Справа № 815/8483/13-а
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/8483/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
м. Одеса

16год.27хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Терещук С.Ю.

За участю сторін:

Від позивача: Райтенко Т.Г. - за
довіреністю

Від відповідача: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Приватного підприємства
"Ексімтранссервіс-Південь" до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання дій
неправомірними та скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява Приватного підприємства
"Ексімтранссервіс-Південь"(далі - ПП
«Ексімтранссервіс-Південь»), в якій
позивач просить суд скасувати
податкове повідомлення-рішення від
19.11.2013р. № та визнати дії
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області (далі - ДПІ у Малиновському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області) щодо його прийняття
неправомірними.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що є необґрунтованими
висновки акту перевірки про порушення
ним п.102.5 ст. 102 ПК України при
формованні показників рядка 24
податкової декларації з податку на
додану вартість за серпень 2013 року та
відображення залишку від'ємного
значення податку, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду,
оскільки п. 102.5 ст. 102 ПК України регулює
виключно питання повернення надміру
сплачених грошових зобов'язань і
відшкодування сум ПДВ та саме для
вирішення цих питань встановлено
1095-денний строк. Будь-яких обмежень
щодо строків перенесення залишку
від'ємного значення попередніх
податкових періодів до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового кредиту,
положення ПК України не містять.

З урахуванням положень п.п.200.6, 200.7 ст.200
ПК України ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» має право в
рядку 24 податкової декларації з ПДВ
відображати залишок від'ємного
значення податку, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду та з
дати виникнення якого минуло 1095 днів,
до повного його погашення.

Зазначена позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 30.10.2012 року №К/9991/47835/12 у справі
№2-а3092/12/2070 за позовом ТОВ «Тая» до ДПІ у
Дзержинському районі м.Харькова про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, та
іншою судовою практикою.

Відповідач у судове засідання,
призначене на 27.01.2014р., яке не відбулось
у зв'язку із хворобою судді, не з'явився,
незважаючи на належне повідомлення про
час і місце розгляду справи.

У зв'язку із спливом встановленого ч.1
ст.122 КАС України строку вирішення
справи (06.02.2014р.) справу розглянуто за
наявними в ній матеріалами, враховуючи
неподання ДПІ витребуваних ухвалою
суду від 16.12.2013р. доказів та ненадання
додаткових матеріалів після зупинення
провадження у справі за клопотанням
представника відповідача.

Відповідач до судового засідання
03.02.2014р. не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, що
підтверджується телефонограмою, яку
отримав представник ДПІ у
Малиновському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області
Старостюк М.С.

Від відповідача до суду надійшли
письмові заперечення, відповідно до
яких відповідач з позовними вимогами
не погоджується та вважає їх такими, що
не підлягають задоволенню, посилаючись
на правомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, у
зв'язку з встановленням порушення
позивачем вимог чинного законодавства.
В підтвердження зазначеного останній
посилається на те, що з урахуванням
строків давності (1095днів) від'ємні
залишки січень-липень 2009 року,
вересень-грудень 2009 року,
січень-березень 2010 року, червень-липень
2010 року не можуть бути відображені
платником в рядку 24 декларації, не
підлягають зарахуванню платником у
зменшення податкових зобов'язань в
податкових деклараціях наступних
податкових періодах, не можуть бути
заявленими платником до відшкодування
на розрахунковий рахунок чи в рахунок
майбутніх платежів та
перераховуватися за заявою на
розрахунковий рахунок платника.

В порушення п.102.5 ст.102 Податкового
кодексу України позивачем включено до
рядка 24 декларації з податку на додану
вартість за серпень 2013 року залишок
від'ємного значення за період, у тому
числі, з січня 2009 року по липень 2010 року,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, заслухавши пояснення
представника позивача, суд дійшов
наступного.

Судом встановлено, що 15.10.2013р. посадовою
особою ДПІ у Малиновському районі
м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області на підставі п.200.10 ст.200 ПК
України в порядку ст.76 ПК України
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з ПДВ ПП
«Ексімтранссервіс-Південь» за серпень
2013р.

За результатами вказаної перевірки
відповідачем складений акт
№608/22-03/33567045/4 від 15.10.2013 «Про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість.»

Відповідно до акту перевірки
встановлено порушення позивачем п. 102.5
ст. 102 Податкового кодексу України TOB
«Ексімтранссервіс-Південь» в частині
завищення задекларованої у рядку 24
(залишок від'ємного значення який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду) по
декларації за серпень 2013р. ПДВ на 12565905,
00 грн.

На підставі акту перевірки від 15.10.2013р.
ДПІ прийняте податкове
повідомлення-рішення № від
19.11.2013р. про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 12565905,00 грн.

Позивач зазначає та вказується в акті
камеральної перевірки від 15.10.2013р., що в
Додатку 2 „Довідка про залишок суми
від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду" до податкової декларації з ПДВ
за серпень 2013р. від 10.09.2013р. ним
відображено залишок невідшкодованих
сум ПДВ за період січень 2009р. - липень
2009р., вересень-грудень 2009р.,
січень-березень 2010р., червень-липень
2010р. у розмірі 12565905грн. (відображено
помісячно у таблиці акту камеральної
перевірки - а.с.9,12).

Вказана обставина визнається
сторонами, а отже відповідно до ч.3 ст.72
КАС України може не доказуватися перед
судом.

Пунктом 200.1 ст.200 ПК України
встановлено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового періоду) та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно п.200.3 при від'ємному значенні
суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1
цієї статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди у (тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Підпунктом «б» п. 200.4 ст. 200 ПК України
визначено, якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування може включатися до
складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до п.п. 200.6, 200.7 ст. 200 ПК
України, платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених п. 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Таким чином, законодавством
встановлено, що платник податків, якій
прийняв рішення про отримання
бюджетного відшкодування повинен
надати податковому органу відповідну
заяву. При цьому ПК України визначає, що
отримання бюджетного відшкодування є
правом платника податку, та у разі його
невикористання суми від'ємного
значення ПДВ враховуються у зменшення
податкових зобов'язань.

Відповідно до п.102.5 ст.102 ПК України
заяви про повернення надміру сплачених
грошових зобов'язань або про їх
відшкодування у випадках, передбачених
цим Кодексом, можуть бути подані не
пізніше 1095 дня, що настає за днем
здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Таким чином, застосування цієї норми та
встановленого в ній строку стосується
лише випадку, коли платник має намір
відшкодувати податок на додану
вартість із бюджету, прийняв рішення
про таке відшкодування та звернувся до
податкового органу із заявою у
встановленому Кодексом порядку.

Суд вважає посилання ДПІ в акті
перевірки на те, що сума, що
обліковується у ряд.24 декларації за
серпень 2013 року, за економічною суттю є
заявою на відшкодування
задекларованого платником - за
напрямком бюджетного відшкодування в
рахунок майбутніх платежів з ПДВ, є
неспроможним та не ґрунтується на
вимогах законодавства.

Відображення позивачем у рядку 24
податкової декларації з податку на
додану вартість за серпень 2013 року
залишку від'ємного значення після
бюджетного відшкодування, яке
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, не тотожнє прийняттю
платником податку рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування, оскільки відсутня
відповідна заява платника податків до
податкового органу.

В акті перевірки не спростовується
правомірність формування податкового
кредиту та сума від'ємного значення з
ПДВ.

Судом встановлено, що позивач не
подавав до податкового органу заяви
про бюджетне відшкодування сум ПДВ, а
тому відповідні посилання в акті
перевірки на застосування п.102.5 ст.102
ПК України є безпідставним.

Вказана позиція викладена в ухвалі від
02.12.2013 року Вищого Адміністративного
суду України по справі №К/9991/67527/12

Згідно з п.102.1 ст.102 Кодексу
контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Пунктом 102.5
передбачено, що заяви про повернення
надміру сплачених грошових зобов'язань
або про їх відшкодування у випадках,
передбачених цим Кодексом, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, що настає за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Тобто, застосування цієї норми можливо
у тому випадку, коли платник має намір
відшкодувати податок на додану
вартість із бюджету, прийняв рішення
про таке відшкодування та звернувся до
податкового органу із заявою в
установленому Кодексом порядку.

Строки давності застосовуються
виключно до права платника податку на
повернення надміру сплачених та
відшкодування грошових зобов'язань та
не розповсюджується на право
зарахування належної платнику
податків суми бюджетного
відшкодування у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку наступних
податкових періодів.

Враховуючи, що позивач не виявив свого
наміру на відшкодування цього податку
із бюджету, відповідного рішення не
приймав та не звертався до відповідача
із такою заявою, суд дійшов висновку, що
відповідачем при проведенні перевірки
безпідставно застосовані положення п.
102.5 ст. 102 ПК України, які визначають
строки давності для подання заяви про
бюджетне відшкодування.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
від 16.12.2013 року Вищого
Адміністративного суду по справі за
№К/9991/76348/12.

Правомірність формування позивачем
податкового кредиту відповідачем не
заперечувалася ні в ході перевірки, ні
в ході розгляду справи судом.
Податковий орган вбачає порушення
формування від'ємного значення, у разі
включення до податкового кредиту
залишків за певні періоди, у сумі
12565905грн., що є недотриманням строку,
встановленого п. 102.5 ст. 102 ПУ України,
безпідставність чого обґрунтована
позивачем, з чим погоджується і суд.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне зазначити, що п.102.5 ст.102 ПК
України регулюється виключно питання
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань та відшкодування сум
податку на додану вартість і саме для
вирішення цих питань законодавець
встановлює 1095-денний термін. Будь-яких
обмежень щодо строків відображення
податкового кредиту та перенесення
залишку від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового кредиту,
Податковий кодекс України не містить.

Таким чином, п. 102.5 ст. 102 ПК України не
регламентує обмежень в часі щодо
можливості віднесення платниками
податків від'ємного значення до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, у зв'язку з чим
положення строків давності, визначені
даним пунктом ПК України, не можуть
бути застосовані до сум від'ємного
значення, період виникнення яких
більше 1095 днів.

Також Податковий кодекс України не
передбачає терміну давності для
відображення від'ємного значення сум
ПДВ, що переноситься на майбутні
податкові періоди. Термін давності,
вказаний у п. 102.5. Кодексу,
застосовується лише до самостійного
визначення контролюючим органом суми
грошових зобов'язань платника податків
(п. 102.1), для стягнення податкового боргу
(п. 102.4), для подання заяв про повернення
надміру сплачених грошових зобов'язань
(п. 102.5) або для списання податкового
боргу платника податків, стосовно
якого минув строк давності (п. 101.2.3).

Отже, з урахуванням наведеного, суд
вважає, що твердження податкової
інспекції щодо спливу терміну давності
по декларуванню спірної суми
від'ємного значення не відповідають
нормам податкового законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги в
частині скасування податкового
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області за № від 19.11.2013р.
підлягають задоволенню.

Вимагаючи визнання протиправними дій
щодо прийняття оскарженого
податкового повідомлення-рішення, ТОВ
"Ексімтранссервіс-Південь" не враховує
положення чинного податкового
законодавства, а саме, що відповідно
до п.п.54.3.2 п.54.3. ст.54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п.58.1 ст.58 ПК України у разі коли
сума грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення. Податкове
повідомлення-рішення містить підставу
для такого нарахування (зменшення)
податкового зобов'язання та/або
зменшення (збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення. До податкового
повідомлення-рішення додається
розрахунок податкового зобов'язання та
штрафних (фінансових) санкцій. Форма та
порядок надіслання податкового
повідомлення-рішення і розрахунку
грошового зобов'язання визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 54.5 ст.54 ПК України якщо
згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Згідно із п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 ПК України
контролюючі органи мають право
визначати у порядку, встановленому цим
Кодексом, суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків.

Пунктом 56.18 ст.56 ПК України
встановлено, що з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу у будь-який
момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу,
оскаржене в судовому порядку, не
підлягає адміністративному
оскарженню. Процедура
адміністративного оскарження
вважається досудовим порядком
вирішення спору. При зверненні
платника податків до суду з позовом
щодо визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Таким чином, прийняття податкового
повідомлення-рішення є повноваженням
ДПІ як контролюючого органу, що
реалізується за наслідками проведеної
перевірки, та відповідні дії не можуть
порушувати права та інтереси платника
податків. Правові наслідки для
платника тягне саме рішення
контролюючого органу, у даній справі
позивач реалізував своє право на його
оскарження. При цьому задоволенням
позовних вимог про скасування
податкового повідомлення-рішення
повністю відновлюються порушені права
позивача у спірних правовідносинах, та
застосування поряд із оскарженням
податкового повідомлення-рішення
іншого способу захисту порушеного
права суд вважає в даному випадку
необґрунтованим.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
позовні вимоги ТОВ
"Ексімтранссервіс-Південь" підлягають
задоволенню частково із скасуванням
оскарженого податкового
повідомлення-рішення у зв'язку з його
протиправністю та відмовою у позові в
частині визнання дій з його прийняття
протиправними.

Керуючись ст.ст. 94,158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного
підприємства
"Ексімтранссервіс-Південь" до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання дій
неправомірними та скасування
податкового повідомлення-рішення
задовольнити частково.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
19.11.2013р. №.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
"Ексімтранссервіс-Південь" судовий
збір у сумі 458,80 грн.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та
підписано 08.02.2014р.

Суддя
М.М. Аракелян

Адміністративний позов Приватного
підприємства
"Ексімтранссервіс-Південь" до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання дій
неправомірними та скасування
податкового повідомлення-рішення
задовольнити частково.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
19.11.2013р. №.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
"Ексімтранссервіс-Південь" судовий
збір у сумі 458,80 грн.

08 лютого 2014 року