Справа № 2-а/2220/96/12
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а/2220/96/12
Головуючий у 1-й інстанції: Мазур Н.В.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С.

при секретарі: Копійчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Нетішин Хмельницької області на
постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 08 травня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Нетішин Хмельницької області про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

19.04.2012 року позивач - ОСОБА_2 звернувся
до Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Нетішин Хмельницької області про
зобов'язання призначити пенсію
державного службовця та здійснити
перерахунок пенсії.

Постановою Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 08.05.2012 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 08.05.2012 року та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В судовому засіданні позивач заперечив
проти доводів апеляційної скарги та
просив залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що в задоволенні апеляційної
скарги необхідно відмовити з наступних
підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач є громадянином України та
ІНФОРМАЦІЯ_1 року досягла 55 річного
віку, страховий стаж на посаді судді
станом на момент досягненн пенсійного
віку складає 18 років 9 місяців 20 днів. В
червні 2010 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішин Хмельницької області із
заявою про призначення пенсії за віком.
При цьому, позивач продовжував
працювати суддею Нетішинського
міського суду Хмельницької області.

24.02.2012 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішин із заявою щодо призначення
пенсії відповідно до норм Закону
України "Про державну службу" з 30.06.2010
року.

Згідно з листом-відповіддю від 07.03.2012
року Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Нетішин Хмельницької
області позивачу призначено пенсію на
загальних підставах та відмовлено у
призначенні пенсії державного
службовця з посиланням на те, що
відповідно до Закону України "Про
державну службу" пенсії призначаються
при наявності відповідного стажу
роботи тільки за умови звільнення з
роботи.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями ст. 37 Закону України "Про
державну службу", прийшов до висновку
про задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Особливий статус судді, гарантії його
незалежності визначено Конституцією і
законами України, зокрема - на час
виникнення спірних відносин - Законом
України "Про судоустрій та статус
суддів" від 07.07.2010 року.

При цьому, на суддю, поширюється дія
положень статей 1, 2 Закону України "Про
державну службу", що дає підстави
вважати, що суддя є державною службовою
особою, яка здійснює функції
представника державної судової влади
на постійній основі, наділений
повноваженнями здійснювати правосуддя
та одержує суддівську винагороду за
рахунок державних коштів.

Статтею 23 Закону України "Про державну
службу" встановлено граничний вік
перебування на державній службі, який
на час виникнення спірних відносин
становив 60 років для чоловіків і 55
років для жінок.

Граничний вік перебування на державній
службі фактично є пенсійним віком для
цієї категорії працівників.

Пенсійне забезпечення державних
службовців регулюється статтею 37
Закону України "Про державну службу",
яка, зокрема, визначає підстави для
виходу на пенсію державних службовців
та її розмір, а також передбачає, що
пенсія державному службовцю
виплачується незалежно від його
заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію.

Чинна редакція наведених статей Закону
України "Про державну службу" (текст
статті 37 у редакції Закону України від 8
липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»)
передбачає, що пенсійний вік державних
службовців та граничний вік
перебування на державній службі, який
на сьогодні становить 65 років, не
збігаються. Крім того, статтею 37 цього
Закону встановлено, що особі, якій
призначена пенсія відповідно до цієї
статті та яка продовжує працювати на
державній службі, виплачується пенсія
у розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а після
звільнення - у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України "Про
державну службу".

Конституцією України та Законом № 2862-XII
визначено граничний вік перебування
судді на посаді - 65 років.

Згідно зі статтею 37 Закону України "Про
державну службу" пенсія державному
службовцю виплачується незалежно від
його заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Згідно з матеріалами справи позивачка
звернулась із заявою про призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу" лише 24.02.2012 року,
тобто після набранням чинності Законом
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" (1 жовтня 2011 року), яким внесено
зміни до ст. 37 Закону України "Про
державну службу".

У зв'язку з вищевикладеним, відповідно
статті 37 Закону України "Про державну
службу" колегія суддів приходить до
висновку про відсутність у позивача
права на призначення пенсії державного
службовця.

При цьому, відповідачем вірно
встановлено право позивача на
отримання пенсії у розмірі,
обчисленому відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Дана позиція також відображена в
постанові Верховного Суду України №
21-186а13 від 02.07.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
по справі доказам, не правильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п.
4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції
вирішив скасувати її та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог, з підстав порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Нетішин
Хмельницької області задовольнити
повністю .

Постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 08 травня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Нетішин Хмельницької області про
перерахунок пенсії, - скасувати .

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Драчук Т. О.

Смілянець Е. С.