Справа № 802/4857/13-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 лютого 2014 р.
Справа № 802/4857/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання:
Ємельянова Родіона Ігоровича

позивача: ОСОБА_1,
ОСОБА_2

відповідача: не
з'явився

третьої особи:
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області; третя особа ОСОБА_4

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулася
ОСОБА_1 з адміністративним позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області, третя особа ОСОБА_4
про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.02.2012
року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області зареєстровано
подану ОСОБА_4 декларацію №4 та
декларацію від 04.04.2012 року
зареєстровану за №060 про початок
будівельних робіт. Позивачка вважає
зареєстровані декларації
протиправними, такими, що порушують
права та охоронювані законом позивача
інтереси, оскільки проведення
будівельних робіт ОСОБА_4 здійснюється
на підставі підроблених документів. З
огляду на вище зазначені обставини,
позивачка просить суд зобов'язати
відповідача скасувати реєстрацію
декларації про початок будівельних
робіт від 09.02.2012 р. зареєстровану за
№4 та декларацію про початок
будівельних робіт від 04.04.2012 року
зареєстровану за №060.

Представник позивача та позивачка
підтримали заявлені позовні вимоги з
підстав викладених в позовній заяві та
просили суд задовольнити
адміністративний позов.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду адміністративної
справи був завчасно та належним чином
повідомлений.

Представник третьої особи щодо
заявлених позовних вимог заперечував
та просив суд відмовити у їх
задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачка являється власником
магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1, розташованого у
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності від 04.02.2009 року та
державним актом від 18.12.2012 року серія ЯМ
№497881 на право власності на земельну
ділянку на якій розташований магазин.

Так, 09.02.2012 року громадянкою ОСОБА_4
подано до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області декларацію про
початок виконання будівельних робіт, а
саме реконструкція магазину по АДРЕСА_1
з переобладнанням під стоматологічний
кабінет. (а.с 23)

В подальшому, 04.04.2012 року громадянкою
ОСОБА_4 подано до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області декларацію про
початок виконання будівельних робіт, а
саме реконструкція магазину по АДРЕСА_1
з влаштуванням стоматологічного
кабінету. (а.с 26)

У судовому засіданні представник
відповідача пояснив, що декларації
були подані відповідно до визначених
форм та дані, які були зазначені є
достовірними.

В свою чергу, позивач вважає
вищезазначені декларації
протиправними та просить їх скасувати,
в зв'язку із тим, що будівельна споруда
ОСОБА_4 знаходиться в притул із
магазином позивачки, що в свою чергу
перешкоджає позивачці обслуговувати
свій об'єкт у відповідності до вимог
ДБН 360-92.

Також, представник позивачки зазначив,
що позивачка звернулась до відповідача
із заявою про порушення ОСОБА_4 норм
будівельного законодавства та просила
призначити в зв'язку із цим перевірку. В
свою чергу, відповідач провів таку
перевірку та не виявив порушень,
пов'язаних із недостовірністю даних,
відображених третьою особою у
декларації про початок будівельних
робіт. Позивачка, не погоджуючись із
результатами перевірки, звернулася до
суду із даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача посилається на те, що
документи які були подані ОСОБА_4 для
здійснення реєстрації оспорюваних
декларацій є підробними, в результаті
чого третьою особою зазначені
недостовірні данні.

Зокрема, представник позивачки пояснив
суду, що із змісту листів Управління
містобудування і архітектури
Козятинської міської ради № 164 від
28.11.2013 року та № 137 від 01.10.2013 року, а
також листа Козятинської міської ради
№ 2334/13 від 12.11.2013 року вбачається, що
заяви щодо видачі містобудівних умов
та обмежень забудови до управління
містобудування та архітектури не
надходило, та містобудівні умови та
обмеження за № 97/10 від 26.08.2010 року
громадянці ОСОБА_4 не видавались ( а.с.
28-30).

У судовому засіданні у якості свідка
був допитаний ОСОБА_5, який виконував
обов'язки начальника управління
містобудування та архітектури
Козятинської міської ради та
підписував вищезазначені листи. Свідок
підтвердив суду обставини, викладені у
зазначених листах.

Разом з тим, у судовому засіданні у
якості свідка був допитаний ОСОБА_6,
який виконував обов'язки начальника
управління містобудування та
архітектури Козятинської міської ради
у 2010 році. Свідок пояснив суду, що він
сам особисто приймав від третьої особи
документи та виготовляв і підписував
містобудівні умови. Про причини їх
відсутності в управлінні станом на 2013
рік - нічого пояснити не може.

Також, на підтвердження свої посилань
представник позивачки зазначив, що
містобудівні умови, видані ОСОБА_4,
всупереч приписам ч.6 ст.24 Закону
України "Про планування і забудову
території" не затверджені рішенням
відповідного органу місцевого
самоврядування.

Свідок ОСОБА_6 щодо зазначених обставин
пояснив наступне. Так, на час отримання
ОСОБА_4 містобудівних умов, діяв Закон
України "Про планування і забудову
території від 20.04.2000 року, який втратив
чинність 12.03.2011 року. Відповідно до
приписів цього Закону, затвердження
виконавчим комітетом містобудівних
умов не було передбачено. Також він
пояснив, що містобудівні умови не є
рішення суб'єкта владних повноважень, а
лише є підставою для отримання інших
вихідних даних для проектування
об'єкта забудови земельної ділянки та
здійснення цього проектування.

Суд , надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, виходив з наступного.

Частинами 1-4 ст. 36 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
визначено, що право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт. Реєстрацію
декларації про початок виконання
будівельних робіт проводять
відповідні інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом п'яти
робочих днів з дня надходження
декларації. Форма декларації про
початок виконання будівельних робіт,
порядок її подання та реєстрації, форма
повідомлення про зміну даних у
зареєстрованій декларації
визначаються Кабінетом Міністрів
України. Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
відмовляють у реєстрації декларації
про початок виконання будівельних
робіт, якщо декларація подана чи
оформлена з порушенням встановлених
вимог.

Частиною 8 ст.36 цього Закону
передбачено, що замовник відповідно до
закону несе відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації
про початок виконання будівельних
робіт, та виконання будівельних робіт
без зареєстрованої декларації.

Пунктом 8-16 Порядку виконання
будівельних робіт, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№466 "Деякі питання виконання
підготовчих і будівельних робіт" від
13.04.2011 року врегульовані питання щодо
порядку реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт.
Зокрема передбачено, що замовник (його
уповноважена особа) заповнює і подає
особисто або надсилає рекомендованим
листом з описом вкладення до Інспекції
два примірники декларації за формою
згідно з додатком 2. Замовник згідно із
законом відповідає за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації. Інспекція
протягом п'яти робочих днів з дня
надходження декларації перевіряє
повноту даних, зазначених у декларації
та реєструє її.

Також, відповідно до ст.26 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" від 17.02.2011 року, забудова
територій здійснюється шляхом
розміщення об'єктів будівництва.

Відповідно до п.5 цієї статті
проектування та будівництво
об'єктів здійснюється власниками або
користувачами земельних ділянок у
такому порядку:

1) отримання замовником або
проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної
документації та проведення у
випадках, передбачених статтею 31 цього
Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних
робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт
містобудування.

Відповідно до ст. 29 цього Закону
основними складовими вихідних даних є:
містобудівні умови та обмеження,
технічні умови, завдання на
проектування. Фізична або юридична
особа, яка подала виконавчому
органові сільської, селищної, міської
ради або у разі розміщення земельної
ділянки за межами населених пунктів -
районній державній адміністрації
заяву про намір щодо забудови
земельної ділянки, що перебуває у
власності або користуванні такої
особи, повинна одержати містобудівні
умови та обмеження для проектування
об'єкта будівництва. Містобудівні
умови та обмеження надаються
відповідними спеціально
уповноваженими органами
містобудування та архітектури на
безоплатній основі. Спеціально
уповноважений орган містобудування
та архітектури визначає відповідність
намірів щодо забудови земельної
ділянки вимогам містобудівної
документації на місцевому рівні.
Розгляд заяви і надання містобудівних
умов та обмежень або прийняття рішення
про відмову у їх наданні здійснюються
спеціально уповноваженим органом
містобудування та архітектури
протягом семи робочих днів з дня
реєстрації заяви. Склад, зміст,
порядок надання містобудівних умов
та обмежень визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері
будівництва, містобудування та
архітектури.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 24
Закону України "Про планування та
забудову території" від 20.04.2000 року,
який діяв на час виникнення спірних
правовідносин, у разі, якщо зазначені у
заяві наміри належать до переважного
чи допустимого виду забудови
відповідної території, орган місцевого
самоврядування у двотижневий строк з
дня реєстрації заяви надає заявнику
містобудівні умови і обмеження,
встановлені місцевими правилами
забудови населеного пункту.

Таким чином, з аналізу вищенаведених
норм не вбачається обов'язку суб'єкта
владних повноважень затверджувати
своїм рішенням містобудівні умови та
обмеження. Також, суд окремо зазначає,
що містобудівні умови та обмеження
являється складовою вихідних даних для
проектування об'єкта забудови
земельної ділянки та здійснення цього
проектування.

Щодо посилань представника позивача,
про встановлення факту підробки ОСОБА_4
поданих документів, суд зазначає
наступне.

Згідно з п. 3 Положення про інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в АРК, областях, мм. Києві та
Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України від 19.11.2007р. №317,
основними завданнями Інспекції є, у
тому числі, виконання в межах
компетенції дозвільних, реєстраційних
функцій та здійснення контролю й
нагляду в сфері будівництва,
містобудування та архітектури
(державний архітектурно-будівельний
контроль).

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи, на підставі звернення ОСОБА_1
від 23.10.2013 року та наказу Інспекції від
28.10.2013 року №1126-ПП проведено планову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ФОП
ОСОБА_4

За результатами перевірки Інспекцією
складено акт №1126-ПП від 07.11.2013 року про
результати перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил. За
результатами перевірки відповідачем
винесено припис про усунення виявлених
порушень, а саме зобов'язано ОСОБА_4
встановити огорожу будівельного
майданчика та інформаційний щит. Також
винесено постанову №1334 від 12.11.2013 року,
якою визнано ОСОБА_4 винною у вчиненні
адміністративного правопорушення.
передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та
накладено штраф в розмірі 850,00 грн.

Відповідно до поданих суду
відповідачем матеріалів перевірки, не
вбачається виявлених перевіряючими
порушень щодо не достовірності даних
та інших документів для реєстрації
оспорюваних декларацій.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Таким чином, відповідач є суб`єктом
владних повноважень та здійснює в
даних правовідносинах надані йому
діючим законодавством України
повноваження.

Так, згідно до Указу Президента України
від 08.04.2011р. №439/2011 «Про затвердження
Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України», Державна
архітектурно-будівельна інспекція є
центральним органом виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства. Державна
архітектурно-будівельна інспекція
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює контроль за
виконанням приписів про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів та правил,
у сфері житлово-комунального
господарства; проводить перевірки
відповідності виконання підготовчих
та будівельних робіт, будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій, що
застосовуються у будівництві, вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил, технічним умовам,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням; розглядає справи про
правопорушення у сферах містобудівної
діяльності, житлово-комунального
господарства з прийняттям відповідних
рішень.

Системний аналіз зазначених норм дає
суду підстави вважати, що при
реєстрації декларацій про початок
виконання будівельних робіт інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю зобов'язана перевіряти лише
повноту даних, зазначених в них,
відповідність об'єктів будівництва
будівельним нормам, стандартам та
правилам, а не достовірність
документів, зазначених у декларації.

Разом з тим, позивач в своїх
обґрунтуваннях щодо заявлених
позовних вимог посилається на те, що
подані ОСОБА_4 усі документи є
підробними, в результаті чого вважає
зареєстровані декларації
протиправними.

Проте, встановлення факту підробки
документів та фальсифікації даних
тягне за собою кримінальну
відповідальність, а тому виявлення
даних порушень повинно здійснюватись
відповідно до норм КПК України.

Також суд зазначає, що документи,
подані представником позивача у судове
засідання, як то відповіді
Козятинської міської ради про
відсутність у відділі архітектури та
містобудування містобудівних умов,
виданих ОСОБА_4 та відсутність їх
реєстрації можуть свідчити про
неналежну організацію роботи суб'єкта
владних повноважень. Також зазначені
обставини не були об'єктом дослідження
під час перевірки.

Щодо повідомлення Козятинської
міжрайонної прокуратури про внесення
відомостей до ЄДРР про порушення
кримінальної справи за
вищевикладеними фактами, то на даному
етапі вони не можуть братися судом до
уваги, так як відсутнє будь-яке судове
рішення, яким би були встановлені факти
фальсифікації документів.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі
доведення таких фактів, позивачка не
позбавлена можливості звернутися до
суду із відповідним позовом про захист
своїх інтересів.

Відповідно до положень ст. 2 КАС України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Так, згідно з нормами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Отже, до адміністративних судів можуть
бути оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод. Проте, до
завдань адміністративного судочинства
не належить встановлення факту
підроблення або фальсифікації
документів.

Таким чином, оскільки під час судового
розгляду не встановлено факту
порушення відповідачем прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин, а тому в задоволенні позову
належить відмовити.

Частина друга статті 19 Конституції
України зобов'язує органи державної
влади діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України.

Відповідно до положень, закріплених
статтею 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Оскільки у задоволенні позову
відмовлено, а також за відсутності
витрат позивача, пов'язаних із
залученням свідків та проведенням
судових експертиз, судові витрати
(судовий збір) стягненню з відповідача
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог -
відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Жданкіна Наталія
Володимирівна