Справа № 2а-1875/2011/1524
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 р.Справа № 2а-1875/2011/1524

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Теренчук Жанна Вікторівна

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління праці та соціальної
політики Роздільнянської районної
державної адміністрації Одеської
області на постанову Роздільнянського
районного суду Одеської області від 23
грудня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціальної
політики Роздільнянської районної
державної адміністрації Одеської
області про зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціальної
політики Роздільнянської районної
державної адміністрації Одеської
області про визнання дій по невиплаті
разової грошової допомоги до 5 травня,
як інваліду війни ІІ групи за 2011 рік
відповідно до положень ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
протиправними; стягнення
недоотриманої разової грошової
допомоги до 5 травня, як інваліду війни
ІІ групи за 2011 рік.

Постановою Роздільнянського районного
суду Одеської області позов
задоволено.

Не погоджуючись з постановленим у
справі судовим рішенням, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є інвалідом війни ІІ групи /а.с.
10/ та відповідно до вимог ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
щорічно до 5 травня має право на
одержання разової грошової допомоги у
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до частини 5 статті 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» (в редакції, яка була чинною
на момент виникнення спірних
правовідносин) щорічно до 5 травня
інвалідам війни ІІ групи виплачується
разова грошова допомога в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до вимог статті 17
вищевказаного Закону фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію
цього Закону, здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевого
бюджетів.

Підпунктом б підпункту 2 пункту 20
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» стаття 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» була викладена в іншій
редакції та визначено, що щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
в порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Але рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
вказані положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

Відповідно до ст. 152 Конституції
України, Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року
№ 2857-VI будь-яких змін до ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», які б зменшували розмір
виплат, не вносилось.

Проте, відповідач при нарахуванні та
виплаті позивачеві разової грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік у розмірі
580,00 грн. керувався постановою Кабінету
Міністрів України «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується у 2011
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» від 04
квітня 2011 року № 341.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, виходячи з принципу
пріоритетності законів над
підзаконними актами при визначенні
розміру разової грошової допомоги до 5
травня застосуванню підлягає ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», а не постанова Кабінету
Міністрів України від 04 квітня 2011
року № 341, на підставі якої була
нарахована допомога позивачу, оскільки
остання істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Оскільки висновки суду першої
інстанції відповідають чинному
законодавству, а доводи апеляційної
скарги їх не спростовують, колегія
суддів на підставі ст.200 КАС України
приходить до висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
постанови без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціальної політики Роздільнянської
районної державної адміністрації
Одеської області - залишити без
задоволення, а постанову
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 23 грудня 2011 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: