Справа № 820/9441/13-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 р.Справа № 820/9441/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бондара В.О. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013р. по справі № 820/9441/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лозівський
ковальсько-механічний завод"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

07.10.2013 року, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лозівський
ковальсько-механічний завод" (далі -
позивач) звернувся до суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Межрегіонального Головного управління
Міндоходів (далі - відповідач) в якому
просить:

скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 27.09.2013
року, яким позивачу було зменшено
від"ємне значення суми податку на
додану вартість у розмірі 12170,00 грн.
декларації № за червень 2013 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013 р.
позов було задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення відповідача №
від 27.09.2013 року.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу в
якій просить суд скасувати судове
рішення, прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на прийняття оскаржуваної
постанови з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги постанову суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач пройшов
процедуру державної реєстрації та
знаходиться на податковому обліку.

Працівниками відповідача була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка позивача з питань
законності декларування від"ємного
значення з податку на додану вартість
за травень-червень 2013 року та
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за червень 2013 року, про
що був складений акт №35/41-00-17/32565419 від
10.09.2013 року.

Порушення виявлені під час перевірки
склали у порушенні вимог п.198.3 ст.198.п.201.6
ст.201 ПК України неправомірного
віднесення до складу податкового
кредиту сум податку на додану вартість
по підприємствам які мають ознаку
ризикового кредиту, що призвело до
завищення суми податкового кредиту за
червень 2013 року на суму податку на
додану вартість 12 170,00 грн.; п.198.3 ст.198.
п.200.1, п.200.3 ст.200, п.201.6 ст.201 ПК України
завищено суму від"ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов"язання поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 19) на
загальну суму 12 170, 00 грн. за червень 2013
року.

За результатами перевірки було
ухвалено податкове
повідомлення-рішення від 27 вересня 2013
року № , яким позивачу було
зменшено від"ємне значення суми
податку на додану вартість у розмірі
12170,00 грн. в декларації № за
червень 2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов до висновку
про реальний характер господарських
операцій між позивачем та ТОВ "ТПК
"Нова" та правомірність віднесення до
складу податкового кредиту сум податку
на додану вартість сплачених за
результатами даної діяльності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

В силу приписів статті 195 КАС України,
колегія суддів, вважає можливим
здійснити апеляційний розгляд в межах
апеляційної скарги.

Згідно до п. 198.1 ст.198 ПК України право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

У відповідності до п.198.3 ст.198 ПКУ
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

На підставі п.198.2, п.198.6 згаданої вище
статті не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів, не підтверджені податковими
накладними.

Датою виникнення такого права на
податковий кредит вважається:

дата тієї події, що відбулася раніше;
дата отримання платником податку
товарів, що підтверджений податковою
накладною .

Податковим органом ставиться під
сумнів реальний характер
господарської операції що відбулась
між позивачем та ТОВ "ТПК Нова" та
правильність віднесення до
податкового кредиту за червень 2013 року
суми податку на додану вартість - 12 170,00
грн.за результатами господарської
операції.

Матеріали справи свідчать про те, що в
ході своєї господарської діяльності
позивач мав взаємовідносини з ТОВ "ТПК
Нова" з яким був укладений договір
поставки продукції (металопрокату ст.45
040 ГОСТ 1050-88) №01-05/03-2013 від 05.03.2013 року.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції про те, що
надані до матеріалів справи, копії
документів бухгалтерського обліку, а
саме: договір поставки продукції
№01-05/03-2013 від 05.03.2013 року специфікація
на поставку продукції у червні 2013 року;
видаткові накладні №Н-00000296 від 06.06.2013
року; №Н-00000359 від 26.06.2013 року; податкові
накладні від 06.06.2013 року №20; від 26.06.2013
року №74; журнал реєстрації
довіреностей, приходні ордери №65 від
06.06.2013 року; №100 від 26.06.2013 року;
сертифікат якості від 11.04.2013 року;
заводський сертифікат якості від 23.04.2013
року №0927; податкова декларація з
податку на додану вартість за червень
2013 року; квитанція №2 від 19.07.2013 року
про здійснення реєстрації податкової
накладаної у Єдиному державному
реєстрі податкових накладних,
підтверджують фактичне здійснення
вказаної господарської операції.

Колегія суддів вважає, що зазначені
документи відповідають вимогам статті
9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
.

Так, у відповідності до частини 2
названої статті первинні та зведенні
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми), дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Таким чином, колегія суддів,
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог про скасування оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Стосовно доводів апеляційної скарги
відповідача про неврахування судом
першої інстанції розбіжностей у
відмітках про місце транспортування
та місця розташування відправника
товару - ТОВ "ТПК Нова", то колегія
суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
контрагент позивача ТОВ "ТПК Нова " має
у своїй власності нежитлову будівлю,
що розташована за адресою: м.Харків,
пров.Метизний, буд.10, яка під час
здійснення даної господарської
діяльності була використана як склад,
тому дана адреса була вказана як пункт
призначення під час оформлення
товарно- транспортних накладних.

З приводу доводів апеляційної скарги
про відсутність у ТОВ "ТПК Нова"
транспортних засобів та трудових
ресурсів, відповідно до акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки від 17.06.2013 року №1105/22.4-07/35701461, то
колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до роз'яснень
інформаційного листа від 01.11.2011 року
№1936/11/13-11 Вищого адміністративного
суду України, документи та інші дані,
що спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податкового обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, зміст послуг, що надають тощо.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податку у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

Надані до матеріалів справи документи
первинного бухгалтерського обліку
свідчать про фактичний рух активів у
позивача, про зміни у власному
капіталі та зобов"язаннях позивача.

Колегія суддів, вважає що у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити, а
судове рішення - залишити без змін.

Відповідно ч.1 до 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановленні під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013р. по
справі № 820/9441/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бондар В.О. Мельнікова Л.В.