Справа № 2-а-5231/2011/1503
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 р. Справа № 2-а-5231/2011/1503

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бодашко(Логач) Людмила Іванівна
Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому
провадженні у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області на Постанову Балтського
районного суду Одеської області від 23
вересня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області про визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання провести
перерахунок пенсії, як інваліда війни 2
групи, виплату заборгованості, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Управління пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області про визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання провести
перерахунок пенсії, як інваліда війни 2
групи, виплату заборгованості.

Постановою Балтського районного
суду Одеської області від 23 вересня 2011
року позов задоволено в повному обсязі.
Визнано неправомірною відмову УПФУ в
Балтському районі Одеської області в
перерахунку та виплаті позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання, як інваліду війни 2 групи,
відповідно до частини третьої ст.13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії та їх соціальний
захист» із змінами і доповненнями від
23.11.1995 року № 458/95 ВР в розмірі 350%
мінімальної пенсії за віком.
Зобов'язано УПФУ в Балтському районі
Одеської області провести перерахунок
та виплату позивачу раніше призначеної
пенсії на 350% мінімальної пенсії за
віком, як ветерану війни 2 групи
відповідно до положень частини третьої
статті 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії та їх
соціальний захист» із змінами і
доповненнями від 23.11.1995 року № 458/95 ВР та
перерахувати вищевказане підвищення
виходячи із прожиткового мінімуму
затвердженого Законом України «Про
прожитковий мінімум», згідно ст.ст.
28,42,46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із змінами і доповненнями
від 23.12.2004 року №2291-15 встановленої
частиною першою ст.. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та зробити
перерахунок і виплату виниклої
заборгованості з урахуванням
сплачених сум, починаючи з 01.01.2006 року
по 18.06.2011 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України, вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню, з огляду
на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має пільги, встановлені для
ветеранів війни-інвалідів 2 групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим 11 січня 2007 року (а.с. 6).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що згідно ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії та їх соціальний захист» від
14.07.1999 року - інваліду війни 2 групи
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 350 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Позивач звернувся до відповідача з
проханням провести йому перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання, як інваліду війни
2 групи, відповідно до ч.3 ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії та їх соціальний захист» із
змінами і доповненнями від 23.11.1995 року
№ 458/95 ВР, але йому відмовлено у
задоволенні заявлених вимог, з приводу
чого позивач змушений звернутися до
суду з позовом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 99 КАС України -
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду встановленого
цим Кодексом або іншими Законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
залишення без розгляду
адміністративного позову, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про те, що за період з 01.01.2006
року до 18.06.2011 року позивачу мали
провести перерахунок та виплату
пенсії, як учасника війни, виплату
заборгованості є помилковими.

Згідно до ст.ст. 99,100 КАС України, права
позивача підлягають захисту починаючи
з 22.03.2011 року.

Крім того, з 22 травня 2008 року, внаслідок
ухвалення рішення Конституційного
Суду України №10-рп/2008, положення Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", що
зупинили дію ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" втратили
чинність, відповідно ця стаття
відновила свою дію в редакції, яка
передбачала право позивача тільки на
отримання виплати допомоги до 05 травня
кожного року у передбаченому законом
розмірі. Вказано, що до 5 травня щорічно
інвалідам війни виплачується разова
грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Згідно ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" зазначені розміри
виплат інвалідам війни пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищуються: інвалідам I групи
- у розмірі 50 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, II групи - 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, III групи - 30
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про те, що за період з 01.01.2006
року до 18.06.2011 року позивачу мали
провести перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 350% мінімальної
пенсії за віком є помилковими.

Колегія суддів приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_4 за період з
01.01.2006 року по 21.03.2011 року включно
необхідно залишити без розгляду, а в
задоволенні його ж позовних вимог за
період з 22.03.2011 року по 18.06.2011 року слід
відмовити.

З огляду на викладене, оскаржувану
позивачем постанову суду першої
інстанції не можна вважати такою, що
прийнята відповідно до вимог ч. 3 ст. 2
КАС України, а тому колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для її скасування з постановленням
нового рішення у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
скасовує її та ухвалює нове рішення,
якщо визнає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 183-2, 198, 202, 205, 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області, -
задовольнити.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 23 вересня 2011 року
по справі № 2-а-5231/2011/1503, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області про
визнання дій відповідача
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії за
період з 01.01.2006 року по 21.03.2011 року
включно - залишити без розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню у касаційному порядку не
підлягає.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль