Справа № 2а/2508/11907/11
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддівБорисюк Л.П.,
Петрика І.Й., Собківа Я.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 02 квітня 2012
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління соціального захисту
населення Козелецької районної
державної адміністрації про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
провести нарахування та виплату
щомісячної грошової допомоги та
щорічної допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Козелецького районного
суду Чернігівської області від 02
квітня 2012 року позов задоволено.

Визнано дії неправомірними та
зобов'язано УСЗН Козелецької районної
державної адміністрації провести
перерахунок та виплату ОСОБА_4
щомісячної допомоги, відповідно до ст.
37 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 30% мінімальної
заробітної плати за період з 23.05.2011 по
22.07.2011 та щорічну допомогу на
оздоровлення за 2011 рік, відповідно до
ст. 48 Закону в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат з урахуванням
проведених виплат

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_4 є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи (категорія 1)
та інвалідом ІІІ групи, зареєстрована
та постійно проживає в с. Євминка
Козелецького району Чернігівської
області, яке відповідно до «Переліку
населених пунктів, віднесених до зон
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 106 від 23.07.1991
відноситься до зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в
редакції, що діяла до 28.12.2007),
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
в розмірі 30 процентів від мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до абз.3 ч. 4 ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
інвалідам ІІІ групи виплачується
щорічна допомога на оздоровлення в
розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Однак, всупереч ст.ст. 37, 48 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» вказані доплата позивачам
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
Постанов Кабінету Міністрів України №
836 від 26.07.1996 та від 12.07.2005 № 562, а не в
кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати, як того вимагає
вказаний Закон.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівнянні з Постановами Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 та № 562
від 12.07.2005, відповідач не правомірно
виплачував щомісячну грошову допомогу
та щорічну допомогу на оздоровлення в
меншому розмірі, ніж це передбачено
ст.ст. 37, 48 зазначеного Закону.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті визначено,
що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

З огляду на те, що позивач звернувся до
суду з вказаним позовом 23.11.2011, позовні
вимоги щодо зобов'язання відповідача
провести нарахування та виплату
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства за
проживання на території
радіоактивного забруднення у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, відповідно до вимог ст. 37
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» підлягають до задоволення
в межах шестимісячного строку, тобто за
період з 23.05.2011 по 22.07.2011, а позовні
вимоги в частині зобов'язання
відповідача провести нарахування та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення підлягають до
задоволення за 2011 рік.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 02 квітня 2012
року - залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду
Чернігівської області від 02 квітня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.