Справа № 826/18504/13-а
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

Іменем України

м.Київ

12 грудня 2013 року 14:14 год.
№826/18504/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Костенка Д.А.,

за участю секретаря судового засідання
Левченко І.В.,

представників: позивача - Донська Г.Г.,
відповідача - Шевченка Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Т.Б.М.-Україна" до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання нечинним та скасування
рішення про коригування митної
вартості від 14.06.2013 №100270000/2013/300052/2 та
картки відмови від 13.06.2013 №100270000/2013/01159,

в с т а н о в и в:

Позов обґрунтовано відсутністю
підстав для коригування відповідачем
заявленої пози-вачем митної вартості
товарів, невідповідністю
оскаржуваного рішення вимогам ст.ст. 53,
54, 55, 58 МК і поданим до митного
оформлення документам, які містили
повну і достовірну інформацію про
вартість оцінюваного товару, що
підтверджує правильність заявленої
пози-вачем митної вартості товарів за
першим методом (за ціною договору).

Під час розгляду справи представник
позивача підтримав позов з наведених
підстав.

Представник відповідача не визнав
позовних вимог з підстав правильності
коригу-вання митної вартості товарів.
Аргументованих пояснень по суті справи
представник відпо-відача суду не надав.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дій-шов висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що на підставі
зовнішньоекономічного контракту №06/2013
від 01.01.2013 про поставку комплектуючих
для вікон і дверей, укладеного між
позивачем (Покупець) і Компанією "Interplast
plastic dograma aksesuarlari san. ve dis tic. a.s." (Турція)
(Продавець), і відповідно до
специфікації (додаток №3 до договору)
та інвойсу від 07.06.2013 №14170, позивачем
придбано на умовах FОВ-Стамбул (Турція)
товар (петлі для вікон і две-рей, дверна
фурнітура, інструменти), визначеного в
специфікації та в інвойсі асортименту,
кількості, ціни, на загальну вартість
27214,48 Євро.

Даний товар подано до митного
оформлення згідно ВМД №100270000/2013/166420 від
13.06.2013 та задекларовано його митну
вартість згідно із ст. 58 МК за першим
методом (за ціною договору) у розмірі
300215,32 грн., що складається з ціни на
товар - 27214,48 Євро (288808,39 грн.) та
додаткових витрат: транспортування -
10873 грн., страхування - 283,93 грн.,
навантаження - 250 грн.

Судом встановлено, що відповідачем
скориговано митну вартість товарів 1 і 2
та визначено її на рівні 23979,25 Євро
(товар 1) і 6123,49 Євро (товар 2), про що
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 27.08.2013
№100260000/2013/200540/2, а також винесено картку
відмови від 14.06.2013 №100270000/2013/01159.

Як зазначено в гр. 33 цього рішення, його
прийнято у зв'язку з тим, що надані
доку-менти містять неповні відомості, а
саме документ підтверджуючий вартість
страхування не містить реквізитів
транспортної операції, яку було
застраховано. Митна вартість
скоригована відповідачем відповідно
до ВМД від 04.06.2013 №100270000/2013/165125, від
21.05.2013 №100270000/2013/199982.

Спірні правовідносини виникли у сфері
митної справи і стосуються
правомірності рішення відповідача про
щодо коригування митної вартості
товару, який імпортується на митну
територію України.

Відповідно до ст. 51 МК митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу (ч. 1); митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу (ч. 2).

Статтею 57 глави 9 МК встановлено, що
визначення митної вартості товарів,
які вво-зяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну тери-торію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відпо-відно до
норм цього Кодексу (ч. 3).

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплено в ст. 58 МК.

Як визначено в ч. 4 ст. 58 МК митною
вартістю товарів, які ввозяться на
митну тери-торію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень ч. 10
цієї статті.

Водночас, як визначено у ч. 5 ст. 58 МК,
ціна, що була фактично сплачена або
підля-гає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Такими документами, згідно ч. 2 цієї
статті, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у ч.ч. 5
і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вар-тості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюва-ного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспор-тування не включені у
вартість товару, а також документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК передбачено, що у
разі якщо документи, зазначені у ч. 2
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що під-тверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Перелік додаткових документів
визначено в цій же ч. 3 ст. 53 МК.

Статтею 54 МК встановлено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного офор-млення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розра-хунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього мето-ду, визначених
у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з пере-ліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу виз-начення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, позивачем надано
відпо-відачу для митного оформлення
імпортованого товару необхідні
основні документи, що виз-начені ч. 2 ст.
53 МК, а саме: контракт №06/2013 від 01.01.2013 з
Компанією "Interplast plastic dograma aksesuarlari san. ve dis
tic. a.s.", специфікацію (додаток №3 до
договору) та інвойс від 07.06.2013 №14170,
договір з ТОВ "Каско" від 22.05.2013 №2205 на
перевезення довідку ТОВ "Каско" від
13.06.2013 №42 про транспортні витрати до
кордону України в сумі 10873 грн. та
витрати на навантаження-розвантаження
в сумі 250 грн., СMR від 10.06.2013 №631400,
додаткову угоду з ПрАТ "Українська
пожежно-страхова компанія" №817/1067 від
06.06.2013 про страховий платіж у сумі 283,93
грн. та ін. Крім цього, позивачем
додатково були надані експортну митну
декларацію від 07.06.2013 №13341300ЕХ316005,
прайс-лист фірми виробника,
бухгалтерські документи (видаткові і
податкові накладні).

Перелік наданих документів
відображено в гр. 18 оскаржуваного
рішення, в картці відмови у митному
оформленні та у гр. 44 ВМД і відповідачем
не заперечується.

Подані основні документи, копії яких
наявні у справі, чітко ідентифікують
оцінюва-ний товар, не містять
розбіжностей та містять дані, що
піддаються обчисленню, і підтер-джують
ціну товарів, що підлягала сплаті
позивачем на користь продавця, - 27214,48
Євро (288808,39 грн.), а також додатково
понесені позивачем витрати: на
транспортування - 10873 грн., на
страхування - 283,93 грн., на навантаження -
250 грн.

Отже, як вбачається, подані документи
підтверджують митну вартість товарів
за ці-ною договору згідно з вимогами
ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК.

У ході розгляду справи відповідач не
спростував перед судом дійсність
поданих до митного оформлення
документів, достовірність і
об'єктивність зазначених відомостей.
Від-повідач не спростував фактурну
вартість оцінюваних товарів і вартість
додаткових витрат, які понесені
позивачем (транспортування), об'єктивну
можливість і спроможність перевірити
згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК вартість
операції на підставі наданих позивачем
документів, а відповідно й рівень
митної вартості товарів за ціною
договору за правилами, визначеними у
ст. 58 МК.

Також, відповідач не довів суду
наявність передбачених ч. 3 чи ч. 4 ст. 53
МК підстав для витребування від
позивача (декларанта) додаткових
документів, а саме відповідач не
під-твердив належними доказами та
аргументованими доводами наявність у
поданих позивачем основних документах
розбіжностей, ознак підробки або
відсутність всіх відомостей, що
під-тверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Запис в гр. 33 оскаржуваного рішення про
те, що надані документи містять неповні
відомості, а саме документ
підтверджуючий вартість страхування
не містить реквізитів тран-спортної
операції, яку було застраховано, не
відповідає дійсності та
спростовується наявною у справі копією
додаткової угоди з ПрАТ "Українська
пожежно-страхова компанія" №817/1067 від
06.06.2013 до договору добровільного
страхування вантажів, в якому чітко
вказано реквізити інвойсу №14170 та СMR
від 10.06.2013 №631400 (XF72338104), що дозволяє
ідентифікувати транспортну операцію,
товар за якою страхувався.

Інших доказів того, що подані
декларантом до митного оформлення
документи місти-ли розбіжності, які
впливають на кількісні та вартісні
показники оцінюваного товару,
відпо-відачем не виявлено, а судом
таких не вбачається.

Таким чином, зроблені відповідачем у
гр. 33 оскаржуваного рішення записи є
формальними і надуманими, які не
свідчать про дійсну наявність
розбіжностей у кількісних і вартісних
показниках оцінюваного товару та не
доводять наявність визначених ч. 3 ст. 53
МК підстав для витребування додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товарів, тому їх подання
(неподання) декларантом не впливає на
правильність визначення митної
вартості товарів за першим методом, що
підтверджується наданими до митного
оформлення основними документами. Крім
того, неподання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товарів за першим методом, не
є достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом іншого методу визначення
митної вартості. Зазначений висновок
зроблено у постанові Верховного Суду
України від 11.09.2012 (№26347525 згідно
Єдиного державного реєстру судових
рішень), який в силу ч. 2 ст. 161 і ч. 1 ст. 244-2
КАС є обов'язковим для врахування при
вирішенні даної справи.

Також відповідач не довів суду
обов'язкову в силу ч. 1 ст. 55 МК наявність
передбаче-них ч. 6 ст. 54 МК випадків, за
яких відповідач могла відмовити
позивачу в митному оформ-ленні товару
за заявленою ним митною вартістю та
прийняти рішення про коригування
митної вартості товарів. Так,
відповідач не надав суду доказів та
аргументованих пояснень з приводу
того, що позивачем заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вар-тість товарів; не довів суду
невідповідність обраного позивачем
методу визначення митної вартості
товарів; не посилався та не підтвердив
суду надходження офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Щодо визначення відповідачем вартості
оцінюваного товару порівняно з
вартістю подібних (аналогічних)
товарів, що є вищою за контрактну ціну
оцінюваних товарів, то сама по собі
різниця між вартістю подібних
(аналогічних) товарів не свідчить про
наявність пору-шень з боку декларанта і
не призводить до автоматичного
збільшення митної вартості това-рів,
адже законодавство таких підстав прямо
не встановлює, тому не є перешкодою для
застосування першого методу
визначення митної вартості товару.

Інших обставин, які б викликали
обґрунтовані сумніви в достовірності
проведеного позивачем розрахунку
митної вартості товару за ціною
договору, відповідачем не наведено, а
інших обставин, які б впливали на
рівень задекларованої позивачем
митної вартості товару, судом не
встановлено.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем
подано відповідачу достатній пакет
доку-ментів на підтвердження
кількісних і вартісних показників
імпортованого товару, повноти і
достовірності митної вартості товару,
заявленої позивачем за першим методом,
тому заяв-лена позивачем митна
вартість товарів за ціною договору
відповідає вимогам ст. 58 МК. Натомість
заперечення відповідача про
неможливість підтвердження митної
вартості товарів є помилковими і
повністю спростовуються наданими до
митного оформлення документами, тому
спірне коригування митної вартості
здійснено неправомірно з порушенням ч.
3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 МК та всупереч
правилам, визначеним ст. 58 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про протиправність рішення
Київ-ської регіональної митниці про
коригування митної вартості товарів
від 14.06.2013 №100270000/2013/300052/2 та картки
відмови від 14.06.2013 №100270000/2013/01159, тому
вимога про їх скасування є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас не підлягає задоволенню
вимога про визнання нечинним
оскаржуваних рішень, оскільки
позивачем обрано невірний спосіб
захисту порушеного права. Так, вимога
про визнання нечинним стосується
нормативно-правових актів, якими
оскаржувані рішення не є, позаяк це
правові акти індивідуальної дії, тому
належним способом захисту є визнання
їх протиправними та скасування.

Позивачем не заявлялась вимога про
визнання протиправним оскаржуваних
рішень.

Проте, враховуючи неправомірність
оскаржуваних рішень та з метою повного
захисту прав та інтересів позивача, про
які він просить, а також відповідно до
ст. 11 КАС, суд вважає за необхідне вийти
за межі позовних вимог та, окрім
скасування, визнати протиправними
оскаржувані рішення Київської
регіональної митниці про коригування
митної вартості товарів від 14.06.2013
№100270000/2013/300052/2 і картки відмови від
14.06.2013 №100270000/2013/01159.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що
позивачем доведено достовірність і
повнота заявленої до митного
оформлення митної вартості товарів за
першим методом (за ціною угоди),
натомість заперечення відповідача, на
якого КАС покладено обов'язок з
доведення правомірності прийнятого
рішення, не спростовують доводів
позивача і не дають підстав для
висновку про заниження позивачем
митної вартості товарів та
неможливість митного органу здійснити
митне оформлення товарів за першим
методом згідно заявленої позивачем
митної вартості товарів.

З урахуванням встановлених судом
обставин і наведених мотивів та
керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 70, 71, 76, 79, 86, 94, 122,
138, 158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити частково
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відпові-дальністю
"Т.Б.М.-Україна".

2. Визнати протиправним і скасувати
рішення Київської регіональної
митниці про коригування митної
вартості товарів від 14.06.2013
№100270000/2013/300052/2 та картку відмови
№100270000/2013/01159 від 14.06.2013.

3. Відмовити в іншій частині
адміністративного позову.

4. Присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Т.Б.М.-Україна" судовий збір у сумі 895
грн. з Державного бюджету України за
рахунок бюджетних асигнувань
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. Постанова мо-же бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
встановленому ст.ст. 185-187 КАС.
Апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії її повного
тексту.

Суддя
Д.А.
Костенко