - 53 617,33 грн.
(а.с. 102, 105, 108, т. 1).

- квитанції до прибуткових касових
ордерів ТОВ "Гарбол": №1 від 03.11.11, №2 від
04.11.11, №3 від 05.11.11, №4 від 07.11.11, №5 від
08.11.11, №6 від 09.11.11, №7 від 10.11.11, №8 від
11.11.11, №9 від 12.11.11, №10 від 14.11.11, №11 від
15.11.11, №12 від 16.11.11, №13 від 17.11.11, №14 від
18.11.11, №15 від 19.11.11, №16 від 21.11.11, №17 від
22.11.11, №18, від 23.11.11, №19 від 24.11.11, №20 від
25.11.11, №21 від 26.11.11, №22 від 28.11.11, №23 від
29.11.11, №24 від 30.11.11, №25 від 01.12.11, №26 від
02.12.11, №27 від 03.12.11, №28 від 05.12.11, №29 від
06.12.11, №30 від 07.12.11, №31 від 08.12.11, №32 від
09.12.11, №33 від 10.12.11, №34 від 12.12.11, №35 від
13.12.11, №36 від 14.12.11, №37 від 15.12.11, №38 від
16.12.11, №39 від 17.12.11, №40 від 19.12.11, №41 від
20.12.11, №42 від 21.12.11, №43 від 22.12.11, №44 від
23.12.11, №45 від 24.12.11, №46 від 26.12.11, №47 від
27.12.11, №48 від 28.12.11, №49 від 29.12.11, №50 від
30.12.11, №51 від 03.01.12, №52 від 04.01.12, №53 від
05.01.12, №54 від 06.01.12, №55 від 09.01.12, №56 від
10.01.12, №57 від 11.01.12, №58 від 12.01.12, №59 від
13.01.12, №60 від 14.01.12, №61 від 16.01.12, №62 від
17.01.12, №63 від 18.01.12, №64 від 19.01.12, №65 від
19.01.12 на суму 10 000 грн., та №66 від 20.01.12 на
суму 7 556 грн., усього - 657 556 грн. (а.с.
110-126, т.1).

На підтвердження взаємовідносин з ТОВ
"Єврокард", за якими у податковій
декларації з ПДВ за грудень 2011 року
сформовано податковий кредит у розмірі
73516, 92 грн. (а.с. 206-213, т.3), а у податковій
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2011 рік - сформовано
витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, у
розмірі 367 584 грн. (а.с. 236 - 240, т.3),
позивач надав суду копії таких
документів:

- договір поставки №43-12-2011 від 29.11.11, за
умовами якого ТОВ "Єврокард"
(постачальник) зобов'язується
поставити, а ТОВ "ТВК "Укрцентр"
(покупець) прийняти й оплатити товар -
плівку поліетиленову, у кількості,
якості й асортименті, зазначеним у
специфікаціях (заявках), що
виставляються покупцем і є частиною
його договору з моменту їх підписання
повноважними представниками сторін.
Загальна вартість договору становить
441 101,50 грн. (а.с. 127-130, т.1);

- рахунок-фактура №506 від 16.12.11,
податкова накладна №585 від 16.12.11,
видаткова накладна №585 від 23.01.12 про
поставку поліетиленової плівки вагою 27
569, 53 кг вартістю 441 101,50 грн., у т.ч. ПДВ -
73 516,92 грн. (а.с. 131-133, т.1);

- квитанції до прибуткових касових
ордерів ТОВ "Єврокард": №1 від 01.12.11, №2
від 02.12.11, №3 від 05.12.11, №4 від 06.12.11, №5 від
07.12.11, №6 від 08.12.11, №7 від 09.12.11, №8 від
12.12.11, №9 від 13.12.11, №10 від 14.12.11, №11 від
15.12.11, №12 від 16.12.11, №13 від 19.12.11, №14 від
20.12.11, №15 від 21.12.11, №16 від 22.12.11, №17 від
23.12.11, №18, від 26.12.11, №19 від 27.12.11, №20 від
28.12.11, №21 від 29.12.11, №22 від 30.12.11, №23 від
03.01.12, №24 від 04.01.12, №25 від 05.01.12, №26 від
06.01.12, №27 від 09.01.12, №28 від 10.01.12, №29 від
11.01.12, №30 від 12.01.12, №31 від 13.01.12, №32 від
16.01.12, №33 від 17.01.12, №34 від 18.01.12, №35 від
19.01.12, №36 від 20.01.12, №37 від 23.01.12, №38 від
24.01.12, №39 від 25.01.12, №40 від 26.01.12, №41 від
27.01.12, №42 від 30.01.12, №43 від 31.01.12, №44 від
01.02.12 на суму 10 000 грн. та №45 від 02.02.12 на
суму 1 101, 50 грн., усього - 441 101,50 грн. (а.с.
134-145, т.1).

На підтвердження взаємовідносин з ТОВ
"Неотрейд Хом", за якими у податковій
декларації з ПДВ за травень 2012 року
позивачем сформовано податковий
кредит у розмірі 42750 грн. (а.с. 214-222, т. 3), а
у податковій декларації з податку на
прибуток підприємства за І півріччя 2012
року - сформовано витрати, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, у розмірі 213750 грн. (а.с. 61
- 64, т.4), позивач надав суду копії таких
документів:

- договір поставки №0501/12 від 03.05.12, за
умовами якого ТОВ "Неотрейд Хом"
(постачальник) зобов'язується
поставити, а ТОВ "ТВК "Укрцентр"
(покупець) прийняти й оплатити товар -
плівку поліетиленову, у кількості,
якості й асортименті, зазначеним у
специфікаціях (заявках), що
виставляються покупцем і є частиною
його договору з моменту їх підписання
повноважними представниками сторін.
Загальна вартість договору становить
256 500 грн.(а.с. 146-149, т.1);

- рахунок-фактура №05031/21 від 03.05.12,
видаткова накладна №05031/21 від 03.05.12,
податкова накладна №411 від 03.05.12 про
поставку поліетиленової плівки вагою
3562, 20 кг вартістю 57 000 грн., в т. ч. ПДВ - 9
500 грн. (а.с. 150, 155, 163, т. 1);

- рахунок-фактура №0511/01 від 11.05.12,
видаткова накладна №0511/01 від 11.05.12,
податкова накладна №412 від 11.05.12 про
поставку поліетиленової плівки вагою
3525 кг вартістю 56 400 грн., в т. ч. ПДВ - 9 400
грн. (а.с. 153, 156, 161, т. 1);

- рахунок-фактура №0514/10 від 14.05.12,
видаткова накладна №0514/10 від 14.05.12,
податкова накладна №413 від 14.05.12 про
поставку поліетиленової плівки вагою
3662, 50 кг вартістю 58 600 грн., в т. ч. ПДВ - 9
766,67 грн. (а.с. 151, 159, т. 1);

- рахунок-фактура №0516/01 від 16.05.12,
видаткова накладна №0516/01 від 16.05.12,
податкова накладна №414 від 16.05.12 про
поставку поліетиленової плівки вагою
3512, 50 кг вартістю 56 200 грн., в т. ч. ПДВ - 9
766,67 грн. (а.с. 151, 159,162, т. 1);

- рахунок-фактура №0521/01 від 21.05.12,
видаткова накладна №0521/01 від 21.05.12,
податкова накладна №416 від 21.05.12 про
поставку поліетиленової плівки вагою
1768, 75 кг вартістю 28 300 грн., в т. ч. ПДВ - 4
716,67 грн. (а.с. 152, 158, 164, т. 1).

- квитанції до прибуткових касових
ордерів ТОВ "Неотрейд Хом": №1 від 03.05.12,
№2 від 04.05.12, №3 від 07.05.12, №4 від 08.05.12, №5
від 10.05.12, №6 від 11.05.12, №7 від 14.05.12, №8 від
15.05.12, №9 від 16.05.12, №10 від 17.05.12, №11 від
18.05.12, №12 від 21.05.12, №13 від 22.05.12, №14 від
23.05.12, №15 від 24.05.12, №16 від 25.05.12, №17 від
28.05.12, №18 від 29.05.12, №19 від 30.05.12, №20 від
31.05.12, №21 від 01.06.12, №22 від 04.06.12, №23 від
05.06.12, №24 від 06.06.12, №25 від 07.06.12 на суму
10000 грн. та №26 від 08.06.12 на суму 6 500 грн.,
усього - 256 500 грн. (а.с. 165-171, т.1).

На підтвердження взаємовідносин з ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп", за якими у
податковій декларації з ПДВ за
вересень 2012 року сформовано податковий
кредит у розмірі 43 924 грн. (а.с. 223-232, т. 3),
а у податковій декларації з податку на
прибуток підприємства за ІІІ квартали
2012 року - сформовано витрати, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, у розмірі 219 620 грн. (а.с.
65 - 68, т.4), позивач надав суду копії таких
документів:

- договір поставки №11-02/0912 від 06.09.12, за
умовами якого ТОВ "Сталь-Інвест-Груп"
(постачальник) зобов'язується
поставити, а ТОВ "ТВК "Укрцентр"
(покупець) прийняти й оплатити товар -
плівку поліетиленову, у кількості,
якості й асортименті, зазначеним у
специфікаціях (заявках), що
виставляються покупцем і є частиною
його договору з моменту їх підписання
повноважними представниками сторін.
Загальна вартість договору становить
263 544 грн. (а.с. 172-175, т.1);

- рахунок - фактура №115 від 11.09.12,
видаткова накладна №РН-0911/03 від 11.09.12,
податкова накладна №79 від 11.09.12 про
поставку поліетиленової плівки вагою
3668, 75 кг вартістю 58 700 грн., у т.ч. ПДВ - 9
783,33 грн. (а.с. 176, 185, 186, т.1);

- рахунок - фактура №120 від 13.09.12,
видаткова накладна №РН-0913/04 від 13.09.12,
податкова накладна №80 від 13.09.12 про
поставку поліетиленової плівки вагою
3294, 38 кг вартістю 52 710 грн., у т.ч. ПДВ - 8 785
грн. (а.с. 177,184, 187, т.1);

- рахунок - фактура №121 від 14.09.12,
видаткова накладна №РН-0914/04 від 14.09.12,
податкова накладна №81 від 14.09.12 про
поставку поліетиленової плівки вагою
3437, 50 кг вартістю 55 000 грн., у т.ч. ПДВ - 9
166,67 грн. (а.с. 178, 183, 188, т.1);

- рахунок - фактура №132 від 19.09.12,
видаткова накладна №РН-0919/04 від 19.09.12,
податкова накладна №82 від 19.09.12 про
поставку поліетиленової плівки вагою
3325 кг вартістю 53 200 грн., у т.ч. ПДВ - 8 860,67
грн. (а.с. 179, 182, 189, т.1);

- рахунок - фактура №132/2 від 20.09.12,
видаткова накладна №0920/06 від 20.09.12,
податкова накладна №83 від 20.09.12 про
поставку поліетиленової плівки вагою
2745, 88 кг вартістю 43 934 грн., у т.ч. ПДВ - 7
322,33 грн. (а.с. 180, 181, 190, т.1);

- квитанції до прибуткових касових
ордерів ТОВ "Сталь-Інвест-Груп": №1/09 від
06.09.12, №2/09 від 07.09.12, №3/09 від 08.09.12, №4/09
від 10.09.12, №5/09 від 11.09.12, №6/09 від 12.09.12,
№7/09 від 13.09.12, №8/09 від 14.09.12, №9/09 від
15.09.12, №10/09 від 17.09.12, №11/09 від 18.09.12, №12/09
від 19.09.12, №13/09 від 20.09.12, №14/09 від 21.09.12,
№15/09 від 22.09.12, №16/09 від 24.09.12, №17/09 від
25.09.12, №18/09 від 26.09.12, №19/09 від 27.09.12, №20/09
від 28.09.12, №21/09 від 29.09.12, №22/09 від 01.10.12,
№23/09 від 02.10.12, №24/09 від 03.10.12, №25/09 від
04.10.12, №26/09 від 05.10.12 на суму 10 000 грн. та
№27/09 від 06.10.12 на суму 3 544 грн., усього - 263
544 грн. (а.с. 191-197, т.1).

Як вбачається з акту перевірки
№168/2200/36865203 від 25.03.13 та підтверджено
поясненнями у судовому засіданні
представника позивача - ГДПРІ
Світловодської ОДПІ Кіровоградської
області ДПС Зубкової Я.О., яка проводила
перевірку, до перевірки податковому
органу позивач надав лише копії
податкових накладних, виписаних ТОВ
"Поштовий магазин", ТОВ "Єврокард", ТОВ
"Неотрейд Хом", ТОВ "Сталь-Інвест-Груп".
Інші документи, які б підтверджувати
факт передачі товарів від продавців до
покупця, їх оплату, транспортування та
зберігання, надані до перевірки не
були.

Судом установлено, що проведенню
документальної перевірки позивача, за
наслідками якої винесені спірні
податкові повідомлення-рішення,
передувало направлення на його адресу
Світловодською ОДПІ Кіровоградської
області ДПС запитів про надання
пояснень з документальним
підтвердженням взаємовідносин з
вказаними контрагентами, а саме: запит
№941/10/22-07 від 18.02.13 щодо ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" за вересень 2012 року;
запит №1095/10/22-07 від 25.02.13 щодо ТОВ
"Поштовий магазин" за липень 2011 року,
щодо ТОВ "Гарбол" за жовтень 2011 року,
щодо ТОВ "Єврокард" за грудень 2011 року;
запит №1115/10-22-027 від 25.02.13 щодо ТОВ
"Неотрейд Хом" за травень 2012 року (а.с.
36-38, т.4). Отримавши ці запити 25.02.13,
позивач надав податковому органу
відповідь №01/0257 від 26.02.13 про те, що
документи 10.09.12 викрадені, на даний час
підприємством відновлюються, а тому
просить на підставі п.44.5 ст.44 ПК України
надати встановлений 90-денний строк для
відновлення документів. (а.с. 39, т.4)
Наступною відповіддю №03/0307 від 18.03.13
позивач повідомив Світловодську ОДПІ
про наявність договірних відносин між
ним та контрагентами ТОВ "Поштовий
магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ "Єврокард",
ТОВ "Неотрейд Хом" та придбання товарів
у них, навівши перелік отриманих
податкових накладних та зазначивши, що
товар придбаний для власних потреб і
далі не був реалізований. (а.с. 40, т.4)
Щодо ТОВ "Гарбол" позивач 19.03.13
повідомив податковий орган про те, що
він мав взаємовідносини з цим
контрагентом у жовтні 2011 року, але не
має можливості надати копії
підтверджуючих документів, оскільки
10.09.12 документи були викрадені. (а.с. 41,
т.4)

Ненадання податковому органу на його
запит документального підтвердження
взаємовідносин позивача з ТОВ
"Поштовий магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ
"Єврокард", ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" стало приводом для
призначення документальної
позапланової перевірки на підставі
п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України. (а.с. 50 -51, т.1)

Пунктом 44.3 статті 44 ПК України
передбачено, що платники податків
зобов'язані забезпечити зберігання
документів, визначених у пункті 44.1 цієї
статті, а також документів, пов'язаних
із виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності.

У разі ліквідації платника податків
документи, визначені у пункті 44.1 цієї
статті, за період діяльності платника
податків не менш як 1095 днів, що
передували даті ліквідації платника
податків, в установленому
законодавством порядку передаються до
архіву.

Згідно з пунктом 44.5 статті 44 ПК України
у разі втрати, пошкодження або
дострокового знищення документів,
зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї
статті, платник податків зобов'язаний у
п'ятиденний строк з дня такої події
письмово повідомити орган державної
податкової служби за місцем обліку в
порядку, встановленому цим Кодексом
для подання податкової звітності, та
митний орган, яким було здійснено митне
оформлення відповідної митної
декларації.

Платник податків зобов'язаний
відновити втрачені документи протягом
90 календарних днів з дня, що настає за
днем надходження повідомлення до
органу державної податкової служби,
митного органу.

У разі неможливості проведення
перевірки платника податків у
випадках, передбачених цим підпунктом,
терміни проведення таких перевірок
переносяться до дати відновлення та
надання документів до перевірки в
межах визначених цим підпунктом
строків.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК
України у разі якщо до закінчення
перевірки або у терміни, визначені в
абзаці другому пункту 44.7 цієї статті
платник податків не надає посадовим
особам контролюючого органу, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Абзацом 2 пункту 44.7 статті 44 ПК України
передбачено, що протягом трьох робочих
днів з дня отримання акта перевірки
платник податків має право надати до
контролюючого органу, що призначив
перевірку, документи, визначені в акті
перевірки як відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
відповідальність за організацію
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
документів.

Згідно з пунктом 6.10 Положення №88 у разі
пропажі або знищення первинних
документів, облікових регістрів і
звітів керівник підприємства, установи
письмово повідомляє про це
правоохоронні органи та наказом
призначає комісію для встановлення
переліку відсутніх документів та
розслідування причин їх пропажі або
знищення. Для участі в роботі комісії
запрошуються представники слідчих
органів, охорони і державного
пожежного нагляду. Результати роботи
комісії оформляються актом, який
затверджується керівником
підприємства, установи. Копія акта
надсилається органу, в сфері
управління якого перебуває
підприємство, установа, а також
державній податковій інспекції -
підприємствами та місцевому
фінансовому органу - установами, в
10-денний строк.

Як установлено судом, позивач,
стверджуючи про викрадення 10.09.12 у
нього первинних документів, на
підставі яких ним вівся облік доходів,
витрат та інших показників, пов'язаних
з визначенням об'єктів оподаткування
та податкових зобов'язань за 2011 -2012
роки, у т.ч. по взаємовідносинах з ТОВ
"Поштовий магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ
"Єврокард", ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп", не повідомив
податковий орган про втрату
(викрадення) у нього первинних
документів у строк, передбачений
пунктом 44.5 статті 44 ПК України. Доказів
створення комісії для встановлення
переліку відсутніх документів, які
були викрадені (втрачені) та
потребували відновлення, позивачем
суду не надано. Після отримання акта
перевірки №168/2200/36865203 від 25.03.13, у якому
зазначено про відсутність документів,
які б підтверджувати факт передачі
товарів від продавців до покупця,
позивач у строк, установлений абзацом 2
пункту 44.7 статті 44 ПК України, не надав
податковому органу документи,
визначені в акті перевірки як відсутні.

У судовому засіданні представник
позивача пояснив суду, що надані ним до
матеріалів адміністративної справи
копії первинних документів
виготовлені з відновлених позивачем
документів. Однак, не зміг пояснити
суду, яким чином позивачем були
відновлені ці документи та повідомити
прізвища та місцезнаходження осіб, від
яких ці документи були отримані.

З огляду на ці обставини та враховуючи
приписи пункту 44.6 статті 44 ПК України,
суд прийшов до висновку, що ненадання
позивачем до перевірки податковому
органу відповідних розрахункових,
платіжних та інших первинних
документів, що підтверджують
показники, відображені у податковій
звітності, дає підстави вважати, що
такі документи були відсутні у
позивача на час складення такої
звітності.

Досліджуючи обставини виконання
спірних господарських операцій з
поставки товарів, суд виходив з того, що
реальність операцій з придбання
товарів має підтверджуватись зокрема
документами про фізичне переміщення
придбаних товарів у просторі та
документами про зберігання придбаних
товарів, а також використання їх у
власній господарській діяльності.

Проте, ні до перевірки відповідачу, ні у
ході судового розгляду справи
позивачем не надано належних та
достатніх доказів на підтвердження
транспортування (перевезення) товарів,
їх прийняття за кількістю та якістю,
виконання вантажно-розвантажувальних
робіт, зберігання товарів, руху їх по
складу, ведення складського обліку.

Вбачається, що усі договори поставки,
на які посилався позивач, містять пункт
4.1, який передбачає, що поставка товару
здійснюється на умовах DDP - склад
покупця у редакції Інкотермс 2000 року.

Відповідно до офіційних правил
тлумачення торговельних термінів
Міжнародної торгової палати
"Інкотермс" в редакції 2000 року, видання
МТП №560, які введені в дію з 01.01.00, термін
DDP "поставка зі сплатою мита" означає, що
продавець здійснює поставку покупцю
товару, який пройшов митне очищення для
імпорту, без розвантаження з будь-якого
прибулого транспортного засобу в
названому місці призначення. Продавець
несе всі витрати та ризики, пов'язані з
доставкою товару до цього місця,
включаючи (у відповідних випадках)
будь-які "мита" (під словом "мито" тут
розуміється відповідальність за
виконання та ризики виконання дій з
проходження митних процедур, а також
оплата витрат митного очищення,
податків, митних і інших зборів) на
імпорт до країни призначення.

Якщо термін EXW покладає на продавця
мінімальний обсяг обов'язків, термін DDP
передбачає максимальний обсяг
обов'язків продавця.

Продавець зобов'язаний за власний
рахунок укласти договір перевезення
товару до названого місця призначення.
Якщо конкретної точки поставки не
узгоджено або не визначено практикою
поставок, продавець може вибрати точку
в межах названого місця призначення,
яка найбільш задовольняє його цілям.

Продавець зобов'язаний надати
нерозвантажений товар у розпорядження
покупця або іншої особи, призначеної
покупцем, на будь-якому прибулому
транспортному засобі, у названому
місці призначення, в узгоджену дату або
в межах періоду, узгодженого для
поставки.

Продавець зобов'язаний дати покупцю
достатнє повідомлення про
відправлення товару, а також будь-яке
інше повідомлення, якого потребує
покупець для отримання можливості
вжити заходів, звичайно необхідних для
одержання поставки товару.

Продавець зобов'язаний, за власний
рахунок, надати покупцю делівері-ордер
і/або звичайний транспортний документ
(наприклад, оборотний коносамент,
необоротну морську накладну, документ
перевезення внутрішнім водним
транспортом, повітряну, залізничну чи
автотранспортну накладну, або
транспортні документи змішаного
перевезення), яких може потребувати
покупець для прийняття поставки товару
у відповідності зі статтями А.4/Б.4.

Покупець зобов'язаний сплатити ціну
товару у відповідності з договором
купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний
нести всі ризики втрати чи пошкодження
товару з моменту здійснення його
поставки у відповідності зі статтею А.4.

У випадку, якщо покупець вправі
визначати час у рамках узгодженого
терміну та/або пункт прийняття
поставки в межах названого місця, він
зобов'язаний дати продавцю достатнє
повідомлення про них.

Суд зазначає, що за умовами поставки DDP,
обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент вручення товару покупцеві у
названому ним місці призначення, в
узгоджену дату або в межах періоду,
узгодженого для поставки.

Проте, матеріали справи не містять
доказів погодження між позивачем та
його постачальниками ТОВ "Поштовий
магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ "Єврокард",
ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" конкретних місць
призначення, у яких товар мав були
переданий покупцю (або уповноваженій
ним особі), які визначені у договорах як
склад покупця, та дат поставки партій
товарів.

Пунктами 5.2, 5.4 наданих договорів
поставки передбачено, що зобов'язання
щодо термінів поставки, дотримання
номенклатури, кількості і якості
товару вважаються виконаними з моменту
одержання покупцем товару і підписання
акту прийому-передачі (чи інших
документів згідно з п.5.1.2)
представниками постачальника і
покупця. Право власності на куплений
товар переходить до покупця з моменту
підписання акту прийому-передачі
(видачі накладної тощо).

Відповідно до пунктів 2, 3, 6 Інструкції
про порядок реєстрації виданих,
повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України від 16.05.96 №99,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 12.06.96 за №293/1318, сировина,
матеріали, паливо, запчастини,
інвентар, худоба, насіння, добрива,
інструмент, товари, основні засоби та
інші товарно-матеріальні цінності, а
також нематеріальні активи, грошові
документи і цінні папери відпускаються
покупцям або передаються безплатно
тільки за довіреністю одержувачів.
Бланки довіреностей видаються після їх
реєстрації у Журналі реєстрації
довіреностей, який має бути
пронумерований, прошнурований та
скріплений печаткою і підписами
керівника і головного бухгалтера
підприємства. Довіреність на одержання
цінностей від постачальника за
нарядом, рахунком, договором,
замовленням, угодою або іншим
документом, що їх замінює, видається
довіреній особі під розписку і
реєструється в журналі реєстрації
довіреностей.

Згідно з пунктом 15 цієї Інструкції
відповідальність за дотримання
постачальником встановленого порядку
відпуску за довіреністю цінностей
покладається на посадових осіб
підприємства-постачальника, які мають
право підписувати первинні документи
на відпуск цінностей. Відповідальність
за своєчасне та повне оприбуткування
одержаних за виданими довіреностями
цінностей покладається на посадових
осіб, яким надано право підписувати
довіреності, а також на особу, яку
призначено для виписування і
реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей.

Між тим, позивачем не надано належних
доказів видачі довіреностей своїм
уповноваженим особам на отримання від
ТОВ "Поштовий магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ
"Єврокард", ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" товарів та
цінностей за укладеними з ними
договорами поставки. Суд критично
оцінює надану позивачем 11.07.13 копію
журналу реєстрації доручень (а.с. 69 - 72,
т.4), оскільки у судовому засіданні 17.06.13
представник позивача стверджував, що у
ТОВ "ТВК "Укрцентр" такий журнал не
вівся. У жодній з видаткових накладних
постачальників, виписаних за фактом
поставки товарів, відсутнє посилання
на довіреності ТОВ "ТВК "Укрцентр" як
одержувача товарів.

Суд відмічає, що усі договори поставки
містять також пункт 6.1, який передбачає,
що покупець зобов'язаний сплати 100 %
передоплату за товар (за кожну окрему
партію) згідно зі специфікацією,
рахунком-фактурою не пізніше 10
календарних днів (якщо інше не
погоджено сторонами додатково) з
моменту отримання рахунку-фактури.

Однак, надані позивачем суду копії
квитанцій до прибуткових касових
ордерів ТОВ "Поштовий магазин", ТОВ
"Гарбол", ТОВ "Єврокард", ТОВ "Неотрейд
Хом", ТОВ "Сталь-Інвест-Груп" про щоденне
прийняття готівки від позивача у сумах
по 10000 грн. не узгоджуються з умовами
пунктів 6.1 договорів щодо порядку
розрахунків у виді 100% передоплати.
Доказів внесення змін до цих договорів
щодо порядку оплати, як того вимагають
ст. 654 ЦК України, ст.188 ГК України,
позивачем суду не надано.

Наказом Міністерства транспорту
України від 14.10.97 №363, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 20.02.98 за
№128/2568, затверджено Правила
перевезення вантажів автомобільним
транспортом в Україні (надалі - Правила
№363), які визначають права, обов'язки і
відповідальність власників
автомобільного транспорту -
Перевізників та вантажовідправників і
вантажоодержувачів - Замовників.

Відповідно до пунктів 11.4, 11.5, 11.6, 11.7
Правил №363 оформлення перевезень
вантажів товарно-транспортними
накладними здійснюється незалежно від
умов оплати за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом). Після прийняття
вантажу згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Згідно з пунктами 13.1, 13.2 Правил №363
перевізник здає вантажі у пункті
призначення вантажоодержувачу згідно
з товарно-транспортною накладною.
Здача вантажів вантажоодержувачу у
пункті призначення по масі і кількості
місць провадиться у порядку і способом,
за якими вантажі були прийняті від
вантажовідправника (зважуванням на
вагах, обмірюванням, підрахунком місць
та ін.).

Між тим, на підтвердження факту
транспортування придбаних у ТОВ
"Поштовий магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ
"Єврокард", ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" значних обсягів
товарів, позивачем жодного доказу не
надано. Зокрема, на надано другі
екземпляри товарно-транспортних
накладних, які позивач як
вантажоодержувач, повинен був отримати
від перевізника, з метою
оприбуткування, ведення складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку щодо придбаних товарів.

У судовому засіданні представник
позивача пояснив суду, що перевезення
товарів, придбаних позивачем у ТОВ
"Поштовий магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ
"Єврокард", ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп", здійснювалося цими
постачальниками належним їм
автомобільним транспортом.
Відсутність у ТОВ "ТВК "Укрцентр"
товарно-транспортних накладних про
перевезення вантажів пояснив тим, що
позивач виступав лише посередником у
цих поставках, на його склад товари не
потрапляли, а фактичними
вантажоодержувавачами товарів були
інші суб'єкти господарювання, а саме
покупці позивача, з якими ним укладено
відповідні договори поставки, та на
склади яких товари поставлялися
постачальниками позивача. Щодо
відповіді позивача №03/0307 від 18.03.13,
наданої на запит податкового органу,
про те позивач є кінцевим споживачем
продукції, пояснив це помилкою
позивача.

Так, згідно з поясненнями представника
позивача, наданими у ході розгоялу
справи, плівка, придбана ТОВ "ТВК
"Укрцентр" у липні 2011 року у ТОВ
"Поштовий магазин", була поставлена цим
постачальником безпосередньо на склад
ПАТ ДАК "Чорноморнафтогаз", з яким
позивачем укладено договір поставки
№650 від 17.06.11 (а.с. 16 - 21, т.3), а також на
склад дочірньої компанії "Укртансгаз"
НАК "Нафтогаз України", з якою позивачем
укладено договір про закупівлю товарів
за державні кошти №110601849 від 09.12.11 (а.с. 31
- 40, т.3), на підтвердження чого надав
податкові та видаткові накладні про
поставку товарів цим покупцям та їхні
довіреності на отримання цінностей
(а.с. 22 -27, 41 - 43, 56 - 59, т.3)

Згідно з поясненнями представника
позивача, щебінь, придбаний позивачем у
жовтні 2011 року у ТОВ "Гарбол", був
поставлений цим постачальником
безпосередньо на склад ТОВ
"Днепртрансінвест", з яким позивачем
укладено договір поставки №1-12 від 30.12.09
(а.с. 6- 9, т.3), на підтвердження чого суду
надано видаткові та податкові накладні
про поставку товарів цьому покупцю (а.с.
10 -15, т.3).

Згідно з поясненнями представника
позивача, плівка, придбана позивачем у
грудні 2011 року у ТОВ "Єврокард", у травні
2012 року у ТОВ "Неотрейд Хом", у вересні
2012 року у ТОВ "Сталь-Інвест-Груп", була
поставлена безпосередньо цими
постачальником на склад дочірньої
компанії "Укртансгаз" НАК "Нафтогаз
України", з якою позивачем укладено
договір про закупівлю товарів за
державні кошти №110601849 від 09.12.11 (а.с. 31 -
40, т.3), на підтвердження чого надав
податкові та видаткові накладні про
поставку товарів цьому покупцю та його
довіреності на отримання цінностей
(а.с. 44 - 55, 60 - 64, т.3).

Дослідженням наданих суду договорів
поставки №650 від 17.06.11, №1-12 від 30.12.09,
№110601849 від 09.12.11 установлено, що на
позивача, як постачальника, за цими
договорами покладається обов'язок
поставити товар покупцям (умови DDP), або
шляхом його передання перевізнику,
призначеному ним самим (умови CPT), та
нести витрати по перевезенню товару до
названого місця призначення. Такі
умови передбачають обов'язкове
оформлення перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними, про
що наголошено у згаданих договорах.

Представник позивача, стверджуючи у
ході розгляду справи про транзитну
поставку товарів від його
постачальників (які згідно з умовами DDP
несуть усі ризики до моменту передачі
товару вантажоодержувачу) до його
покупців, минаючи його склад, на
пропозицію суду не надав
товарно-транспортні накладні про
перевезення вантажів, у яких в якості
вантажовідправника чи перевізника
значилися б його постачальники ТОВ
"Поштовий магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ
"Єврокард", ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп", в якості замовника -
ТОВ "ТВК "Укрцентр", в якості
вантажоодержувача - ПАТ ДАК
"Чорноморнафтогаз", ДК "Укртансгаз" НАК
"Нафтогаз України", ТОВ
"Днепртрансінвест".

Крім того, наведена представником
позивача схема транзитного руху
товарів, з урахуванням умов договорів
щодо моменту передачі ризиків та
витрат, пов'язаних з правом власності
на товар, обумовлює прийняття
позивачем товару від його
постачальника з одночасним переданням
ним товару його покупцеві в одному і
тому ж місці призначення - на складі
кінцевого покупця.

Між тим, дати поставок дочірній
компанії "Укртансгаз" НАК "Нафтогаз
України" партій плівки ПХВ, яка нібито
попереднього придбана позивачем у ТОВ
"Єврокард", не узгоджуються з датами
прийняття позивачем цього товару від
ТОВ "Єврокард". Так, видаткові накладні
ТОВ "ТВК "Укрцентр" за грудень 2011 року
свідчать, що ним передано товар покупцю
ДК "Укртансгаз" НАК "Нафтогаз України"
16.12.11 та 23.12.11 (а.с. 54, 55, т.3) Між тим,
відповідно до видаткової накладної ТОВ
"Єврокард" №585 від 23.01.12 плівка отримана
позивачем від нього 23.01.12. (а.с. 132, т.1)

Так само, не узгоджуються дати поставок
плівки від ТОВ "Поштовий магазин" (13.07.11,
25.07.11) та передачі її ПАТ ДАК
"Чорноморнафтогаз" (08.07.11) (а.с. 81, 82, т.1,
а.с. 22, 128-131, т.4).

Відсутні видаткові накладні про
передачу позивачем товару, які б за
датами та обсягами поставок співпадали
з датами отримання товарів позивачем
від його постачальників, зокрема за
видатковими накладними ТОВ "Поштовий
магазин" №206 від 13.07.11, №279 від 25.07.11 (а.с.
81, 82, т.1), видатковою накладною ТОВ
"Гарбол" №3177-Р від 25.10.11 (а.с. 106, т.1)
видатковими накладними ТОВ "Неотрейд
Хом" №05031/21 від 03.05.12, №0511/01 від 11.05.12,
№0514/10 від 14.05.12, №0516/01 від 16.05.12, №0521/01
від 21.05.12, (а.с. 155 - 159, т.1), видатковими
накладними ТОВ "Сталь-Інвест-Груп"
№РН-0913/04 від 13.09.12, №РН-0914/04 від 14.09.12,
№РН-0919/04 від 19.09.12 (а.с. 182 - 184, т.1).

Відтак, наданими позивачем документами
не підтверджено фактична участь ТОВ
"Поштовий магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ
"Єврокард", ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" у поставках товарів.

Воднораз, у ході розгляду справи судом
установлено, що ТОВ "Поштовий магазин",
ТОВ "Гарбол", ТОВ "Єврокард", ТОВ
"Неотрейд Хом", ТОВ "Сталь-Інвест-Груп"
не мали технічних та технологічних
можливостей для поставки товарів,
оскільки у них відсутні
матеріально-технічні ресурси,
транспортні засоби, складські
приміщення, економічно необхідні для
виконання таких господарських
операцій. Ці обставини підтверджені
актами перевірок цих контрагентів,
проведених органами податкової служби,
що використані відповідачем під час
перевірки позивача (а.с. 46-59, 60-74, 75-103,
104-113, 115-147, т.2).

За інформацією ЦБДР та АС МВС України,
наданою на запит суду, за ТОВ "Поштовий
магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ "Єврокард",
ТОВ "Неотрейд Хом" на час існування
спірних взаємовідносин
автотранспортні засоби у підрозділах
ДАІ МВС України не були зареєстровані
(а.с. 118, т.4), що спростовує доводи
позивача про перевезення товарів
транспортними засобами цих
постачальників.

З огляду на те, що документи, надані
позивачем на підтвердження здійснення
господарських операцій з ТОВ "Поштовий
магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ "Єврокард",
ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" мають суперечливий
характер, фіксують події, здійснення
яких у реальності є неможливим,
враховуючи відсутність у позивача на
момент перевірки податковим органом
документів, ведення яких передбачено
законодавством, та документів, які б
могли достовірно засвідчити фактичне
отримання товарів позивачем саме від
цих постачальників, суд дійшов
висновку про непідтвердження
реальності господарських операцій
позивача із цими контрагентами.

Як вказав Верховний Суд України у
постанові від 08.09.09 №09/143, висновки якої
є в силу 244-2 КАС України є обов'язковими
для всіх судів України, надання
податковому органу належним чином усіх
оформлених документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковим органом не встановлено та
не доведено, що відомості, які
містяться в цих документах, неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладення нікчемних
правочинів або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних в яких установлена
судом. Про необґрунтованість
податкової вигоди можуть також
свідчити підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема про
наявність таких обставин: неможливість
реального здійснення платником
податків зазначених операцій з
урахуванням часу, місця знаходження
майна або обсягу матеріальних
ресурсів, економічно необхідних для
виробництва товарів, виконання робіт
або послуг, нездійснення особою, яка
значиться виробником товару,
підприємницької діяльності;
відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності через відсутність
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів.

Отже, враховуючи непідтвердження
фактичного постачання ТОВ "Поштовий
магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ "Єврокард",
ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" позивачу товарів та
відсутність на момент перевірки
документального підтвердження
понесених витрат на їх придбання, суд
погоджується з висновками відповідача
про безпідставність формування витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток, за
цими операціями.

Відсутність фактичного здійснення
господарських операцій свідчить, що
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку. З
огляду на це, наявність податкових
накладних, які формально відповідають
вимогам до їх оформлення, у спірних
правовідносинах не є підставою для
віднесення нарахованих сум ПДВ до
податкового кредиту, оскільки під час
судового розгляду справи доведено, що
відомості у таких документах щодо
господарських операцій не
відповідають дійсності.

Аналогічної правової позиції
дотримується Верховний Суд України,
який у постанові від 07.02.12 №21-425во10
вказав, що наявність у позивача
податкових накладних, виданих
контрагентом, за умови встановлення
судом факту нездійснення самої
господарської операції, не є підставою
для віднесення зазначених у цих
накладних сум до податкового кредиту.

Суд зазначає, що установлення факту
недійсності, в тому числі нікчемності
цивільно-правового правочину, який
опосередковує відповідну господарську
операцію, не є необхідною умовою для
визначення контролюючим органом
грошових зобов'язань платнику податків
у разі якщо буде встановлено
відсутність реального вчинення цієї
господарської операції або
відсутність зв'язку між такою
операцією та господарською діяльністю
платника податків.

Наслідки порушення податкового
законодавства, зокрема у податковому
обліку, повинні застосовуватися
незалежно від того, чи визнані
відповідні цивільні чи господарські
зобов'язання недійсними, оскільки
відповідальність за порушення норм
податкового законодавства є
самостійним видом юридичної
відповідальності і застосовується
незалежно від відповідальності за
порушення правил здійснення
господарської діяльності.

Отже, відсутність судових рішень про
визнання недійсними (нікчемними)
укладених правочинів, на чому
наполягав представник позивача, не
може розглядатися як перешкода для
коригування даних податкового обліку
позивачу, з огляду на встановлені
порушення податкового законодавства.

Доводи представника позивача, що на час
здійснення спірних господарських
операцій, за якими податковий орган
визнав неправомірним формування
витрат, що враховуються при визначенні
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, та податкового кредиту, ТОВ
"Поштовий магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ
"Єврокард", ТОВ "Неотрейд Хом", ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" були включені до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, є
непереконливими, оскільки ці обставини
не спростовують висновків акту
перевірки та встановлені у судовому
засіданні обставини щодо недійсності
взаємовідносин позивача з цими
контрагентами.

Відповідно до пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках.

Встановивши у ході судового розгляду
безпідставне формування позивачем
витрат, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, по
взаємовідносинах з ТОВ "Поштовий
магазин" у ІІІ кварталі 2011 року на суму
391 667 грн. (що призвело до заниження
оподатковуваного доходу на 391667 грн. та
заниження податку на прибуток на 90 083
грн.), по взаємовідносинах з ТОВ "Гарбол"
у ІУ кварталі 2011 року на суму 547960 грн.
(що призвело до заниження
оподатковуваного доходу на 547960 грн. та
заниження податку на прибуток на 126 030
грн.), по взаємовідносинах з ТОВ
"Єврокард" у ІУ кварталі 2011 року на суму
367 584 грн. (що призвело до заниження
оподатковуваного доходу на 367584 грн. та
заниження податку на прибуток на 84 544
грн.), по взаємовідносинах з ТОВ
"Неотрейд Хом" у ІІ кварталі 2012 року на
суму 213750 грн. (що призвело до заниження
оподатковуваного доходу на 213 750 грн. та
заниження податку на прибуток на 44 888
грн.), по взаємовідносинах з ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" у ІІІ кварталі 2012
року на суму 219620 грн. (що призвело до
заниження оподатковуваного доходу на
219620 грн. та заниження податку на
прибуток на 46120 грн.), відповідач
правомірно донарахував позивачу
грошове зобов'язання з податку на
прибуток підприємств на суму 391 667 грн.,
про що виніс податкове
повідомлення-рішення форми "Р" №
від 05.04.13.

Крім того, встановивши неправомірне
завищення позивачем податкового
кредиту з ПДВ, що призвело до заниження
податкових зобов'язань з ПДВ, по
взаємовідносинах з ТОВ "Поштовий
магазин" за липень 2011 року у сумі 78333, 33
грн., по взаємовідносинах з ТОВ "Гарбол"
за жовтень 2011 року у сумі 109 592, 67 грн., по
взаємовідносинах з ТОВ "Єврокард" за
грудень 2011 року у сумі 73516, 92 грн., по
взаємовідносинах з ТОВ "Неотрейд Хом"
за травень 2012 року у сумі 42750 грн., по
взаємовідносинах з ТОВ
"Сталь-Інвест-Груп" за вересень 2012 року
у сумі 43924 грн., відповідач правомірно
донарахував позивачу грошове
зобов'язання з ПДВ на суму 348116, 92 грн.,
про що виніс податкове
повідомлення-рішення форми "Р" №
від 05.04.13.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем у ході судового розгляду
доведено правомірність висновків
податкового органу про порушення
позивачем п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1
ст.139 та п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України під час
декларування взаємовідносин з ТОВ
"Поштовий магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ
"Єврокард", ТОВ "Сталь-Інвест-Груп", ТОВ
"Неотрейд Хом", які призвели до
заниження податку на прибуток на суму
391 667 грн. та податку на додану вартість
на суму 348116, 92 грн. та стали підставою
для винесення податкових повідомлень -
рішень № від 05.04.13, № від
05.04.13. Позивачем такі висновки не
спростовані, а правомірність
формування даних податкового обліку по
взаємовідносинах з ТОВ "Поштовий
магазин", ТОВ "Гарбол", ТОВ "Єврокард",
ТОВ "Сталь-Інвест-Груп", ТОВ "Неотрейд
Хом" належними доказами не
підтверджена.

Щодо встановленого в акті перевірки
№168/2200/36865203 від 25.03.13 порушення
позивачем п.11 підрозділу 2 розділу ХХ
Податкового кодексу України, який
передбачає запровадження реєстрації
податкових накладних платниками
податку на додану вартість - продавцями
в Єдиному реєстрі податкових
накладних, то в ході судового розгляду
справи судом не встановлено фактів
включення позивачем у періоди, що
перевірялися, до складу податкового
кредиту сум ПДВ за податковими
накладними, виписаними після 01.07.11, у
яких сума ПДВ становить понад 100 000 грн.,
та за податковими накладними,
виписаними після 01.01.12, у яких сума ПДВ
становить понад 10 000 грн., що б
зумовлювало обов'язкове включенню їх
до Єдиного реєстру податкових
накладних. У судовому засіданні
представник відповідача визнала
помилкове посилання в акті перевірки
Світловодської ОДПІ Кіровоградської
області ДПС №168/2200/36865203 від 25.03.13 на
порушення позивачем п.11 підрозділу 2
розділу ХХ Податкового кодексу
України. Однак, як установлено судом, ця
помилка в акті перевірки не призвела до
неправильного розрахунку сум грошових
зобов'язань з податку на прибуток
підприємств та з податку на додану
вартість, донарахованих спірними
податковими повідомленнями -
рішеннями, та не є підставою для їх
скасування.

Відповідно до частини 1 пункту 123.1
статті 123 ПК України у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - це
тягне за собою накладення на платника
податків штрафу в розмірі 25 відсотків
суми визначеного податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Отже, накладення на позивача на
підставі ч.1 п.123.1 ст.123 ПК України
штрафів у розмірі 25% суми визначеного
податкового зобов'язання з податку на
прибуток підприємства та з податку на
додану вартість, у податкових
повідомленнях-рішеннях № від
05.04.13, № від 05.04.13 є правомірним.

Доводи позивача про відсутність у
спірних податкових
повідомленнях-рішеннях посилання на
пункт та статтю законодавчого акта,
порушення якого встановлено та
відповідно до якого був зроблений
розрахунок грошових зобов'язань, судом
до уваги не приймаються, оскільки
відсутність такого реквізиту не
зумовлює недійсність податкового
повідомлення-рішення та не є підставою
для його скасування, з огляду на
доведеність у судовому засіданні
порушень податкового законодавства,
виявлених у ході перевірки, які
призвели до заниження податкових
зобов'язань позивача.

Воднораз, посилання на норми
Податкового кодексу України, порушення
якого були встановлені та відповідно
до яких був зроблений розрахунок
грошових зобов'язань та штрафних
санкцій, містяться у відповідних
розрахунках до спірних податкових
повідомлень-рішень, які вручені
позивачу для ознайомлення (ас. 47, 48, т.1).

Оскільки відповідачем у ході судового
розгляду доведено правомірність
спірних податкових повідомлень-рішень
Світловодської ОДПІ Кіровоградської
області ДПС від 05.04.13, № від
05.04.13, тому суд не вбачає підстав для
задоволення позову про скасування цих
рішень.

Враховуючи, що спір вирішено не на
користь позивача, підстави для
присудження йому судового збору,
сплаченого при зверненні до суду,
відсутні.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158 - 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання її копії
апеляційної скарги, з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду

О.А. Черниш