Справа № 818/8285/13-а
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 р.Справа № 818/8285/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 19.11.2013р. по справі №
818/8285/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах

до Відділу державної виконавчої
служби Сумського районного управління
юстиції

третя особа ОСОБА_1

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах (далі - позивач),
звернувся до суду з позовом до Відділу
державної виконавчої служби Сумського
районного управління юстиції (далі -
відповідач) про скасування постанови
від 13.09.2013 ВП № 39763440 про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання постанови СУ №
173 від 26.08.2009 про застосування до ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в подвійному розмірі в сумі 3 400
гривень.

Ухвалою Сумського окружного
адміністративного суду від 05.11.2013 до
справи у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача залучено
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1).

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 19.11.2013 р. у
задоволенні адміністративного позову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах - відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, та на доводи,
викладені в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
Управлінням Пенсійного фонду України в
Зарічному районі м. Суми 26.08.2009 року
прийнято постанову СУ № 173 про
застосування до ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в подвійному розмірі - в сумі 3 400
гривень (а.с. 5).

Не погодившись з даною постановою,
ОСОБА_1 звернувся до Сумського
районного суду Сумської області з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Зарічному районі м. Суми про
скасування постанови від 26.08.2009 року СУ
№ 173.

Постановою Сумського районного суду
Сумської області по справі № 2-а-2202/09
від 11.12.2009 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Зарічному районі м.
Суми про скасування постанови від
26.08.2009 року СУ № 173 відмовлено (а.с. 11).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської
області від 16.01.2012р. по справі № 2-а-2202/09
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Зарічному
районі м. Суми про скасування постанови
від 26.08.2009 року СУ № 173 направлено до
Харківського апеляційного
адміністративного суду за предметною
та територіальною підсудністю (а.с. 43).

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.07.2012 року
по справі № 2а-2202/09/1817 постанову
Сумського районного суду Сумської
області від 11.12.2009 року скасовано,
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Зарічному районі м. Суми про
скасування постанови від 26.08.2009 року СУ
№ 173 закрито (а.с. 12).

06.09.2013 року позивач звернувся до
Відділу державної виконавчої служби
Сумського районного управління
юстиції із заявою № 23392/13-09 про
примусове стягнення штрафу,
застосованого постановою Управління
Пенсійного фонду України в Зарічному
районі м. Суми від 26.08.2009 року СУ № 173
(а.с. 6).

13.09.2013 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Сумського районного управління
юстиції прийнято постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження ВП
№ 39763440 (а.с. 7).

Підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження стало те, що
заявником пропущено термін
пред'явлення виконавчого документу до
виконання.

Не погодившись із вказаною постановою
державного виконавця, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем правомірно було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» у зв'язку з пропуском
встановленого строку пред'явлення
документів до виконання.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 1 статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Правовідносини з приводу примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб) врегульовані
нормами Закону України "Про виконавче
провадження".

Положеннями ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) виконавче провадження
визначено як завершальну стадію
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що відповідно до цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи, як, зокрема, ухвали,
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не
передбачено законом. Строки, зазначені
у частині першій цієї статті,
встановлюються для: виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після його
постановлення; виконання рішень
комісій по трудових спорах - з дня
видачі посвідчення на примусове
виконання рішення; інших виконавчих
документів з наступного дня після
набрання ними юридичної сили, якщо інше
не передбачено законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

Як вбачається із постанови Управління
Пенсійного фонду України в Зарічному
районі м. Суми про застосування
адміністративного стягнення від 26.08.2009
року СУ № 173, вона може бути оскаржена
протягом 10 днів з дня її винесення до
вищестоящої установи Пенсійного фонду
або до районного (міського) суду,
набирає законної сили після закінчення
строку оскарження (опротестування) та
повинна бути пред'явлена до виконання
до 26 листопада 2009 року.

Необхідно зауважити, що ухвала
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.07.2012 по
справі № 2а-2202/09/1817 була прийнята в
порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 Кодексу
адміністративнвого судочинства
України (далі - КАС України), якщо справа
була розглянута в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, то копія рішення суду
апеляційної інстанції надсилається
особам, які беруть участь у справі,
протягом трьох днів з моменту
підписання постанови або ухвали суду
апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 5 ст. 254 КАС України постанова
або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22
Закону України «Про виконавче
провадження» строк пред'явлення до
виконання постанови від 26.08.2009 року СУ
№ 173 про стягнення з ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в подвійному розмірі в сумі 3 400
гривень закінчився зі спливом трьох
місяців з дня набрання законної сили
рішенням Харківського апеляційного
адміністративного суду по справі
2а-2202/09/1817 від 10.07.2012 року.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на те, що
пропуск строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
пов'язаний з отриманням із запізненням
ухвали Харківського апеляційного
адміністративного суду, а саме - 04.07.2013
року.

Проте, колегія суддів не приймає до
уваги вказані доводи апеляційної
скарги, оскільки у даному випадку
судове рішення набрало законної сили
через п'ять днів після направлення його
копій особам, які беруть участь у
справі, а не у момент отримання
позивачем зазначеної ухвали.

Доказів переривання строків давності
пред'явлення виконавчого документа -
постанови від 26.08.2009р. СУ № 173, - до
виконання в розумінні ст. 23 Закону
України № 606 позивачем не надано.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону
України «Про виконавче провадження»
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання. Суд розглядає таку
заяву в десятиденний строк, якщо інше
не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Кодексу
адміністративного судочинства України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

З огляду на викладені норми
законодавства, позивач не був
позбавлений права звернутися із заявою
про поновлення пропущеного строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання, проте таким правом не
скористався.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку про те, що
відповідачем правомірно було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» у зв'язку з пропуском
встановленого строку пред'явлення
документів до виконання.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують з підстав,
наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції підтверджує, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому посилання позивача в
апеляційній скарзі на порушення судом
ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України є безпідставними.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 19.11.2013р.
по справі № 818/8285/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя П’янова Я.В.Судді
Зеленський В.В. Чалий І.С.