Справа № 2а-1557/10/2370
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року м.
Київ К/9991/71138/11

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Ланченко Л.В., Степашко О.І.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу державної
податкової інспекції у Черкаському
районі Черкаської області (далі - ДПІ)

на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 31.05.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011

у справі № 2-а-1557/10/2370

за позовом ДПІ

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про стягнення з
відповідача заборгованості з податку з
доходів фізичних осіб у сумі 334,75 грн.,
яка утворилася внаслідок несплати
ОСОБА_1 відповідної суми податку з
успадкованого ним майна у вигляді
частини майнового в АПВ
«Медведівська».

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 31.05.2010,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2011, у позові відмовлено з тих
підстав, що успадкований позивачем
майновий пай не є за свою правовою
природою корпоративним правом, що
виключає можливість оподаткування
цього спадкового майна за ставкою 13%
відповідно до підпункту 13.2.1 пункту 13.2
статті 13 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб».

У касаційній скарзі до Вищого
адміністративного суду України ДПІ
просить скасувати ухвалені у справі
судові акти попередніх інстанцій та
прийняти нове рішення по суті спору,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та невідповідність висновків судів
дійсним обставинам справи. Зокрема, на
обґрунтування касаційної скарги
скаржник зазначає, що спірний майновий
пай є об'єктом комерційної власності та
підлягає оподаткуванню за правилами
підпункту 13.2.1 пункту 13.2 статті 13
названого Закону.

Перевіривши повноту встановлення
судовими інстанціями фактичних
обставин справи та правильність
застосування ними норм матеріального і
процесуального права, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення касаційної
скарги ДПІ з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що
оспорювану суму податку з доходів
фізичних осіб визначено контролюючим
органом ОСОБА_1 внаслідок того, що
останнім не сплачено відповідну суму
податку з вартості майнового паю в АПВ
«Медведівська» (2575 грн.), який було
успадковано ним як спадкоємцем першої
черги після смерті батька відповідно
до свідоцтва про право на спадщину за
законом від 07.11.2006.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку про
неправильність кваліфікації
податковим органом зазначеного
спадкового майна як об'єкта
комерційної власності.

Так, згідно з підпунктом 13.2.1
пункту 13.2 статті 13 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
оподаткуванню за ставкою, визначеною
пункті 7.1 цього Закону (13 % на період
2004-2006 року), підлягає вартість об'єктів
комерційної власності, у тому числі
корпоративних прав, успадкованих
будь-якими особами незалежно від
ступеня їх споріднення з спадкодавцем.

Відповідно до статті 167
Господарського кодексу України,
корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Таким чином, корпоративне право
включає в себе відносини, які виникають
між акціонером, учасником
господарської організації і самою
корпорацією, а також між самими
учасниками чи акціонерами з приводу
реалізації їх прав власності на акції
чи права власності на частку в
статутному фонді корпорації.

Оскільки право на майновий пай не
визначає прав власника цих паїв у
статутному фонді господарської
організації та не встановлює його прав
на участь в управлінні підприємством
та отриманні частки прибутку, то таке
право не може бути віднесено до
корпоративних прав.

Враховуючи викладене, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, що майновий
пай в АПВ «Медведівська» не є об'єктом
комерційної власності, та не підлягає
оподаткуванню за ставкою, визначеною
підпунктом 7.1 статті 7 названого Закону
(13 % на період 2004-2006 року), що виключає
наявність у ОСОБА_1 оспорюваної суми
податкового боргу.

Згідно з частиною третьою статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 220, 2201, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної
податкової інспекції у Черкаському
районі Черкаської області відхилити.

2. Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 31.05.2010 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011 у
справі № 2-а-1557/10/2370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І.
Костенкосудді:Л.В. Ланченко О.І.
Степашко