Справа № 2а-0770/1417/12
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 січня 2014 року
К/800/4795/14

суддя Вищого адміністративного суду
України Амєлін С.Є., перевіривши
виконання вимог законодавства при
подачі касаційної скарги управлінням
Пенсійного фонду України в місті Хуст
та Хустському районі Закарпатської
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 01
серпня 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2013 року в справі за
позовом Стеблівської сільської ради
Хустського району Закарпатської
області до управління Пенсійного фонду
України в місті Хуст та Хустському
районі Закарпатської області про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій,

в с т а н о в и в :

22 січня 2014 року, з пропуском
встановленого законом строку,
управління Пенсійного фонду України в
місті Хуст та Хустському районі
Закарпатської області подало
касаційну скаргу й просило поновити
процесуальний строк, посилаючись на те,
що через відсутність копії рішення
суду апеляційної інстанції не було
можливим вчасно реалізувати право на
його оскарження.

Судом апеляційної інстанції справу
розглянуто 28 листопада 2013 року за
відсутності позивача.

У обґрунтування причин пропуску
процесуального строку відповідач
зазначав, що копію ухвали апеляційного
суду було направлено на його адресу 06
грудня 2013 року та отримано 16 грудня 2013
року, що підтверджується копією
поштового конверту та штампом вхідної
кореспонденції на супровідному листі.

Відповідно до частини 2 статті 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, яка визначає порядок і строки
касаційного оскарження, касаційна
скарга на судові рішення подається
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення постанови в повному
обсязі.

Виходячи з того, що відповідач був
позбавлений можливості вчасно
ознайомитися з текстом оскаржуваного
рішення та виготовити касаційну
скаргу, приходжу до висновку про те, що
підстави пропуску строку касаційного
оскарження слід визнати поважними.

Відповідно до положень пункту 5 частини
п'ятої статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року, позов задоволено: скасовано
рішення від 28 квітня 2012 року № 9 про
застосування фінансових санкцій за
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку в сумі 2 019,63
грн.; рішення від 28 квітня 2012 року № 10
про застосування фінансових санкцій за
приховування (заниження)
страхувальником суми заробітної плати
(виплати, доходу) на які нараховуються
страхові внески в сумі 5 184,00 грн.;
рішення від 28 квітня 2012 року № 11 про
застосування фінансових санкцій за
донарахування територіальним органом
Пенсійного фонду або страхувальником
сум своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків в сумі 1
733,52 грн.

З оскаржуваних судових рішень
вбачається, що при їх ухваленні, суди
першої та апеляційної інстанцій не
допустили порушень норм матеріального
та процесуального права, які б могли
бути підставою для скасування чи зміни
ухвалених судових рішень, відсутні
такі підстави і в обґрунтуванні
касаційної скарги.

Правова позиція Вищого
адміністративного суду України у цій
категорії адміністративних справ
полягає у тому, що нарахування після 01
січня 2011 року на підставі пункту 5
частини дев'ятої статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
штрафних санкцій за несвоєчасне
подання звітності, граничний строк
подання якої настав до цієї дати, є
протиправним.

Суди попередніх інстанцій постановили
рішення з урахуванням правових позицій
та судової практики Верховного Суду
України та Вищого адміністративного
суду України.

З наведеного вбачається, що касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5
частини п'ятої статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

у х в а л и в :

Підстави пропуску управлінням
Пенсійного фонду України в місті Хуст
та Хустському районі Закарпатської
області строку касаційного оскарження
постанови Закарпатського окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2012
року та ухвали Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2013 року визнати
поважними.

Відмовити у відкритті касаційного
провадження в справі за касаційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в місті Хуст та Хустському
районі Закарпатської області на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України
С.Є. Амєлін