Справа № 490/2269/13-а
Суддя: Алєйніков В. О.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/2269/13-а
Центральний районний суд м.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2013

Центральний районний суд міста
Миколаєва

У складі : головуючого - судді
Алєйнікова В.О.

при секретарі Запалух
А.П.

розглянувши матеріали
адміністративної справи за позовом

позивача
ОСОБА_1

до

відповідача
Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області,

суть позову
про скасування постанови №81 від
18.02.13 р., -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом
про скасування постанови №81 від 18.02.13
р., якою він був притягнутий до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу у розмірі 6.800 грн. на
підставі частини 7 статті 96 КУпАП за
самочинне виконання будівельних робіт
з реконструкції сходових клітин біля
квартир 18, 19 на 4-му поверсі
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав та пояснив, що в дійсності
він переобладнання сходових клітин не
здійснював, його вина у такому не
доведена у встановленому законом
порядку, а також - що під час розгляду
справи були порушені його права.

Представник відповідача під час
судового розгляду справи позов не
визнавала, спираючись про те, що
оскаржувана постанова є законною та
обгрунтованою.

Після вислуховування позивача та
перевірки матеріалів справи суд дійшов
такого.

Оскаржуваною постановою встановлено,
що позивач здійснив будівельні роботи
з реконструкції місця загального
користування (сходових клітин) на 4-му
поверсі багатоквартирного будинку за
адресою: АДРЕСА_1, біля квартир 18, 19 без
реєстрації декларації про початок
виконання зазначених будівельних
робіт щодо ІІ категорії складності СС 1
клас наслідків.

Такі дії позивача кваліфіковані за
частиною 7 статті 96 КУпАП та за їх
вчинення на позивача накладене
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у сумі 6.800 грн.

При перевірці цієї постанови суд
виходе з вимог частини 3 статті 2 КАС
України, відповідно до якої перевіряє
лише, чи винесена вона:

1. на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України;

2. з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження
надано;

3. обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії);

4. безсторонньо (неупереджено);

5. добросовісно;

6. розсудливо;

7. з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8. пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія);

9. з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;

10. своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

В зв'язку із цим суд відзначає, що
доказів протилежного позивачем не
наведено та суду не надано.

Натомість з матеріалів справи
вбачається, що при винесенні
оскаржуваної постанови відповідач:

· діяв у межах наданих йому
повноважень щодо притягнення винних
до адміністративної відповідальності.

· діяв обґрунтовано. Так,
відповідач у межах його компетенції
встановив факт вчинення
адміністративного правопорушення; та
такий факт є підтвердженим зібраними
під час судового розгляду справи та
дослідженими у суді доказами, зокрема -
свідченнями ОСОБА_3, актом комісії
об`єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Север-1", яке
є балансоутримувачем цього будинку та
фотографіями, доданими до цього акту, з
яких вбачається, що саме позивач
замовляв роботи, про які йдеться в
оскаржуваній постанові, та керував
ними. Посилання позивача про наявність
неприязнених стосунків між ним та
ОСОБА_3 наведених вище письмових
доказів не спростовують .

Самі ж по собі пояснення позивача під
час розгляду справи у суді не можуть
бути покладені в основу рішення по суті
справи, адже не підтверджені належними
та допустимими доказами. До того ж,
посилання позивача про наявні, на його
думку, порушення під час розгляду
справи про адміністративні
правопорушення, не можуть бути
покладеними у підгрунтя судового
рішення, адже оскаржувана постанова
грунтується на дійсних фактичних
обставинах спарви та є вірною по суті.

Посилання позивача про те, що його слід
притягнути до відповідальності за
більш суворою нормою закону. адже
об`єкт, про перебудову якого йдеться, є
більш небезпечним, ніж зазначено у
постанову, також не можуть бути
покладеними у підгрунтя судового
рішення, адже про порушення прав
позивача не свідчать.

До того ж, відповідач інших вимог
діючого законодавства не порушував та
кваліфікував дії позивача вірно та
обрав йому вид та міру
адміністративного стягнення в межах
санкції, що передбачена відповідною
статтею КУпАП.

Отже, підстави для задоволення позову є
відсутніми.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 158-163 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В
:

У задоволенні позову - відмовити. .

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

СУДДЯ
=АЛЄЙНІКОВ В.О.=

Дата документу 20.12.2013