Справа № 2а/0514/219/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/800/6062/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В., Голяшкіна О.В.
Леонтович К.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Добропілля та
Добропільському районі Донецької
області про перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувсяь в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Добропілля та Добропільському
районі Донецької області, в якому
просив: визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови позивачу у
зарахуванні періоду з 30 серпня 1974 року
по 18 квітня 1976 року до пільгового
страхового стажу з розрахунку за
кожний рік роботи в районі Крайньої
Півночі за один рік і шість місяців;
зобов'язати відповідача здійснити
позивачу перерахунок та обчислення
пільгового страхового стажу з
розрахунку один рік роботи в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, за один рік і шість місяців за
період з 30 серпня 1974 року по 18 квітня 1976
року та виплатити позивачу пенсію,
донараховану у зв'язку з обчисленням
пільгового страхового стажу з
розрахунку один рік роботи в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, за один рік і шість місяців,
починаючи з 16 липня 2012 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем протиправно відмовлено
позивачу у зарахуванні до стажу у
полуторному розмірі роботи у районах
Крайньої Півночі та місцевостях
прирівняних до таких районів, за період
з 30 серпня 1974 року по 18 квітня 1976 року,
оскільки вказаний стаж
підтверджується необхідними
документами.

Постановою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 грудня 2012 року позовні вимоги
задоволено частково: визнано
протиправними дії відповідача щодо
відмови позивачу у зарахуванні періоду
з 30 серпня 1974 року по 18 квітня 1976 року до
пільгового страхового стажу;
зобов'язано відповідача зарахувати
позивачу до пільгового страхового
стажу роботи в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, період з 30
серпня 1974 року по 18 квітня 1976 року;
зобов'язано відповідача перерахувати
та виплатити позивачу пенсію за віком
на пільгових умовах з 01 серпня 2012 року;
в задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано, у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим
рішенням, ОСОБА_4 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач 30
серпня 1974 року прийнятий на роботу до
Ухтинської геологорозвідувальної
експедиції та 18 серпня 1976 року
звільнений за власним бажанням за
статтею 31 КЗпТ РСФСР.

Довідкою № 418 від 18 квітня 2008 року,
виданою ТОВ "Геолог-1" позивачу,
підтверджено, що він з 30 серпня 1974 року
по 12 квітня 1976 року працював на
підприємстві Ухтинська
геологорозвідувальна експедиція у
особливих умовах праці - районі
Крайньої Півночі.

Довідка видана на підставі: особової
картки ф. Т-2, особового рахунку, наказів
по особовому складу за 1974-1976 роки.

Робота здійснювалася в
Усть-Цилімському районі Республіки
Комі, який на підставі Переліку районів
Крайньої Півночі і місцевостей,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року
входить до цього переліку. У зв'язку із
банкрутством і ліквідацією Ухтинської
геологорозвідувальної експедиції
архівні документи передані ТОВ
"Геолог-1".

В довідці № 419 від 18 квітня 2008 року,
виданій ТОВ "Геолог-1" позивачу,
вказаний його заробіток за період з
січня 1974 року по квітень 1976 року, а
також вказано, що до заробітної плати
застосовувався коефіцієнт 1,5.

Листом ТОВ "Геолог-1" від 03 липня 2008 року
вказано, що у архіві Ухтинської
геологорозвідувальної експедиції
договори, які укладалися з
працівниками про роботу у районах
Крайньої Півночі і місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі не збереглися.

16 липня 2012 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про зарахування
до стажу роботи у районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
таких районів, за період з 30 серпня 1974
року по 18 квітня 1976 року, однак листом
від 30 липня 2012 року відповідачем
відмовлено позивачу у проведені
перерахунку стажу з огляду на
відсутність підстав такого
перерахунку та правомірність
здійснення розрахунку пенсії.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
наявними документами підтверджується
право позивача на зарахування до
пільгового страхового стажу роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, періоду з 30 серпня 1974
року по 18 квітня 1976 року.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що позивач
пропрацював в районах Крайньої Півночі
і в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, менше трьох років, а
відтак не має права на зарахування до
пільгового страхового стажу вказаного
періоду роботи.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, виходячи з
наступного.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування" визначено, що
період роботи до 01 січня 1991 року в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 01 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють з районах
Крайньої Півночі і з місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року "Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
у районах Крайньої Півночі, та
прирівняних до них місцевостях з 01
березня 1960 року у полуторному розмірі
за умови, що працівник має пільги,
встановлені статтею 5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року "Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі".

Указом Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 26 вересня 1967 року "Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі" було скорочено
тривалість трудового договору, який
надає право на отримання пільг,
передбачених статтею 5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року "Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", а саме:
зарахування одного року роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців роботи при обчисленні стажу, що
дає право на отримання пенсії за віком
та по інвалідності, виключно
працівникам, які прибули на роботу в
райони Крайньої Півночі та місцевості,
прирівняні до районів Крайньої Півночі
з інших місцевостей країни за умови
укладення ними трудового договору про
роботу в цих районах строком на три
роки, а на островах Північного
Льодовитого океану - два роки.

Таким чином, умовою надання пільг є
укладення працівником письмового
трудового договору про роботу в
районах Крайньої півночі і прирівняних
до них місцевостях, строком на три роки,
а відтак, щоб користуватись пільговим
обчисленням стажу при роботі в цих
районах, там слід пропрацювати не менше
трьох років, що позивачем не виконано.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: (підписи)