Справа № 630/548/13-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 р.Справа № 630/548/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання
Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову
Люботинського міського суду
Харківської області від 19.11.2013р. по
справі № 630/548/13-а

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Люботинської міської ради
Харківської області , Управління
Держземагенства у Харківському районі
Харківської області треті особи
ОСОБА_3

про скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

13.06.2013 року, ОСОБА_1 (далі - позивач - 1),
ОСОБА_2 (далі - позивачі - 2), звернулись
до Люботинського міського суду
Харківської області, з позовом до
Любитинської міської ради Харківської
області (далі - відповідач - 1) ,
Управління Держземагенства у
Харківському районі Харківської
області (далі - відповідач - 2), третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3),
в якому просять, після зміни,

визнати дії відповідача - 1 по прийняттю
рішень від 23.07.2002р. № 111/28 та від 16.03.2006р.
№ 37/ХХХ11 протиправними та скасувати їх.

Постановою Люботинського міського
суду Харківської області від 19.11.2013
року по справі № 630/548/13-а відмовлено в
задоволені позову.

Позивачі, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подали
апеляційну скаргу, в якій просять суд
апеляційної інстанції скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначили, що суд першої
інстанції не врахував порушення прав
спадкодавців позивачів під час
постановлення відповідачем
оскаржуваних рішень,тому висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
позивачів не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачі є співвласниками разом з
ОСОБА_3 житлового будинку, який
розташований за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням відповідача № ІІІ/28 від 23
липня 2002 року затверджено матеріали
інвентаризації земельної ділянки
площею 0,2692 га, що розташований за
адресою АДРЕСА_1. та передано
безоплатно у власність ОСОБА_3 належну
йому частину земельної ділянки площею
0,1000 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
земельну ділянку площею 0,0957 га для
ведення особистого селянського
господарства, з видачею державних
актів на право приватної власності на
землю, та земельним ділянкам присвоєно
кадастрові номери.

Рішенням відповідача № 37/ХХХІІ від 16
березня 2006 року затверджено технічну
документацію по встановленню меж
земельної ділянки площею 0,0536 га в
АДРЕСА_1, та передано безоплатно у
власність третій особі земельну
ділянку площею 0,0536 га для ведення
особистого селянського господарства, з
видачею державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив із
фактичних обставин справи про те, що на
час прийняття оскаржуваних рішень у 2002
році та 2006 році позивачі не набули
речові права на частки у житловому
будинку, що розташований на земельній
ділянці, що розташована за
адресою:АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Пунктом 8 частини 1 ст.3 КАС України
позивачем в адміністративній справі є
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивач - 2, успадкувала 1/4 частину
вказаного житлового будинку у 2008 році
після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, та отримала свідоцтво про
право на спадщину від 17.12.2008р. та 22.12.2008р.
зареєструвала своє право власності.

Позивач - 1, успадкував 1/4 частину
житлового будинку у 2009 році після
смерті ОСОБА_5 , яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, та отримав свідоцтво про
право на спадщину від 13.03.2009р. та у цей
же день зареєстрував своє право
власності.

Відповідно до наданих до справи
креслень земельної ділянки,
матеріалів до проекту згаданого вище
рішення та пояснень ОСОБА_3 вказана у
рішенні від 16.03.2006 року земельна
ділянка, передана йому за рахунок
сусідньої ділянки за адресою АДРЕСА_2.

За наведених вище обставин, колегія
суддів погоджується, з висновком суду
першої інстанції, що на час прийняття
оскаржуваних рішення - 2002 рік, та 2006 рік
позивачі не набули речових прав на
житловий будинок, що розташований в
АДРЕСА_1, тому й відсутні порушення їх
прав під час прийняття оскаржуваного
рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла до
висновку про необхідність відхилення
апеляційної скарги, та залишення
постанови суду першої інстанції без
змін.

Апеляційна скарга містить посилання на
порушення прав спадкодавців позивачів
під час постановлення оскаржуваних
рішень .

Даний довод не спростовує висновку
суду про відсутність порушення прав
позивачів під час прийняття
оскаржуваних рішень, що можливо
захистити в порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно ч.1 до 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановленні під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Постанову Люботинського міського суду
Харківської області від 19.11.2013р. по
справі № 630/548/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Мельнікова Л.В. Бартош Н.С. Повний
текст ухвали виготовлений 24.01.2014 р.