Справа № 2-а-321/11
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-321/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2011 року

м.Кузнецовськ

о 09 годині 00 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської
області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази
С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області про
перерахунок і виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, -

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2011 року в суд звернулася
ОСОБА_1 з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
(далі по тексту - УПФ України в
м.Кузнецовськ Рівненської області), в
якому просить визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, та
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, і зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, відповідно до ст.39 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати і зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст.51 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі 15 (п'ятнадцяти) процентів
мінімальної пенсії за віком, за період
часу з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007
року та починаючи з 22 травня 2008 року.
Зазначені позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтовує тим, що вона є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 4 категорії, на теперішній
час не працює, проживає в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- в м.Кузнецовськ Рівненської області і
отримує державну пенсію за віком,
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та підвищення пенсії, як
непрацюючий пенсіонер, який проживає в
зоні посиленого радіоекологічного
контролю. Позивачка стверджує, що
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, і додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, їй не виплачується
відповідачем у розмірі, передбаченому
ст.ст.39, 51 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Позивачка ОСОБА_1 і представник
відповідача - УПФ України в
м.Кузнецовськ Рівненської області в
судове засідання не з'явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду
справи.

08 червня 2011 року ОСОБА_1 подала в суд
письмову заяву, в якій просить
розглянути справу у її відсутності на
підставі доказів, наявних у матеріалах
справи, та задоволити позовні вимоги
повністю.

Будь-яких заяв чи клопотань УПФ України
в м.Кузнецовськ Рівненської області не
подано, про наявність поважних причин
неявки в судове засідання представника
відповідача суд не повідомлено.

Зі змісту письмових заперечень УПФ
України в м.Кузнецовськ Рівненської
області проти позову, слідує, що
вказані позовні вимоги ОСОБА_1
відповідач не визнає повністю та
просить суд відмовити в задоволенні
адміністративного позову через його
безпідставність. Згідно доводів УПФ
України в м.Кузнецовськ Рівненської
області ОСОБА_1 отримує державну пенсію
за віком, а також додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, та
підвищення пенсії, як непрацюючий
пенсіонер, проживаючий в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, розмір яких визначений на
підставі постанов Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року №836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" і від 28 травня 2008 року №530
"Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян". Письмові
заперечення відповідача проти позову
ОСОБА_1 також ґрунтуються на положеннях
ст.70 Закону України "Про Державний
бюджет на 2010 рік", ч.3 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та ст.100 КАС
України.

Враховуючи наведені обставини, на
підставі ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України суд
вирішив здійснити розгляд даної
адміністративної справи у відсутності
позивачки і представника відповідача
на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши та оцінивши обставини,
повідомлені сторонами в письмовій
формі, а також обставини, встановлені
під час дослідження матеріалів
пенсійної справи ОСОБА_1 НОМЕР_2,
поданої УПФ України в м.Кузнецовськ
Рівненської області, суд визнав їх
достатніми для ухвалення законного і
обґрунтованого судового рішення за
результатом розгляду даної справи у
судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно з
посвідченням серії НОМЕР_1, виданим
Рівненською обласною державною
адміністрацією 08 грудня 1994 року, ОСОБА_1
є особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, категорії 4.
Позивачка - пенсіонер, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_2,
виданим відділом соціального захисту
населення виконавчого комітету
Кузнецовської міської ради
Рівненської області 29 вересня 1993 року.

Із довідки управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Кузнецовської
міської ради Рівненської області №24
від 20 січня 2011 року, довідки ЖЕД №2
Кузнецовського міського комунального
підприємства №156 від 20 січня 2011 року та
паспорту громадянина України серії
НОМЕР_3, виданого Кузнецовським МВ УМВС
Ураїни в Рівненській області 14 жовтня
1999 року, слідує, що ОСОБА_1 проживає в
м.Кузнецовськ Рівненської області з 12
жовтня 1979 року по даний час. Окрім того,
довідка ЖЕД №2 Кузнецовського міського
комунального підприємства №156 від 20
січня 2011 року, виписка з трудової
книжки позивачки та наказ
(розпорядження) ЗАТ "Управління
будівництва Рівненської АЕС" №72 від 01
квітня 1999 року свідчить, що ОСОБА_1
працювала бетонником у ЗАТ "Управління
будівництва Рівненської АЕС" та 01
квітня 1999 року звільнена з роботи на
підставі заяви в зв'язку з виходом на
пенсію і відтоді до теперішнього часу
ніде не працює. Наведені факти відомі
УПФ України в м.Кузнецовськ
Рівненської області, що
підтверджується матеріалами пенсійної
справи позивачки НОМЕР_2.

Протоколом відділу соціального
захисту населення виконавчого
комітету Кузнецовської міської ради
Рівненської області №293 від 09 серпня 1993
року на підставі заяви ОСОБА_1 від 06
серпня 1993 року, зареєстрованої 06 серпня
1993 року за №293, з 19 липня 1993 року
позивачці призначено державну пенсію
за віком. Матеріали пенсійної справи
позивачки НОМЕР_2 також свідчать, що
ОСОБА_1 в період часу з 01 січня 2007 року
до 31 грудня 2007 року та починаючи з 22
травня 2008 року до теперішнього часу
одержує підвищення песії, як
непрацюючий пенсіонер, проживаючий в
зоні посиленого радіоекологічного
контролю, та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особа, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, категорії 4, які призначені
та виплачуються відповідачем. Проте, як
слідує з матеріалів пенсійної справи
позивачки НОМЕР_2 і змісту письмових
заперечень відповідача, нарахування та
виплати ОСОБА_1 підвищення песії, як
непрацюючому пенсіонеру, проживаючому
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю, та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, що здійснені
УПФ України в м.Кузнецовськ
Рівненської області не відповідають
розміру цих пенсійних виплат,
встановленому ст.ст.39, 51 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 23 липня 1991 року №106
"Про організацію виконання постанов
Верховної Ради Української РСР про
порядок введення в дію законів
Української РСР "Про правовий режим
території, яка зазнала радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок чорнобильської катастрофи"
м.Кузнецовськ Рівненської області
віднесено до зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Із поданих УПФ України в м.Кузнецовськ
Рівненської області письмових
заперечень проти позову вбачається, що
факт постійного проживання ОСОБА_1 в
м.Кузнецовськ Рівненської області, що є
зоною посиленого радіоекологічного
контролю, і право позивачки на
отримання підвищення пенсії,
передбаченого ст.39 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
відповідачем не оспорюється. Однак, УПФ
України в м.Кузнецовськ Рівненської
області не визнає розміру, в якому це
підвищення пенсії слід нараховувати і
виплачувати.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ст.39 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата. Пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях,
підвищуються у розмірах, встановлених
частиною першою цієї статті.

Отже, враховуючи дію рішення
Конституційного суду України від 22
травня 2008 року №10-рп/2008, в період часу,
вказаний у позові ОСОБА_1, з 01 січня 2007
року до 31 грудня 2007 року включно та з 22
травня 2008 року до теперішнього часу,
тобто до 09 червня 2011 року УПФ України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
повинно було нарахувати і виплатити
позивачці, як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
підвищення пенсії в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати
щомісячно.

Розмір доплати громадянам за
проживання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
встановлений постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року
№836 "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", протягом
тривалого часу не змінювався і не
відповідає розміру цієї допомоги,
встановленому ст.39 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, оскільки ні Верховна Рада
України, ні Кабінет Міністрів України в
наступному будь-яких рішень із питання
виплати громадянам доплати за
проживання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю не
приймали, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативно-правовими
актами, при вирішенні даного спору
застосуванню підлягає ст.39 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанова Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року №836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", яка є підзаконним
нормативно-правовим актом і в частині
регулювання розмірів підвищення
пенсії особам, що проживають у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, суперечить ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та істотно
звужує обсяг встановлених законом прав
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Окрім того,
вказана постанова Кабінету Міністрів
України не визначає виплат підвищення
пенсії за проживання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю
непрацюючим пенсіонерам.

Заперечення відповідача проти позову
ОСОБА_1 із покликанням на ст.70 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2010 рік" є необґрунтованими. Протягом
2010 року Кабінет Міністрів України не
використав право, надане ст.70 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2010 рік" на встановлення розмірів
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами, а
тому вказана норма не підлягає
застосуванню під час визначення
розміру підвищення пенсії особам, що
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
передбаченого ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".
Застосування постанови Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року
№836 "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в даному
випадку також є неможливим, так як
вказана постанова прийнята Кабінетом
Міністрів України до введення в дію
ст.70 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік".

Отже, з наведених підстав позовні
вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок і
виплату підвищення пенсії, як
непрацюючому пенсіонеру, проживаючому
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю, відповідно до ст.39 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати, встановленої законами України
про Державний бюджет України на
відповідний рік, за період часу з 01
січня 2007 року до 31 грудня 2007 року
включно та з 22 травня 2008 року до
теперішнього часу, тобто до 09 червня 2011
року, є обгрунтованими і підлягають
задоволенню.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені види пенсій, які
підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, віднесеним до
категорій 1, 2, 3 та 4, це зокрема: державна
пенсія та додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно з ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) особам, віднесеним до
категорії 4, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 15 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано
неконституційним внесення змін
Законом України „Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
до ст.51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", зокрема: в частині зміни
розміру додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю. Таким чином, у 2008
році вказана редакція ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" діяла,
починаючи з 22 травня 2008 року.

Проте, матеріали пенсійної справи
позивачки НОМЕР_2 та письмові
заперечення УПФ України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
свідчать, що нарахування і виплата
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, здійснено відповідачем
ОСОБА_1 у розмірі, встановленому
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530 "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", - 5 відсотків прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Постанова Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530 "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян" є підзаконним
нормативно-правовим актом і її норми
щодо регулювання розмірів додаткової
пенсії особам, постраждалим від
наслідків Чорнобильської катастрофи,
суперечать вимогам ст.51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Отже, за
таких обставин відповідно до ч.4 ст.9 КАС
України постанова Кабінету Міністрів
України від 28 травня 2008 року №530 "Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян" в даному випадку
застосуванню не підлягає.

При визначенні розміру щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за основу нарахування
береться мінімальна пенсія за віком.
Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". Іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Помилковою є позиція відповідача про
неможливість застосування в даному
випадку ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в силу положень ч.3 ст.28
вказаного Закону, відповідно до яких
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачкою конституційної гарантії та
права на отримання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.51 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у разі
збільшення визначеного законом
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму
законом про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком. Для здійснення такого
перерахунку щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
непотрібне звернення пенсіонера, так
як цей перерахунок пенсії має
проводити орган Пенсійного фонду
України відповідно до вимог діючого
законодавства України з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсій за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Таким чином, новий
мінімальний розмір пенсії за віком
залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Оскільки щомісячна додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачці
має визначатись, виходячи з
мінімальної пенсії за віком, яка
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, то у разі збільшення
розміру цього прожиткового мінімуму
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та
її виплата ОСОБА_1 повинні проводитись,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

З наведених підстав, суд визнав
обґрунтованими вимоги позову ОСОБА_1
щодо зобов'язання відповідача провести
перерахунок і виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст.51 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15
(п'ятнадцяти) процентів мінімальної
пенсії за віком, що згідно із ч.1 ст.28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначається у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом, за період часу з
01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року
включно та з 22 травня 2008 року до
теперішнього часу, тобто до 09 червня 2011
року.

Статтею 87 Закону України „Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що суми
пенсії, не одержані своєчасно з вини
органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком.

Вказана норма підлягає застосуванню в
даному випадку в силу п.16 Прикінцевих
положень Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки матеріали
пенсійної справи ОСОБА_1 НОМЕР_2
свідчать, що позивачка одержує пенсію
за віком на пільгових умовах,
призначену на підставі Закону України
„Про пенсійне забезпечення".

Отже, слідуючи ст.87 Закону України „Про
пенсійне забезпечення", заборговані
позивачці з вини УПФ України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
пенсійні платежі (підвищення пенсії, як
непрацюючому пенсіонеру, проживаючому
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю, та додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю,) за минулий час в
межах періоду часу, визначеного ОСОБА_1
в адміністративному позові, підлягають
виплаті без обмеження будь-яким
строком.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми
слідує, що судовому захисту підлягають
лише порушені права, свободи і інтереси
фізичних або права і інтереси
юридичних осіб, а не можливість їх
порушення в майбутньому.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчиняти дії у майбутньому
по проведенню перерахунку і виплати
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у зв'язку із
вірогідним настанням певних наслідків,
задоволенню не підлягають, оскільки на
час розгляду справи відсутні підстави
для прийняття судом рішення стосовно
законності чи незаконності таких дій
відповідача. Так, на теперішній час
суду невідомо який розмір підвищення
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру,
проживаючому в зоні посиленого
радіоекологічного контролю, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, буде встановлено
законодавством України в майбутньому,
невідома суду також поведінка
відповідача в майбутньому щодо
нарахування і виплати даних видів
пенсійних платежів ОСОБА_1 Окрім того, в
подальшому може змінитись статус особи
позивачки, ОСОБА_1 може в майбутньому
працевлаштуватися та змінити місце
свого постійного проживання, виїхавши
за межі м.Кузнецовськ Рівненської
області - зони посиленого
радіоекологічного контролю, що впливає
на визначення її права на одержання
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю. Вказані обставини мають
істотне значення для розгляду справи
та впливають на результат її вирішення.

З наведених підстав, суд прийшов до
висновку, що в задоволенні позову
ОСОБА_1 до УПФ України в м.Кузнецовськ
Рівненської області в частині вимог
щодо зобов'язання відповідача в
подальшому проводити виплату
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах,
передбачених ст.ст.39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" необхідно
відмовити за їх безпідставністю і
необґрунтованістю.

Враховуючи викладене, на підставі ч.2
ст.19, ч.2 ст.152 Конституції України,
ст.ст.39, 51 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.8,
ч.4 ст.9, ч.2 ст.11, ч.ч.1, 2, 6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128,
ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.1-3 ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.1,
2 ст.186, п.1 ч.1 ст.256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області про
перерахунок і виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області щодо
невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, та
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, в розмірах, передбачених
ст.ст.39, 51 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в період часу з 01 січня 2007
року до 31 грудня 2007 року включно та з 22
травня 2008 року до теперішнього часу,
тобто до 09 червня 2011 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Кузнецовськ
Рівненської області здійснити
перерахунок і виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорії 4, згідно з ст.51 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі 15 (п'ятнадцяти) процентів
мінімальної пенсії за віком, із
застосуванням розміру мінімальної
пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за період часу з 01 січня
2007 року до 31 грудня 2007 року включно та з
22 травня 2008 року до теперішнього часу,
тобто до 09 червня 2011 року, включно з
врахуванням проведених виплат.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Кузнецовськ
Рівненської області здійснити
перерахунок і виплату ОСОБА_1
підвищення пенсії відповідно до ст.39
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати,
встановленої законами України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, за період часу з 01
січня 2007 року до 31 грудня 2007 року
включно та з 22 травня 2008 року до
теперішнього часу, тобто до 09 червня 2011
року, включно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в м.Кузнецовськ Рівненської області
про виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, та підвищення
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру,
проживаючому в зоні посиленого
радіоекологічного контролю, в
майбутньому - відмовити в задоволенні
за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження
ОСОБА_1 суми пенсійних виплат у межах
суми стягнення за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
подати до Кузнецовського міського суду
Рівненської області звіт про виконання
даної постанови в місячний строк в
частині негайного виконання - з дня
одержання її копії, а в іншій частині
постанови - з дня набрання законної
сили.

На постанову суду до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Кузнецовський міський суд
Рівненської області може бути подана
апеляційна скарга з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя
О.І.Горегляд