Справа № 320/12112/13-а
Суддя: Купавська Н. М.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.01.2014
Провадження №2а/320/37/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

при секретарі Гостіщевій Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до начальника Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області Байло Володимира
Анатолійовича про визнання
протиправною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати протиправною та
скасувати постанову у справі про
адміністративне правопорушення від 11
листопада 2013 року №000453 щодо накладення
на нього адміністративного штрафу в
розмірі 170 грн., зазначаючи, що 11
листопада 2013 року начальником
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області Байло
В.А. було винесено постанову №000453
відносно нього у справі про
адміністративне правопорушення за
ст.168-1 КУпАП. Однак, він вважає, що
вказана постанова є незаконною,
оскільки копія протоколу про
адмінправопорушення йому не
надавалася та не надсилалась, що
позбавляє його можливості зясувати чи
відповідає вона вимогам ст.254 КУпАП.
Крім того, оскаржувана постанова
встановленим вимогам не відповідає, а
саме: з її змісту вбачається, що він
порушив умови договору про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій із групою
споживачів м. Мелітополь, не забезпечив
своєчасне надання послуг належної
якості згідно із законодавством. Між
тим, договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій із групою
споживачів не існує, оскільки
відповідно до вимог діючого
законодавства виконавець робіт
укладає договір з кожним споживачем
окремо, та несе відповідальність
відповідно до окремого договору. Але,
зі змісту постанови не вбачається
умови якого саме договору про надання
послуг та норми яких законодавчих
актів були ним порушені, що призвело до
надання послуг неналежної якості. При
винесенні постанови відповідачем не
з'ясовувалися і інші обставини, що
мають значення у справі, а саме: чи
проводяться ремонтні роботи по
недолікам, чи заплановані ці роботи на
інший строк чи надходили від
споживачів претензії про неякісне
надання послуг відповідно до умов
укладених з ними договорів. Таким
чином, постанова не містить опису
обставин, що могли б дати можливість
встановити умови якого саме договору
порушені, що за група споживачів, з якою
укладено договір. Відсутність посилань
на конкретні договори не дає
можливості встановити чи укладено
такий договір з конкретним споживачем.
Також не зазначено які саме стандарти,
норми або правила ним були порушені та
при виконанні яких саме робіт або
надання послуг. Відсутність опису цих
обставин не дає можливості встановити
склад правопорушення та наявність вини
в його діях.

В судове засідання позивач не зявився,
однак від нього надійшла заява про
розгляд справи в його відсутність, на
позові наполягає.

Відповідач у судове засідання не
зявився, однак від нього надійшли
письмові заперечення на позов, в яких
він зазначає, що позивач визнав
допущені ним порушення та зобовязався
їх усунути, що підтверджується
поясненнями порушника у протоколі про
адміністративне правопорушення від
30.10.2013 року №000511. Крім того, ОСОБА_1 був
повідомлений про день та час розгляду
адміністративного матеріалу та просив
розглянути матеріал без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу у даному випадку не
здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність субєкта владних
повноважень обовязок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Як вбачається із наданої позивачем
копії постанови №000453 по справі про
адміністративне правопорушення від 11
листопада 2013 року ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.168-1 КупАП, та
накладено стягнення у виді штрафу в
сумі 170 грн. /а.с.9/.

Відповідно до ст.256 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються, зокрема:
місце, час і суть адміністративного
правопорушення.

У даному випадку протокол відносно
ОСОБА_1 складено з порушенням вимог
ст.256 КупАП, а саме: не вказано де саме
виконувались роботи, надавались
послуги, які саме роботи та послуги, в
чому вони не відповідають вимогам
стандартів, норм і правил і якими
нормативними актами передбачені ці
стандарти, норми і правила, немає
посилань на конкретні договори,
порушення умов яких допустив ОСОБА_1, з
ким укладались ці договори (прізвища
споживачів).

Таким чином, в оскаржуваній постанові
місце та суть адміністративного
правопорушення належним чином не
зазначені.

Відсутність опису цих обставин не дає
можливості встановити склад
правопорушення та наявність вини в
діях ОСОБА_1

Згідно п.2 ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді скарги або протесту
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови
приймає рішення, яким скасовує
постанову і надсилає справу на новий
розгляд.

На підставі наданих доказів та вимог
чинного законодавства суд приходить до
висновку, що при винесенні
оскаржуваної постанови в справі про
адміністративне правопорушення
відповідачем порушено норми чинних
нормативно-правових актів, вина особи у
вчиненні правопорушення належним
чином не доведена, твердження позивача
не спростовані, в той час як відповідно
до ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

А тому, постанову у справі про
адміністративне правопорушення №000453
від 11 листопада 2013 року слід скасувати,
а справу направити на новий розгляд.

При новому розгляді справи відповідно
до ст.256 КУПАП слід належним чином
оформити протокол про адміністративне
правопорушення та додати до нього
докази того, які були укладені договори
про надання послуг, з ким укладені, які
порушення стандартів, норм і правил
встановлені, де, за якими адресами тощо
та на підставі цього прийняти нову
постанову.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 11, 71, 159, 161, 163 Кодексу
Адміністративного судочинства
України, ст.ст.168-1, 247, 254, 256, 293 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до начальника Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області Байло Володимира
Анатолійовича про визнання
протиправною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне
правопорушення №000453 від 11 листопада
2013 року, винесену начальником
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області Байло
Володимиром Анатолійовичем про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.168-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
скасувати.

Справу відносно ОСОБА_1 за ст.168-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення направити на новий
розгляд начальнику Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області Байло Володимиру
Анатолійовичу.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: