Справа № 821/4682/13-а
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2014 р. Справа № 821/4682/13-а

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Івлевій В.О., за участю
прокурорів Куцевола О.О., Марченко Г.С.,
представника відповідача Ляха С.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прокурора Дніпровського
району м. Херсона до Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

Прокурор Дніпровського району м.
Херсона звернувся до суду з
адміністративним позовом Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області (далі по тексту - ДФІ в
Херсонській області або відповідач)
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор зазначив, що ревізорами ДФІ в
Херсонській області у період з 27.05.2013 р.
по 05.07.2013 р. проведено інспектування
державного підприємства "Виробничий
південний біотетехнологічний центр" за
період з 01.05.2011 р. по 31.05.2013 р. За
результатами ревізії складено акт
ревізії № 07-17/08 від 12.07.2013 р. та складено
вимогу про усунення порушень виявлених
ревізією від 226.07.2013 р. На думку
прокурора відповідачем двічі
перевірено державне підприємство
"Виробничий південний
біотетехнологічний центр" за один
період, що є порушенням чинного
законодавства.

Також прокурор вказує, що Прокурором
Дніпровського району м. Херсона
винесено подання про усунення порушень
вимог Законів України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" причин
та умов, що їм сприяли від 29.10.2013 р. №
114/3982 вих. 25 листопада 2013 року подання
прокурора відхилено, що і стало
підставою для звернення прокурора до
суду із даним позовом.

Прокурор в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував. Свої заперечення
обґрунтував тим, що на органи
прокуратури не покладено нагляд за
додержанням та застосуванням законів
відповідачем при проведенні ревізії,
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, які не
підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення прокурорів,
представника відповідача, розглянувши
подані документи і матеріали, всебічно
і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне:
відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
"Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-XII,
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є відповідність
актів, які видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам.

Статтею 23 Закону "Про прокуратуру"
передбачено, що у разі відхилення
подання в цілому чи частково або
неповідомлення прокурора про
результати розгляду подання, а також
якщо подання не вносилося, прокурор
може звернутися до суду щодо визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Прокуратурою Дніпровського району
проведено перевірку Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області щодо діяльності ревізійної
групи при проведенні ревізії фінансово
- господарської діяльності державного
підприємства "Виробничий південний
біотехнологічний центр" з питань
додержання Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні".

В ході проведення перевірки
встановлено, що працівниками
відповідача проведено перевірку
державного підприємства "Виробничий
південний біотехнологічний центр" за
період з 01.05.2011 р. по 31.05.2013 р. та за
результатами складено акт перевірки №
07-17/08 від 12.07.2013 р., а також винесено
вимогу про усунення виявлених порушень
від 26.07.2013 р.

З огляду на таке, з урахуванням
повноважень якими наділені органи
прокуратури України, зокрема Закон
України "Про прокуратуру", суд
приходить до висновку, що в даному
випадку перевірка ДФІ у Херсонській
області проведена правомірно.

При вивченні документів державного
підприємства "Виробничий південний
біотехнологічний центр" прокуратурою
встановлено, що з 12 квітня 2012 року по 02
липня 2012 року на підставі плану роботи
на 2 квартал 2012 року проведено
державний фінансовий аудит фінансово -
господарської діяльності ДФІ у
Херсонській області ДП "Виробничий
південний біотехнологічний центр" за
2008 -2011 р. та 1 квартал 2012 року за
результатами якого складено
аудиторський звіт.

Отже, на думку прокурора, відповідачем
не враховано, що до плану інспектування
об'єкту контролю включено частину
періоду з 01.05.2011 р. по 30.03.2012 р. по якому
проведено державний фінансовий аудит ,
тому двічі проведено перевірку за один
період.

За наслідками перевірки прокуратурою
Дніпровського району у м. Херсоні
керівнику Державної фінансової
інспекції у Херсонській області
винесено подання від 29.10.2013 року № 114/3982
вих. 13. Листом відповідача від 25.11.2013 р.
№ 21-24-10-17/6996 в задоволенні подання
відмовлено.

Суд не погоджується з твердженнями
позивача з урахуванням, що згідно
Закону України «Про основні засади
здійсненим державного фінансового
контролю в Україні», державний
фінансовий аудит є різновидом
державного фінансового контролю і
полягає у перевірці та аналізі органом
державного фінансового контролю
фактичного стану справ щодо законного
та ефективного використань; державних
чи комунальних коштів і майна, інших
активів держави, правильності ведення
бухгалтерського обліку і
достовірності фінансової звітності,
функціонування системи внутрішнього
контролю.

Результати державного фінансового
аудиту та їх оцінка викладаються у
звіті, та до об'єкту контролю
направляються рекомендації щодо
переліку заходів для покращення роботи
об'єкта контролю.

Ревізія полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб.

За результатами ревізії до об'єкту
контролю направляються вимоги щодо
відшкодування встановлених порушень.

Щодо розбіжностей виявлених під час
аудиту та за наслідками проведеної
ревізії, судом з'совано, що відповідно
до Інструкції про порядок заповнення
Звіту про результати діяльності
Держфінінспекції та її територіальних
підрозділів (форма 1-кр), затвердженої
наказом Держфінінспекцією України від
20.12.2011 №97, Звіту включаються цифрові
дані про результати діяльності
підрозділу органів Держфінінспекції
лише на підставі відповідного
документального підтвердження.

Включення до Звіту цифрових даних, що є
наслідком контрольних заходів
проведених іншими підрозділами, не
допускається.

Позивачем не спростовано, посилання
відповідача, що за наслідками
проведеної планової ревізії в 2013 році
показники встановлені державним
фінансовим аудитом
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Виробничий
південний біотехнологічний центр» до
звітності 1-КР не включалися.

Щодо правомірності проведення ревізії
окремих напрямків
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Виробничий
південний біотехнологічний центр» у
другому кварталі 2013 року, суд зазначає,
що згідно з ч. 2 статті 1 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" від 26.01.1993 № 2939-XII, орган
державного фінансового контролю у
своїй діяльності керується
Конституцією України, цим Законом,
іншими законодавчими актами, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 2
Закону України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" головним завданням
органу державного фінансового
контролю є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Пунктом 2 Положення про державні
фінансові інспекції в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
03.10.2011 №1236, Інспекції у своїй
діяльності керуються Конституцією
України та законами України, актами та
дорученнями Президента України, актами
Кабінету Міністрів України, іншими
актами законодавства України
дорученнями Прем'єр-міністра України,
наказами Міністерства фінансів
України, дорученнями Міністра фінансів
України, наказами Держфінінспекції,
дорученнями Голови Держфінінспекції,
цим Положенням, а також положенням про
Інспекцію, що затверджується Головою
Держфінінспекції.

При цьому суд зазначає, що
розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 20.02.2013 р. № 101-р. визначено
проведення ревізії окремих напрямів
фінансово- господарської діяльності
Мінагрополітики, підприємств, установ
та організацій, що належать до сфери
його управління, за 2011 і 2012 роки та
завершений звітний період 2013 року.

Отже слід прийти до висновку, що
виконання розпорядження Кабінету
Міністрів України від 20.02.2013 р. № 101-р. є
обов'язковим для ДФІ у Херсонській
області.

Відповідно до пункту І Наказу Голови
КРУ України "Про впорядкування
організації контрольних заходів" від
08.09.2011 № 235 забороняється вихід на
об'єкт контролю для здійснення
планового контрольного заходу
(незалежно від його різновиду -
інспектування, державного фінансового
аудиту, перевірки державних закупівель
та дослідження організації і стану
контрольно-ревізійної роботи в системі
міністерств, інших центральних органів
виконавчої влади) частіше ніж один раз
протягом календарного року.

Зважуючи на вищевказане, суд приходить
до висновку, що державний фінансовий
аудит діяльності Державного
підприємства "Виробничий південний
біотехнологічний центр" проводився в
термін з 12.04.2012р. по 02.07.2012р., тому
проведення в II кварталі 2013 року ревізії
на вказаному об'єкті контролю не
суперечить вимогам чинного
законодавства України.

Щодо вимоги прокурора про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
старшого державного фінансового
інспектора ДФІ у Херсонській області у
зв'язку з тим, що ним не встановлено
правомірність укладених договорів і не
вірно визначена сума збитків по
виявленому порушенні, суд зазначає
наступне: статтею 5 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" від 10.04.1992 № 2269-XII, державні
підприємства можуть виступати
орендодавцями державного майна щодо
нерухомого майна, загальна площа якого
не перевищує 200 квадратних метрів на
одне підприємство та іншою окремого
індивідуально визначеного майна.

Згідно з п.1 статті 7 Закону України "Про
управління об'єктами державної
власності", від 21.09.2006 № 185-V, Фонд
державного майна України відповідно до
законодавства щодо державних
підприємств, установ і організацій в
мету нас орендодавцем цілісних
майнових комплексів державних
підприємств, організацій, їх
структурних підрозділів.

Крім того, пунктом статті 4 Закону
України "Про фонд державного майна
України" 09.12.2011 № 4107-VI, здійснення
контролю у сфері передачі державного
майна в оренду та користування
покладено на Фонд державного майна
України.

При цьому суд звертає увагу, що ні
Положенням про державну фінансову
інспекцію в Херсонській області, ні
будь-яким іншим нормативно-правовим
актом не надано повноваження
державними фінансовими інспекторами
робити висновки щодо правомірності
укладення договорів.

Отже суд зазначає, що визнання
правочинів нікчемними, не дійсними
слід враховувати вимоги ст.204, ст.215 ЦК
України та ст.207 ГК України.

З огляду на таке, суд приходить до
висновку, що надання правової оцінки
правильності укладання договору та
визнання його нікчемним не відноситься
до повноважень посадових осіб
Держфінінспекції.

З приводу тверджень позивача, щодо не
здійснення відбирання пояснень
посадовими особами ДФІ в Херсонській
області у в.о. директора, розпорядника
майна ОСОБА_2 , суд звертає увагу, що
згідно п.2 Положення про державні
фінансові інспекції в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
03.10.2011 №1236, інспекції у своїй
діяльності керуються наказами
Держфінінспекції.

Так, наказом Держфінінспекції України
від 06.04.2012 №131 заборонено відбирати
письмові пояснення від винних осіб, які
на момент проведення ревізії
звільнені.

При цьому в свою чергу прокурором не
надано доказів, що ОСОБА_2 не було
звільнено на час перевірки.

Серед критеріїв оцінювання судом
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, є принцип законності, що
закріплений у ч.2 ст.19 Конституції
України, відповідно до якого органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд вважає, що в даному випадку
Позивачем не надано достатньо
належних, допустимих доказів
правомірності своїх позовних вимог
щодо виниклих правовідносин.

Отже в даному випаду позов прокурора
Дніпровського району м.Херсона до
державної фінансової інспекції в
Херсонській області про визнання
незаконною бездіяльність щодо
невиконання вимог Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контрою в Україні» в
частині не виключення п.п. 3,17, абз 1,2,4
п.20 вимог скерованих об'єкту контролю
від 26.07.2013 року за №21-07-14/4481 та
зобов'язання виконати вимоги вказані у
поданні прокурора від 29.10.2013 року №114/3982
вих.13 не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину.

Керуючись ст.ст.2,8,9,12,17,19,158,159, 160-163,167 КАС
України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 04 лютого 2014 р.

Суддя
Василяка
Д.К.

кат. 11.2