Справа № 821/4636/13-а
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 р. Справа № 821/4636/13-а

Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Ковбій О.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу,

встановив:

Державна податкова інспекція у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
(далі-позивач, ДПІ) звернулась до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач, ФОП) про, з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог,
стягнення податкового боргу на
загальну суму 2026 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
станом на 30.01.2014 року за даними особових
рахунків за відповідачем, з
урахуванням часткової сплати
заборгованості, обліковується
податковий борг в розмірі 2026 грн. за
платежем - штрафні санкції за порушення
законодавства про патентування, норм
регулювання обігу готівки та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг на суму 2026 грн., а тому сума
несплаченої заборгованості підлягає
стягненню в судовому порядку.

Представник позивача просив справу
розглядати в порядку письмового
провадження, надав клопотання про
зменшення позовних вимог.

Відповідач просила справу розглядати в
порядку письмового провадження, надала
документи, що підтверджують часткову
сплату заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст.122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
за можливе розглядати справу в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрована як фізична особа -
підприємець 03 січня 1997 року,
відповідача взято на облік в ДПІ з 03
січня 1997 року за №67.

Згідно з п. п. 41.1.1. п. 41.1. ст.41 Податкового
кодексу України (далі - ПКУ)
контролюючими органами є: органи
державної податкової служби - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Згідно з пп.20.1.4. п.20.1. ст.20 ПКУ органи
державної податкової служби мають
право: проводити перевірки платників
податків в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 31.03.2005 року № 265/95-ВР
(далі-Закон № 265/95 - ВР) контроль за
додержанням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), інших вимог цього
Закону здійснюють органи доходів і
зборів шляхом проведення фактичних та
документальних перевірок відповідно
до Податкового кодексу України.

Підпунктом 20.1.28. п. 20.1. ст.20 ПКУ
визначено, що органи державної
податкової служби мають право:
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Статтею 17 Закону № 265/95-ВР встановлено,
що за порушення вимог цього Закону до
суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції.

Як вбачається з матеріалів справи, в
результаті проведених органами
державної податкової служби фактичних
перевірок фінансово-господарської
діяльності станом на 30.01.2014 року за ФОП
ОСОБА_1 обліковується податковий борг
по платежу - штрафні санкції за
порушення законодавства про
патентування, норм регулювання обігу
готівки та застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг в сумі 2026 грн., який виник
починаючи з 28.03.2011 року за рахунок
несплати податкових зобов'язань:

- акту фактичної перевірки від 04.03.2011
року №180/21/03/23/НОМЕР_1 та податкового
повідомлення - рішення форми "С" від
10.03.2011 року № на суму 1006,00 грн.;

- акту фактичної перевірки від 08.06.2012
року №119/21/03/22/НОМЕР_1 та податкового
повідомлення - рішення форми "С" від
18.06.2012 року № на суму 1020,00 грн.

Загальна сума заборгованості за актами
перевірок складає 2026 грн.

Відповідно до п. 56.1. ст.56 ПКУ рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Доказів оскарження відповідачем
вказаних податкових повідомлень -
рішень до суду не надано.

Таким чином, податкове зобов'язання на
загальну суму 2026 грн. є узгодженим,
однак сума недоїмки підприємцем не
сплачена в повному обсязі.

Відповідно до п. п. 14.1.175. п.14.1 ст. 14 ПКУ
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно з розрахунком виникнення
податкового боргу та витягами з
особових рахунків відповідача
податковий борг в розмірі 2026 грн.
відповідачем не сплачений.

Пунктом 41.5. ст.41 ПКУ визначено, що
органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень.

21 лютого 2013 року ДПІ прийнято рішення
про опис майна ФОП ОСОБА_1 у податкову
заставу за №94.

Крім того, у порядку ст.59 ПКУ 04 квітня 2013
року відповідачу вручено податкову
вимогу від 29 березня 2011 року № 8927 в
розмірі 1006 грн.

Вжиті ДПІ заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу не
призвели до надходження грошових
зобов'язань до бюджету.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про обґрунтованість дій
позивача щодо звернення до суду з
позовом про стягнення з відповідача
суми штрафу в розмірі 2026 грн.

Оскільки станом на 30 січня 2014 року
заборгованість ФОП ОСОБА_1 зі сплати
штрафних санкцій за порушення
законодавства про патентування, норм
регулювання обігу готівки та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг у розмірі 2026 грн. не сплачена
відповідачем у добровільному порядку,
доказів оскарження рішень суб'єкта
владних повноважень суду не
пред'явлено, а тому суд вважає, що
вказану суму штрафу належить стягнути
з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Відтак, позовні вимоги Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1,
податковий борг на суму 2026 (дві тисячі
двадцять шість) грн., код платежу 21080900
до державного бюджету, отримувач УДКСУ
у Херсонській області, код 31959119, банк
ГУДКСУ, МФО 852010.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення.

В разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України,
а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
Ковбій
О.В.

кат. 8.2.3