Справа № 2а-9458/11/1370
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/21496/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко
Л.В.

суддів Островича
С.Е.

Пилипчук
Н.Г.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника відповідача Франчука
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Буської об?єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області (правонаступника Державної
податкової інспекції у Буському районі
Львівської області)

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 14.11.2011 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.02.2012

у справі № 2а-9458/11/1370

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛК Юкрейн Груп»

до Державної податкової інспекції у
Буському районі Львівської області

про скасування податкових повідомлень
- рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 14.11.2011,
залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.02.2012,
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано податкові
повідомлення-рішення ДПІ у Буському
районі Львівської області від 21.07.2011
№/138, №/143, №/145,
№/146, №/144.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового рішення про відмову в позові, з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права.

Відповідно до ст.55 КАС України у справі
проведено заміну сторони відповідача
Державної податкової інспекції у
Буському районі Львівської області на
правонаступника Буську об?єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Львівській області.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судових рішеннях, в
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено планову виїзну
перевірку з питань дотримання
позивачем вимог податкового
законодавства за період: податок на
прибуток - І півріччя 2010 року, податок
на додану вартість, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 по
31.12.2010, за результатами якої 25.06.2011
складено акт №130/23-2/34978102.

За висновками акта перевірки позивачем
допущено порушення:

- пп.1.18.2 ст.1, пп.4.2.1 п.4.2 ст.4, п.5.1, пп.5.3.3,
пп.5.3.9 п. 5.3 ст.5, пп.8.1.1, 8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від 22.05.1997 №283/97-ВР (із
змінами та доповненнями) - в результаті
чого завищено від'ємне значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 4176480,00 грн., в тому числі: за І
квартал 2010 року у розмірі -169488,0 грн.; за
II квартал 2010 року у розмірі - 4006992,0 грн.;

- п.1.8 ст.1, пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4,
пп.7.5.1 п.7.5 ст.7, п.3.1 ст.3, п.4.5 ст.4, п.81.11, 81.12
ст.81 Закону України від 03.04.97 №168/97-ВР
«Про податок на додану вартість» (із
внесеними змінами та доповненнями) в
результаті чого зменшено від?ємне
значення ПДВ в розмірі 268760,0 грн. та ряд.
26 станом на 01.01.2011 у розмірі 195862,0 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем 21.07.2011 прийнято податкові
повідомлення рішення:

- форма «Р» №/138, яким збільшено
суму грошового зобов?язання за
платежем податок на додану вартість в
сумі 10918144 грн. та визначено фінансову
санкцію в сумі 2729537 грн.;

- форма «В4» №/143, яким зменшено
розмір від'ємного значення податку на
додану вартість в сумі 54900 грн. та
визначено фінансову санкцію в сумі 13725
грн.;

- форма «В4» №/145, яким зменшено
розмір від'ємного значення податку на
додану вартість в сумі 195862 грн. та
визначено фінансову санкцію в сумі 48966
грн.;

- форма «В4» № /146, яким зменшено
розмір від'ємного значення податку на
додану вартість в сумі 213753,00 грн. та
визначено фінансову санкцію в сумі
53438,00 грн.;

- форма «П» №/144, яким зменшено
суму від'ємного значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток в
сумі 4093360 грн. та визначено фінансову
санкцію в сумі 1023340 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно з витягом з
ЄДРПОУ Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЛК Юкрейн Груп»
зареєстровано Буською районною
державною адміністрацією Львівської
області 19.04.2007, його основними видами
діяльності є вирощування зернових та
технічних культур, оптова торгівля
хімічними продуктами, зерном, насінням
та кормами для тварин, роздрібна
торгівля непродовольчими товарами,
надання послуг у рослинництві.

У періоді, за який проводилась
перевірка, позивача зареєстровано
платником ПДВ спеціального режиму
оподаткування, відповідно до Свідоцтва
про реєстрацію платника ПДВ від 01.05.2009
№ 100238999, виданого ДПІ у Буському районі,
індивідуальний податковий номер -
51 (з 01.05.2009 по 26.10.2010).

З 26.10.2010 «ЛК Юкрейн груп»
перереєстровано платником податку на
додану вартість на загальних підставах
згідно свідоцтва №100307078 від 26.10.2010,
виданого ДПІ у Буському районі,
індивідуальний податковий номер -
51 і по даний час.

20.08.2010 між позивачем (постачальник) та
ТОВ «Лендком ЮА» (покупець) укладено
договір купівлі-продажу, предметом
якого є поставка соломи ріпаку 2010 року
власного виробництва. Загальна
кількість товару та її сортність
визначена специфікацією, що є
невід'ємною частиною даного договору,
згідно якої, позивач здійснює поставку
соломи ріпаку 2010 року в кількості 20765,710
т., вартістю 1024,44 грн. за 1 т. , на загальну
суму - 25527827,20 грн., у тому числі ПДВ -
4254637,80 грн.

Дана господарська операція оформлена
видатковою накладною від 20.08.2010 №ЛК-65
та податковою накладною від 20.08.2010
№09/81.

У подальшому між позивачем та ТОВ
«Лендком ЮА» оформлено додаток №2 від
01.09.2010 до договору поставки від 20.08.2010,
згідно якого сторони дійшли до
взаємної згоди і внесли зміни у
специфікацію від 20.08.2010 щодо вартості
товару, а саме, що солома ріпаку 2010 року
у кількості 20765,710 т. приймається за
ціною 95 грн. за тону, загальна вартість
соломи ріпаку складає 2367290.94 грн., у тому
числі ПДВ - 394548, 49 грн.

Додатком до даної специфікації надано
розрахунок № ЛК-1/12/33 від 01.09.2010
коригування кількісних і вартісних
показників податкової накладної від
20.08.2010 №ЛК09/81, згідно якого підлягає
коригуванню податкове зобов'язання
продавця з ПДВ у сторону зменшення -
3860096,30 грн.

Відповідно до Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997
№168/97-ВР (у редакції чинній на час
здійснення господарських операцій)
(далі Закон №168/97-ВР), резидент, який
проводить підприємницьку діяльність у
сфері сільського господарства,
лісового господарства, рибальства та
відповідає критеріям, встановленим у
п.81.6 статті 81 цього Закону може обирати
спеціальний режим оподаткування
податком на додану вартість.

Сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є поставка вироблених ним
сільськогосподарських товарів на
власних або орендованих виробничих
потужностях, а також на давальницьких
умовах, в якій питома вага вартості с/г
товарів становить 75% вартості всіх
товарів, поставлених протягом
попередніх 12-ти послідовних звітних
податкових періодів сукупно ( п. 81.6 ст. 81
Закону №168/97-ВР).

Якщо суб'єкт спеціального режиму
оподаткування поставляє протягом
попередніх 12-ти послідовних звітних
податкових періодів сукупно не с/г
товари, питома вага яких перевищує 25%
від вартості всіх поставлених товарів,
на таке підприємство не поширюється
спеціальний режим оподаткування,
встановлений цією статтею, таке
підприємство зобов'язане визначити
податкове зобов'язання з цього податку
за наслідками звітного періоду, в якому
допущено таке перевищення і сплатити
податок до бюджету у загальному
порядку.

Таке підприємство вважається
платником цього податку на загальних
підставах з першого числа місяця, в
якому було допущено таке перевищення (
п.81.11 Закону №168/97-ВР).

Відповідно до п.81.12 «а» Закону №168/97-ВР,
свідоцтво про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування підлягає анулюванню,
якщо с/г підприємство подає заяву про
зняття його з реєстрації як суб'єкта
спеціального режиму оподаткування або
заяву про його реєстрацію як платника
цього податку на загальних підставах.

Згідно з п.4.5 ст. 4 Закону №168/97-ВР, якщо
після поставки товарів здійснюється
будь-яка зміна суми компенсації їх
вартості, включаючи наступний за
поставкою перегляд цін, перерахунок у
випадках повернення товарів особі, яка
їх надала, суми податкових зобов'язань
і податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Пунктами 5.6 та 5.8 Порядку заповнення та
подання податкової декларації з
податку на додану вартість,
затвердженого наказом ДПА України №168
від 30.05.1997, визначено, що збільшення або
зменшення податкових зобов'язань або
податкового кредиту, що здійснюється
відповідно до п.4.5 ст. 4 Закону №168/97-ВР
відображається в рядку 8.3 «Коригування
податкових зобов'язання ( + чи -) та у
рядку 16.2 «Коригування податкового
кредиту» податкової декларації з ПДВ.

Оскільки коригування позивачем
реалізації соломи ріпаку за серпень 2010
року у вересні 2010 року призвело до
перевищення граничного розміру,
передбаченого п.81. 11 ст. 8 Закону
№168/97-ВР, з вересня 2010 року позивач був
зобов'язаний перейти до визначення
податкових зобов'язань з ПДВ в
загальному порядку.

Судами попередніх інтенцій
встановлено, що з вересня 2010 року
позивачем податкові зобов?язання з ПДВ
визначались у загальному порядку.

Таким чином, коригування кількісних та
якісних показників податкових
зобов'язань по ПДВ з господарської
операції по продажу соломи ріпака
проведено у відповідності до п.4.5 ст.4
Закону №168/97-ВР та п.5.6, 5.8 Порядку
заповнення та подання податкової
декларації з ПДВ.

До валових доходів платника, який
зареєстрований як суб'єкт спеціального
режиму оподаткування згідно ст. 81
Закону №168/97-ВР, включається позитивна
різниця між сумами податку на додану
вартість, нарахованих таким с/г
підприємством на ціну, поставлених ним
с/г товарів протягом звітного або
попередніх звітному періодів, та суми
податку на додану вартість, сплачених
ним протягом звітного періоду на ціну
виробничих факторів, визначених
підпунктом 81.15 ст.81 зазначеного Закону
(п.4.2.1 п.4.2 ст.4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»).

З огляду на викладене, слід погодитись
з висновками судів попередніх
інстанцій, що позивачем віднесено до
валових доходів позитивне значення
податку на додану вартість із
скороченої декларації за серпень 2010
року, в сумі 10435828 грн. у відповідності
до вимог пп.4.2.1 ст. 4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем у листопаді
2010 року до реєстру отриманих та виданих
податкових накладних №11 у розділ 1
«Отримані податкові накладні»
включено податкові накладні отримані
від ПАТ «Аеробуд»: від 05.06.2008 №75/6 на
загальну суму 1125655,92 грн. у тому числі
ПДВ -187609,32 грн., порядковий номер у
реєстрі 94; від 30.06.2008 №97/6 на загальну
суму 1265028,88 у тому числі ПДВ - 210838,15 грн.,
порядковий номер у реєстрі 101; від 30.06.2008
№99/6 на загальну суму 787106,76 грн. у тому
числі ПДВ - 131184,46 грн., порядковий номер
у реєстрі 95; від 31.07.2008 №115/6 на загальну
суму 103850,40 грн., у тому числі ПДВ - 17308,40
грн., порядковий номер у реєстрі - 102; від
30.05.2008 №69/6 на загальну суму 373544,40 грн.,
ПДВ 62257,40 грн. порядковий номер у
реєстрі 97; від 27.05.2008 №65/6 на загальну
суму 643996,44 грн., ПДВ 107332.74 грн.
порядковий номер у реєстрі 99; від 07.05.2008
№53/6 на загальну суму 25000 грн. ПДВ 4166,67
грн. порядковий номер у реєстрі 100.

У грудні 2010 року позивачем до реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних №12 у розділ 1 «Отримані
податкові накладні» включено отримані
від ФГ «Гордович» податкові накладні:
від 30.06.2008 №84 на загальну суму 50000 грн. у
т.ч. ПДВ - 8333,33 грн., порядковий номер у
реєстрі 83; від 29.07.2008 №87 на суму 50000 грн.,
у т.ч. ПДВ - 8333,33 грн., порядковий номер у
реєстрі 82; від 30.09.2008 №92 на суму 200000 грн.
у т.ч. ПДВ - 33333,33 грн., порядковий номер у
реєстрі 81;

Податкова накладна від 14.09.2009 №000939
отримана від ПП «Львів-Металбуд»
включена в реєстр отриманих
податкових накладних за серпень 2010
року.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
№168/97-ВР податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пп.6.1 ст. 6 та статтею 81
цього Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку із: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пп. 7.5.1 п.7.5 ст. 7 цього Закону
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків, або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Якщо платник не скористався правом
подачі заяви, передбаченим підпунктом
7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР, і
не звернувся до податкової інспекції
зі скаргою, то він не має права включати
до податкового кредиту суму ПДВ, не
підтверджену податковою накладною.

У випадку, коли право платника на
податковий кредит підтверджується
податковими накладними, отриманими
після закінчення податкових періодів,
в яких фактично відбулись господарські
операції, суми ПДВ, вказані у таких
податкових накладних, можуть бути
включені до складу податкового кредиту
в податковому періоді, в якому такі
податкові накладні отримані.

Виходячи з викладеного, судова колегія
вважає правильним висновок судів
попередніх інстанцій про відсутність
порушень позивачем норм законодавства
при формуванні податкового кредиту у
періоді отримання відповідних
податкових накладних.

Відповідно до пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону
№168/97-ВР сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов?язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
періоду. При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пп.7.7.1 цього
пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду. При від?ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пп. 7.7.1 цього пункту, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього податку, що
виник за попередні податкові періоди (у
тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону), а
при його відсутності зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно з пп.7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР,
якщо у наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пп.7.7.1 цього
пункту, має від?ємне значення, то:
а)бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від?ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);
б) залишок від?ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

З аналізу вищенаведених норм, виходячи
з суті бюджетного відшкодування,
розкритій в пункті 1.8 статті 1 названого
Закону, що полягає у поверненні з
бюджету надмірно сплаченого податку,
при цьому незалежно від податкового
періоду, в якому сталася така сплата
податку, умовою бюджетного
відшкодування податку згідно пп. 7.7.2 п.
7.7 ст.7 цього ж Закону виступає фактична
сплата цього податку постачальнику
товарів (послуг) в ціні придбання таких
товарів (послуг).

Факт проведення оплати та
правомірність формування податкового
кредиту на підставі вищенаведених
податкових накладних відповідачем не
спростовано.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 22.05.1997 №283/97-ВР (із
змінами та доповненнями) (далі - Закону
України №283/97-ВР), валові витрати - це
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

До валових витрат відповідно до п.5.2.1
ст. 5 Закону України №283/97-ВР
відноситься сума будь-яких витрат
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду з урахуванням
обмежень, встановлених п.5.3-5.7 ст. 5
вказаного закону.

До валових витрат платника, який
зареєстрований як суб'єкт спеціального
режиму оподаткування згідно ст. 81
Закону №168/97-ВР, включається сума
податкового кредиту з ПДВ від
отриманих послуг по вирощуванню с/г
культур по договору від 30.03.2008 №11 та
договору від 23.03.2009.

Підпунктом 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України
№283/97-ВР визначено, що не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Виходячи з вимог Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV
обґрунтування відображення
господарських операцій в податковому
обліку здійснюється на підставі даних
бухгалтерського обліку.

Для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» визначено, що первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» господарською операцією є дія
або подія, яка викликає зміни в
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем (замовник)
30.03.2008 та 23.03.2009 укладено з ТОВ «ЛК
Козацький курінь» та ТОВ
«Поділля-Колодно» (виконавці) договір
№11 та договір б/н про надання послуг,
предметом яких є надання виконавцем
послуг, пов'язаних з вирощуванням
продукції та проведення інших дій, які
необхідні, або виконавець вважає
необхідними або бажаними для
вирощування продукції на угіддях та її
передачі замовнику. Посівний матеріал
є власністю замовника і замовник буде
власником вирощеної продукції у
повному обсязі. Сторони дійшли згоди,
що усі розрахунки за договором
здійснюються переважно грошима у
безготівковій формі. Також розрахунки
можуть здійснюватися шляхом
зарахування зустрічних грошових вимог
одна до одної відповідно до чинного
законодавства України. Оплата
проводиться замовником протягом 30-ти
календарних днів з дня підписання акту
приймання-передачі послуг.

На виконання цих договорів складено
акт приймання-здачі робіт (надання
послуг) №ОУ-0000006 та №ОУ-0000001, згідно
яких ТОВ «ЛК Козацький курінь»
виконано робіт загальною вартістю
1012120,49 грн., у тому числі ПДВ - 168686,75 грн.,
а ТОВ «Поділля-Колодно» виконано робіт
загальною вартістю 2041800 грн., у тому
числі ПДВ - 340300 грн. Додатком до актів
здачі-приймання робіт є перелік
ділянок, на яких надавалися послуги з
вирощування, та калькуляція вартості
послуги по вирощуванню на 1 га землі.

Таким чином, судами попередніх
інстанцій було встановлено, що
документально підтверджується надання
ТОВ «Козацький курінь» та ТОВ
«Поділля-Колодно» на орендованих ними
сільськогосподарських угіддях послуг
по вирощуванню належних ТОВ «ЛК Юкрейн
Груп» сільськогосподарських культур.

Акти здачі-приймання робіт (наданих
послуг) є первинними документами, в
розумінні ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», та, відповідно до
пп.5.2.1 п.5.1 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», є
підставою для віднесення вартості
робіт (послуг) до складу валових витрат.

19.08.2008 між ТОВ «ЛК Юкрейн Груп»
(замовник) та ТОВ «Ді Ел Ей Пайпер
Україна» (виконавець) укладено договір
№МК/0440924/1/3515 про надання
консультаційних послуг, за ким
виконавець зобов?язався надати
юридичні та інші консультаційні
послуги, які можуть замовлятися при
потребі і перелік яких міститься в
додатках до цього договору, що є
невід'ємною частиною до нього. У разі
необхідності виконавець надає послуги
і представляє інтереси замовника в
його відносинах з третіми особами,
включаючи державні органи і органи
місцевого самоврядування.

Виконані роботи сторонами оформлені
актами приймання-передачі
юридичних/консультаційних послуг від
26.02.2010 на суму 13739 грн., у тому числі ПДВ -
2289.83 грн. та від 26.02.2010 року на суму 93892,05
грн. у тому числі ПДВ - 15648,68 грн. Оплата
проведена в повному обсязі, шляхом
безготівкових розрахунків, що
підтверджується банківськими
виписками.

18.10.2009 позивачем укладено з ТОВ «АМАКО
Україна» (виконавець) договір №1390/006590
про надання юридичних послуг,
предметом якого є послуги по вивченню
та аналізу внутрішньої документації
замовника, усного та письмового
консультування, розробки та складання
проектів необхідних документів у тому
числі скарг, претензій та позовних
заяв. Додатками до договору є протоколи
погодження вартості послуг №1 від
18.10.2009, №2 від 09.11.2009, №3 від 07.12.2009.

Надання послуг оформлено актами
приймання-передачі, підписаними обома
сторонами: від 17.01.2010 на суму 30000 грн., у
тому числі ПДВ - 5000 грн.; від 18.01.2010 на
суму 30000 грн., у тому числі ПДВ - 5000 грн.;
від 19.01.2010 на суму 6000 грн. у тому числі
ПДВ - 1000 грн.; від 18.02.2010 на суму 30000 грн., у
тому числі ПДВ - 5000 грн.; від 18.03.2010 на
суму 30000 грн., у тому числі ПДВ - 5000 грн.;
від 19.04.2010 на суму 30000 грн., у тому числі
ПДВ - 5000 грн.; від 19.05.2010 на суму 30000 грн., у
тому числі ПДВ - 5000 грн.; від 18.06.2010 на
суму 30000 грн., у тому числі ПДВ - 5000 грн.

Враховуючи наявність документів, які є
первинними документами, в розумінні
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», а саме, актів
приймання-передачі наданих послуг,
податкових накладних, платіжних
документів, звітів юрисконсульта ТОВ
«АМАКО Україна», описів виконаних
робіт ТОВ «ДіЕлЕй Пайпер Україна», що
підтверджують факти придбання
позивачем послуг та їх зв?язок з
організацією господарської діяльності
товариства, що є визначальною умовою
для віднесення в податковому обліку
витрат на придбання цих послуг до
валових витрат, висновки судів
попередніх інстанцій про
правомірність заявлених в цій частині
позовних вимог є правильними.

Позбавлення платника права на
віднесення сум, підтверджених
первинними документами, до складу
валових витрат та податкового кредиту,
можливе лише за умови доведення
податковим органом того, що відомості,
які містяться в таких документах, не
відповідають дійсності.

Однак відповідачем не надано доказів
відсутності факту надання
вищезазначених послуг.

Посилання відповідача у касаційній
скарзі на наявність у штаті позивача
юрисконсультів факту отримання
зазначених послуг та їх зв?язку з
господарською діяльністю товариства
не спростовує.

Слід погодитись і з висновками судів
попередніх інстанцій про наявність у
позивача підстав для віднесення до
складу валових витрат витрат по оплаті
МПП фірмі «Ерідон» заборгованості по
угоді від 14.09.2009 №14/09/09 у зв'язку з
отриманням товарного кредиту в сумі
7477500,90 грн. та відсотків по товарному
кредиту у сумі 290056,82 грн.

Відповідно до пп.1.11.2 п.1.11 ст.1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» товарний кредит - товари,
які передаються резидентом або
нерезидентом у власність юридичним чи
фізичним особам на умовах угоди, що
передбачає відстрочення кінцевого
розрахунку на визначений строк та під
процент.

Товарний кредит передбачає передання
права власності на товари (результати
робіт, послуг) покупцю (замовнику) у
момент підписання договору або в
момент фізичного отримання товарів
(робіт, послуг) таким покупцем
(замовником), незалежно від часу
погашення заборгованості.

Відповідно до п.5.5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
відносяться будь-які витрати, пов'язані
з виплатою або нарахуванням процентів
за борговими зобов'язаннями (у тому
числі за будь-якими кредитами,
депозитами) протягом звітного періоду,
якщо такі виплати або нарахування
здійснюються у зв'язку з веденням
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з п.1.32 ст. 1 цього Закону
господарська діяльність - будь-яка
діяльність особи, направлена на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною і
суттєвою.

Таким чином, у випадку, коли операції з
купівлі-продажу товарів, робіт та
послуг є статутною
господарсько-фінансовою діяльністю
підприємства, віднесення до валових
витрат затрат на придбання товару,
робіт та послуг, які відповідають
договірній ціні товару та звичайній
ціні відповідної послуги є правомірним
і не суперечить чинному законодавству
України.

Разом з тим, можуть бути визнані такими,
що не мають зв?язку з компенсацією
вартості товару, а отже, і з
господарською діяльністю платника
податків, проценти за користування
товарним кредитом, у сумі, яка буде
визнана економічно необґрунтованою у
зв?язку, зокрема, із перевищенням рівня
звичайних цін на послуги товарного
кредитування.

Порядок визначення звичайної ціни
товару (робіт, послуг) регламентовано
Законом України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (пп.1.20.2 п.1.20 ст.1).

Згідно з пп.1.20.1 п.1.20 ст. 1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», якщо пп.1.20 ст.1 не
встановлено інше, звичайною вважається
ціна товарів (робіт, послуг), визначена
сторонами договору. Якщо не доведене
зворотне, вважається, що така звичайна
ціна відповідає рівню справедливих
ринкових цін.

За змістом пп.1.20.8 п.1.20 зазначеної
статті обов'язок доведення того, що
ціна договору не відповідає рівню
звичайної ціни у випадках, визначених
цим Законом, покладається на
податковий орган у порядку,
встановленому законом. При проведенні
перевірки платника податку податковий
орган має право надати запит, а платник
податку зобов'язаний обґрунтувати
рівень договірних цін або послатися на
норми абзацу першого підпункту 1.20.1
цього пункту.

Таким чином, якщо не доведене зворотне,
звичайною вважається ціна, визначена
сторонами договору.

За відсутності заперечень податкового
органу щодо відповідності ціни
договору рівню звичайних цін, виходячи
із положень пп.1.20.1 п.1.20 ст. 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», необхідно вважати, що
така ціна відповідає рівню
справедливих ринкових цін, у зв??язку з
чим віднесення позивачем до складу
валових витрат усієї суми оплати за
договором з фірмою «Ерідон» є
правомірним.

Вищенаведеним спростовуються доводи
податкового органу, наведені ним в
касаційній скарзі, як підставу для
скасування постановлених по справі
рішень судів попередніх інстанцій.

Враховуючи наведене, висновки суду
першої та апеляційної інстанції
ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права,
підстав для їх скасування, з мотивів
викладених в касаційній скарзі, не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Буської об?єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
14.11.2011 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28.02.2012 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
С.Е.Острович

Н.Г.Пилипчук