Справа № 2-а-2664/10/2120
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 р.Справа № 2-а-2664/10/2120

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Смирнов Григорій Семенович

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів:
Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні на постанову
Суворовського районного суду м.
Херсона від 05 жовтня 2010 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
про визнання неправомірною
бездіяльності та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

15.09.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду
першої інстанції з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона
(правонаступником якого є управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні)
про визнання неправомірною
бездіяльності відповідача щодо
відмови провести перерахунок пенсії,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірах, встановлених
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язання провести
перерахунок пенсії з 01.07.2009 року в
розмірі, не нижче 10 мінімальних пенсій
за віком та виплатити заборгованість з
вказаної дати та перерахунок
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю з 01.07.2009 року в
розмірі 100% мінімальної пенсії за віком
та виплатити заборгованість з вказаної
дати; зобов'язання проводити
перерахунок пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка визначається в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
законодавством; проведення
перерахунку пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в разі зміни мінімальної
пенсії за віком.

Постановою Суворовського районного
суду м. Херсона від 05 жовтня 2010 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона у
здійсненні перерахунку суми державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю ОСОБА_2.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Херсона здійснювати нарахування та
виплату ОСОБА_2 починаючи з 15.09.2009 р. по
05.10.2010 р. пенсію в розмірі не нижче 10
мінімальних пенсій за віком та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 100
процентів мінімальної пенсії за віком.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою
суду першої інстанції, 19.10.2010 року
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона подало
апеляційну скаргу на постанову
Суворовського районного суду м.
Херсона, в якій ставилось питання про
скасування постанови Суворовського
районного суду м. Херсона від 05 жовтня
2010 року та прийняття нової, якою
відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.10.2011 року
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона
задоволено частково.

Постанову Суворовського районного
суду м. Херсона від 05 жовтня 2010 року
скасовано та залишено без розгляду
позовні вимоги ОСОБА_2.

Однак, 19 вересня 2013 року Вищий
адміністративний суд України своєю
ухвалою скасував ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13 жовтня 2011 року, а справу направив
на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона,
колегія суддів приходить до
наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильської
АЕС, інвалідом 1 групи, та відноситься
до 1 категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що підтверджується посвідченнями
серії НОМЕР_1, виданим 17.01.1996 року,
довідкою МСЕ серії 2-18 АА №082507 (а.с. 8, 10)
та не заперечується відповідачем.

У зв'язку з чим розмір пенсії йому
повинен визначатись відповідно до ст.
50, ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 49 зазначеного Закону
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 54 цього Закону (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), якою визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1, та у зв'язку із втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів 1-ї групи, щодо
яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими десяти мінімальних пенсій
за віком.

Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам 1 групи - у розмірі 100
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Як передбачено статтею 53 того самого
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Внесені до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» зміни відповідно до Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
неконституційними згідно рішення
Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22.05.2008 року, а тому не можуть
прийматися до уваги.

Таким чином, позивач має право на
отримання пенсії, як особа, віднесена
до категорії 1 осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
розмірі 10 мінімальних пенсій за віком
та на отримання додаткової пенсії у
розмірі 100 відсотків мінімальної
пенсії за віком як інвалід 1 групи,
інвалідність якого наступила у
результаті участі у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

В свою чергу посилання відповідача на
те, що вказані правовідносини
регулюються постановами Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року №530,
від 16.07.2008 року №654, у зв'язку з чим
розміри пенсії встановлюються саме у
визначених цими постановами сумах є
необґрунтованим, оскільки виходячи з
засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативно-правовими
актами, застосуванню підлягає
нормативно-правовий акт, який має вищу
юридичну силу, яким в даному випадку є
Закон України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також, слід зазначити, що при
обчисленні пенсії та додаткової пенсії
згідно положень Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за основу
береться розмір мінімальної пенсії за
віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсій за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність
визначається щорічно в Законі України
«Про Державний бюджет України» на
відповідний рік.

Положення статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування
зазначеної величини (мінімального
розміру пенсії за віком) для розрахунку
інших пов'язаних із нею пенсій чи
доплат, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого мінімального
розміру пенсії за віком, крім
передбаченого частиною першою.

Тому розміри пенсії позивачу повинні
нараховуватись виходячи з вказаних
розмірів прожиткового мінімуму.

Однак слід звернути увагу на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин) адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Позивачем не надано доказів поважності
пропуску строку звернення до суду.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до
суду за захистом порушених прав лише
15.09.2010 року, адміністративний позов,
відповідно до ст. 100 КАС України,
підлягає залишенню без розгляду за
період з 01.07.2009 року по 14.03.2010 року, у
зв'язку з пропуском шестимісячного
строку звернення до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного суду вважає помилковим
висновок суду першої інстанції, щодо
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Херсона здійснити ОСОБА_2 перерахунок
пенсії починаючи з 15.09.2009 року.

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити про те, що
відповідно до ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Пенсія є періодичним платежем, виплата
якої, за загальним правилом, не
обмежена у часі.

Крім того, позивач не обмежував свій
позов будь-якою датою.

Зважаючи на зазначене, судом першої
інстанції помилково зазначено й
кінцеву дати здійснення перерахунку
пенсії ОСОБА_2 по 15.10.2010 року.

Оскільки судом першої інстанції при
повному встановленні фактичних
обставин справи порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, постановлене судове рішення на
підставі ст. 202 КАС України підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст.ст. 184, 185, 197, 198, 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного
суду м. Херсона від 05 жовтня 2010 року
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона у
перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи
з 15.03.2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні здійснити
перерахунок та виплату основної та
додаткової пенсії ОСОБА_2 відповідно до
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з розміру 10 мінімальних
пенсій за віком та 100% мінімальної
пенсії за віком відповідно, виходячи з
розрахунку мінімальної пенсії за віком
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 15.03.2010 року з
врахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 01.07.2009
року по 14.03.2010 року залишити без
розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя:
А.В.Бойко

Суддя:
Т.М.Танасогло

Суддя:
О.В. Яковлєв