Справа № 805/17521/13-а
Суддя: Ткаченко Т.С.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 р.
Справа № 805/17521/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Ткаченко Т.С., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледар
Донецької області до Приватного
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості у загальному розмірі
9481,46 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду
України в м. Вугледар Донецької області
звернулися до Донецького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості у загальному
розмірі 9481,46 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на вимоги Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», вказавши, що
відповідач є платником єдиного внеску,
у зв'язку з чим останній зобов'язаний
самостійно здійснювати нарахування та
сплату єдиного внеску у строки,
встановлені цим Законом. Разом із тим,
відповідач не сплатив у повному обсязі
суму єдиного внеску, внаслідок чого у
Приватного підприємця ОСОБА_1 перед
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Вугледар Донецької області виникла
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 9141,46 грн, у зв'язку з чим
відповідачу були надіслані вимоги про
сплату недоїмки від 01.05.2011 року № Ф-26 та
від 03.05.2013 р. № Ф-198.

Крім того, управлінням зазначено про
те, що відповідно до Порядку формування
та подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування органам ПФУ
граничний термін звітування за 2011 рік -
01 квітня 2012 р., за 2012 рік - 11 лютого 2013
року. На виконання вимог ч. 14 ст. 25
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
Управлінням були винесені рішення № 249
від 12.04.2013 року та № 310 від 03.05.2013 р. про
застосування штрафних санкцій за
неподання звітності у розмірі по 170
грн., які були направлені на адресу
відповідача, однак конверти
повернулися з відміткою "за
закінченням терміну зберігання".
Оскільки у добровільному порядку
відповідачем суму недоїмки та суму
штрафу не сплачено, позивач просить
стягнути їх у судовому порядку.

У судове засідання сторони не
з'явились.

20.01.2014 р. до відділу діловодства та
документообігу Донецького окружного
адміністративного суду від позивача
надійшла заява про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Від відповідача до суду повернувся
поштовий конверт з відміткою про
причини повернення поштового
відправлення «За закінченням терміну
зберігання».

Оскільки ухвала про відкриття
провадження у справі, направлена
відповідачу рекомендованим листом за
адресою його місцезнаходження, а саме:
АДРЕСА_1, суд вважає, що вжив всі залежні
від нього заходи для повідомлення
відповідача про судовий розгляд справи
виходячи з того, що частиною 4 статті 33
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що у разі
ненадання особами, які беруть участь у
справі, інформації щодо їх поштової
адреси судовий виклик або судове
повідомлення надсилаються: юридичним
особам та фізичним особам - підприємцям
- за адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Приймаючи до уваги положення ч. 4 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, відповідно до якої у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів, та ч. 1 ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, згідно з якою адміністративна
справа має бути розглянута і вирішена
протягом розумного строку, але не
більше місяця з дня відкриття
провадження у справі, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, а також ч. 6
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження на підставі
наявних в ній доказів.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги,
та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична
особа - підприємець, ідентифікаційний
код НОМЕР_1, та згідно картки особового
рахунку є платником єдиного внеску з
09.09.2002 р. за № 05-62-11-0833.

05.05.2011 р. Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Вугледар Донецької області
сформовано вимогу про сплату недоїмки
№ ф-26 на суму 1736,80 грн.

Вказана сума недоїмки була частково
сплачена відповідачем у сумі 525,00 грн.,
що підтверджується карткою особового
рахунку відповідача, яка міститься в
матеріалах справи.

За неподання звітності за 2012 рік першим
заступником начальника Управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледар
Донецької області винесено рішення №
249 від 12.04.2013 року про застосування
штрафних санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності,
передбаченої Законом України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» до Приватного
підприємця ОСОБА_1 у розмірі 170,00
гривень.

Також, за неподання звітності за 2011 рік
першим заступником начальника
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вугледар Донецької області винесено
рішення № 310 від 03.05.2013 р. про
застосування штрафних санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» до Приватного
підприємця ОСОБА_1 у розмірі 170,00
гривень.

Крім того, 03.05.2013 р. Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Вугледар
Донецької області сформовано вимогу
про сплату недоїмки № ф-198 на суму 7929,66
грн.

Вищезазначені вимоги про сплату
недоїмки та рішення Пенсійного фонду
були направлені засобами поштового
зв'язку на адресу відповідача, однак
повернуті Управлінню з позначкою на
поштовому конверті "за закінченням
терміну зберігання".

Таким чином, у відповідача виникла
заборгованість у загальному розмірі
94481,46 грн. ((1736,80 грн. - 525,00 грн.) + 170,00 грн. +
170,00 грн. + 7929,66 грн.).

Докази оскарження вказаних рішень та
вимог в матеріалах справи відсутні,
суми, визначені в них, відповідачем у
повному обсязі сплачені не були.

Вирішуючи справу по суті, до спірних
правовідносин суд застосовує
нижченаведені правові норми.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
(надалі Закон).

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону, єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Недоїмкою відповідно до даного Закону
вважається сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена територіальними
органами Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених цим Законом

Зі змісту п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464,
відповідно до якого платниками єдиного
внеску є фізичні особи-підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, слідує, що відповідач
належить до категорії платників
єдиного внеску.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464 єдиний
внесок нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, - на
суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 цього ж Закону,
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

У відповідності до ч. 12 ст. 9 даного
Закону єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Як свідчать матеріали справи, у
порушення вищенаведених правових норм,
відповідачем єдиний внесок сплачено не
було.

Крім того, згідно з пунктом 3.2 Порядку
формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - Порядок),
затвердженого Постановою правління
Пенсійного фонду України 08 жовтня 2010
року № 22-2 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 1
листопада 2010 року за № 1014/18309, ФО -
підприємці, у тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
формують та подають до органів
Пенсійного фонду звіт самі за себе один
раз на рік до 10 лютого року, наступного
за звітним періодом. Звітним періодом є
календарний рік.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем не надано звіти
про суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2011 - 2012 роки
(граничні терміни звітування
відповідно 01.04.2012 р. та 11.02.2013 р.).

Згідно з пунктами 6, 7 частини1 статті 13
Закону № 2464 Пенсійний фонд та його
територіальні органи мають право
застосовувати фінансові санкції,
передбачені цим Законом; стягувати з
платників несплачені суми єдиного
внеску.

Так, за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої цим Законом,
територіальним органом Пенсійного
фонду накладається штраф у розмірі
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян згідно з пунктом 4
частини 11 статті 25 Закону № 2464.

Суми пені та штрафів, передбачених цим
Законом, підлягають сплаті платником
єдиного внеску протягом десяти робочих
днів після надходження відповідного
рішення. Зазначені суми зараховуються
на рахунки органів Пенсійного фонду,
відкриті в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, для
зарахування єдиного внеску. При цьому
платник у зазначений строк має право
оскаржити таке рішення до органу
Пенсійного фонду вищого рівня або до
суду з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
територіального органу Пенсійного
фонду, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення територіального
органу Пенсійного фонду про
застосування фінансових санкцій
зупиняє перебіг строку їх сплати до
винесення органом Пенсійного фонду або
судом рішення у справі. Строк сплати
фінансових санкцій також зупиняється
до ухвалення судом рішення у разі
оскарження платником єдиного внеску
вимоги про сплату недоїмки, якщо
застосування фінансових санкцій
пов'язано з виникненням або
несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Станом на час розгляду справи судом
вимоги про сплату недоїмки та рішення
про застосування штрафних санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», № 249 від 12.04.2013
року та № 310 від 03.05.2013 р. не оскаржені, а
суму недоїмки та штрафних санкцій до
бюджету не сплачено.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача
заборгованості зі сплати єдиного
внеску у розмірі 9141,46 грн. та штрафної
санкції у розмірі 340,00 грн. у повному
обсязі.

Відповідно до вимог частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати з відповідача
стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2-15, 69-71, 94, 98, 158-163, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Донецький
окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледар
Донецької області до Приватного
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості у загальному розмірі
9481,46 грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Вугледар Донецької області
суму штрафної санкції за неподання
звітності у розмірі 340 (триста сорок)
грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Вугледар Донецької області
заборгованість зі сплати єдиного
внеску у розмірі 9141 (дев'ять тисяч сто
сорок один) грн. 46 коп.

Постанова прийнята, складена і
підписана у нарадчій кімнаті 20 січня 2014
року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Ткаченко Т.С.