Справа № 872/119/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2013 р. справа № 0870/9027/12
Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Суховарова А.В.
Головко О.В.

при секретарі судового засідання:
Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Графіт-Маркет» на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2012 року по справі № 0870/9027/12 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Графіт-Маркет» до
Запорізької митниці Державної митної
служби України про визнання нечинним
рішення про визначення країни
походження товару та податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Графіт-Маркет» (далі
- ТОВ «Графіт-Маркет») звернулось до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовом до
Запорізької митниці (далі - митниця) про
визнання нечинним рішення Запорізької
митниці від 07.06.2012 № 112000003/2012/0064/2 про
визначення країни походження товару та
визнання нечинними податкових
повідомлень - рішень форми «Р» від
07.08.2012 № 59, від 07.08.2012 № 60, від 14.09.2012 № 79.

Позивач у позовній заяві посилався на
те, що ним, 07.11.2011, заявлено до митного
оформлення товар - «Матеріал
вогнетривкий, призначений для
футеровки високотемпературних печей.
Плити з вуглецевого теплоізоляційного
матеріалу марки Русскарб: 1500*1000*60мм - 12
шт, 1500*1000*40мм - 24 шт. Виробник: ТОВ
«Русскарб Матеріалз Інжиніринг», що
надійшов на митну територію України
відповідно до зовнішньоекономічного
контракту від 27.06.2011 № 12/У, укладеного
між ТОВ «Русскарб Матеріалз
Інжиніринг» (Росія) та ТОВ
«Графіт-Маркет» (Україна). До
документів митного оформлення
Позивачем надано сертифікат про
походження товару форми СТ.-1 від 01.11.2011
№ RUUA 1212562, виданий Реутовською
торгово-промисловою палатою
Російської Федерації /а.с.7/. За
результатами здійснення контролю
наданих до митного оформлення
документів, Запорізькою митницею
здійснено митне оформлення товару із
застосуванням режиму вільної торгівлі.
Проте, Відповідачем, 07.06.2012, тобто після
здійснення митного оформлення,
прийнято Рішення № 112000003/2012/0064/2 про
визначення країни походження товару
невідомою та про визнання недійсним
сертифікату форми СТ.-1 від 01.11.2011 № RUUA
1212562. У подальшому, Відповідачем
проведено невиїзну документальну
перевірку, за результатами якої
нараховані додаткові грошові
зобов'язання та виставлені податкові
повідомлення, а саме: податкове
повідомлення від 07.08.2012 № 59 за основним
платежем (ввізне мито) у сумі - 39 326, 53
грн. та штрафні санкції - 9 831,63 грн.;
податкове повідомлення від 07.08.2012 № 60
за основним платежем (ПДВ) у сумі - 7 865,31
грн. та штрафні санкції - 1 966, 33 грн. та
податкове повідомлення від 14.09.2012 № 79
за основним платежем (ввізне мито) у
сумі - 0 грн. та штрафні санкції - 39 326, 53
грн. Позивач вважає зазначені
податкові повідомлення-рішення
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки митний орган пропустив товар
на митну територію України, а відтак,
погодився з усіма задекларованими
даними щодо визначення митної вартості
товару, країни походження товару, коду
товару та сумами мита і податків. До
того ж, Позивачем отримано новий
сертифікат про походження товару форми
СТ.-1 від 09.08.2012 № RUUА (2702140).

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 08.11.2012 в
задоволені позову відмовлено повністю
/а.с. 134 - 137/.

Постанова суду мотивована ти, що
оскільки на вимогу Запорізької митниці
позивачем не подано документів на
підтвердження країни походження
товару у відповідний строк та з
урахуванням маршруту проходження
товару через країну, яка не є учасницею
Угод «Про правила визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав», митний орган
дійшов правомірного висновку про те, що
переміщений через митний кордон товар
не може користуватися режимом вільної
торгівлі, а відтак рішення відповідача
про нарахування податкових зобов'язань
відповідає приписам чинного
законодавства що регулює спірні
правовідносини.

Позивач, не погодившись із
вищезазначеним рішенням суду першої
інстанції у даній справі подав
апеляційну скаргу /а.с. 156 - 159/, в якій
послався на те, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
адміністративної справи не було
з'ясовано усі обставини, які мають
значення для вирішення справи та
зроблено висновки, які суперечать
фактичним обставинам справи, що
призвело до постановлення судового
рішення з порушенням норм
матеріального справа. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 08.11.2012 та прийняти нову
постанову про задоволення позовних
вимог.

Представники сторін у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
даної адміністративної справи
повідомленні належним чином, про
поважність причин неявки у судове
засідання свого представника або про
можливість розгляду справи за
відсутності свого представника суд у
встановленому законом порядку не
повідомли. За таких обставин колегія
суддів вважає можливим розглянути дану
справу за відсутності представника
відповідача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції від
08.11.2012 скасуванню з наступних підстав.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено, що позивачем 07.11.2011
заявлено до митного оформлення товар -
«Матеріал вогнетривкий, призначений
для футеровки високотемпературних
печей. Плити з вуглецевого
теплоізоляційного матеріалу марки
Русскарб: 1500*1000*60мм - 12 шт, 1500*1000*40мм - 24
шт. Виробник: ТОВ «Русскарб Матеріалз
Інжиніринг», що надійшов на митну
територію України відповідно до
зовнішньоекономічного контракту від
27.06.2011 № 12/У, укладеного між ТОВ
«Русскарб Матеріалз Інжиніринг»
(Росія) та ТОВ «Графіт-Маркет» (Україна).
До документів митного оформлення
Позивачем надано сертифікат про
походження товару форми СТ.-1 від 01.11.2011
№ RUUA 1212562, виданий Реутовською
торгово-промисловою палатою
Російської Федерації /а.с.7/. За
результатами здійснення контролю
наданих до митного оформлення
документів, Запорізькою митницею
здійснено митне оформлення товару в
режимі вільної торгівлі, тобто із
застосуванням преференції, що
підтверджується записом у гр. 36 ВМД №
112000010/2011/010494 /а.с. 6/.

У подальшому, Запорізькою митницею на
виконання наказу від 18.06.2012 № 378
проведено невиїзну документально
перевірку дотримання вимог
законодавства України з питань
державної митної справи ТОВ
«Графіт-Маркет» на предмет
правомірності застосування пільги по
сплаті ввізного мита. Результати
перевірки відображені в акті від 23.07.2012
№ н/0022/12/112000006/ /а.с. 11-18/.

В ході проведення невиїзної
документальної перевірки Запорізькою
митницею встановлено, що позивачем
07.11.2011 здійснено митне оформлення за
ВМД № 112000010/2011/010494 товару
«матеріал вогнетривкий, призначений
для футеровки високотемпературних
печей…» із застосуванням режиму
вільної торгівлі. Разом із документами,
необхідними для проведення митного
оформлення декларантом позивача
надано оригінал сертифікату про
походження товару форми СТ.-1 від 01.11.2011
№ RUUA (1212562), виданий Реутовською
торгово-промисловою палатою
Російської Федерації. У графі 3
вказаного сертифікату зазначено
«авиатранспорт а/п Шереметьево,
Российская Федерация - Лейпциг,
Германия, Киев. Украина. Автотранспорт:
Киев - Запорожье Украина». У наданих до
митного оформлення документах
відсутні будь-які відмітки митних
органів Німеччини, територією якої
слідував товар згідно зазначеного
маршруту.

Пунктом 6.7. Правил визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав, затверджених Угодою
від 20.11.2009 (далі - Правила) передбачено,
що у разі виникнення сумнівів стосовно
бездоганності сертифіката форми СТ-1
або відомостей, які в ньому містяться,
митний орган країни ввезення товару
може звернутися до вповноваженого
органу, що засвідчив сертифікат форми
СТ-1, або до компетентних органів країни
походження товару з мотивованим
проханням повідомити додаткові або
уточнювальні відомості, у тому числі
прохання, пов'язані з простими
вибірковими перевірками сертифікатів
форми СТ-1, відповідь на яке повинна
бути надана протягом 6 місяців з дати
звернення.

Керуючись положеннями п. 6.7 Правил, для
з'ясування маршруту переміщення, який
зазначено у гр. 3 сертифікату СТ.-1 від
01.11.2011, відповідачем листом від 28.11.2011 №
07-02-10-24/8809 направлено запит до
Реутовської торгово-промислової
палати Російської Федерації про
надання копій документів, наданих
заявником (ТОВ «Русскарб Матеріалз
Інжиніринг» (Російська Федерація) для
оформлення сертифікату. У зв'язку із
неотриманням відповіді на зазначений
запит протягом 3-х місяців,
відповідачем направлено повторний
запит від 07.03.2012 № 07-02-10-24/1811.

Відповідно до п.9.3. Правил, сертифікат
може бути не визнаний дійсним митними
органами країни ввезення в разі, якщо
протягом сумарного строку 6 місяців (3
місяці з дати первинного запиту й 3
місяці з дати повторного запиту)
митними органами країни ввезення не
отримана відповідь стосовно
запитуваного сертифіката від
компетентних органів країни вивезення
або країни походження товару.

У зв'язку з тим, що Запорізькою митницею
відповіді на вищезазначені запити
протягом сумарного строку 6 місяців не
отримано, керуючись п. 4.2.1 глави 4
Порядку роботи відділу митних платежів
регіональної митниці, митниці при
здійсненні контролю за правильністю
визначення країни походження товарів,
що переміщуються через митний кордон
України, та прийняття рішень про
визначення країни походження товару,
затвердженого наказом Держмитслужби
України від 09.11.2099 № 1070, відповідачем
прийнято Рішення про визначення країни
походження товару від 07.06.2012
№ 112000003/2012/0064/2, про невизнання
сертифіката про походження товару
форми СТ.-1 від 01.11.2011 № RUUA дійсним.
В результаті невизнання сертифікату
про походження товару форми СТ.-1 від
01.11.2011 № RUUA дійсним, до товару
«матеріал вогнетривкий, призначений
для футеровки високотемпературних
печей…», ввезеного позивачем за ВМД
від 07.06.2012 № 112000010/2011/010494 режим вільної
торгівлі не повинен застосовуватися, у
зв'язку з чим у позивача виникло
заниження податкового зобов'язання на
загальну суму 47 191,84 грн., із них: ввізне
мито в сумі 39 326,53 грн. та ПДВ в сумі 7 865,31
грн.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем виставлені та направлені
позивачу податкові повідомлення, а
саме: податкове повідомлення від 07.08.2012
№ 59 за основним платежем (ввізне мито) у
сумі - 39 326, 53 грн. та штрафні санкції - 9
831,63 грн.; податкове повідомлення від
07.08.2012 № 60 за основним платежем (ПДВ) у
сумі - 7 865,31 грн. та штрафні санкції - 1
966, 33 грн.

Позивачем, 15.08.2012, до Державної митної
служби України направлено скарги №
108/01 та № 109 на податкові повідомлення
від 07.08.2012 № 59 та № 60, за результатами
розгляду яких Держмитслужбою на адресу
позивача направлено Рішення від 03.09.2012
№ 11.1/2-15.1/9881, в якому зазначено, що
податкові повідомлення Запорізької
митниці від 07.08.2012 № 59 та № 60 залишено
без змін, а скарги ТОВ «Графіт-Маркет» -
без задоволення. У той же час,
Держмитслужбою встановлено не
нарахування штрафної санкції, розмір
якої передбачений п. 123.2 ст. 123
Податкового кодексу України та
зобов'язано Запорізьку митницю
збільшити податкові зобов'язання ТОВ
«Графіт-Маркет» на відповідну суму
штрафних санкцій.

Відповідачем листом від 14.09.2012 на
адресу позивача направлено податкове
повідомлення від 14.09.2012 № 79 за основним
платежем (ввізне мито) у сумі - 0 грн. та
штрафні санкції - 39 326, 53 грн.

Колегія суддів зазанчає, що
відповідачем 30.08.2012 отримано лист
Реутовської торгово-промислової
палати Російської Федерації від 31.07.2012
№ 154/15.0-26, в якому зазначені уточнюючі
дані за сертифікатом походження форми
СТ.-1 від 01.11.2011 № RUUA , а саме:
«в графе 3 Средства транспорта и
маршрут следования (насколько это
известно) необходимо читать
«Авиатранспорт: а/п Шереметьево,
Российская Федерация - Киев, Украина.
Автотранспорт: Киев - Запорожье,
Украина»; в графе 5 «Для служебных
отметок» необходимо читать: «Выдан
впоследствии».

До того ж, згідно із заявою позивача від
20.08.2012 № 112/01 ним був отриманий новий
сертифікат форми СТ.-1 від 09.08.2012 № RUUA
(2702140), в якому у гр. 3 зазначено:
«Авиатранспорт: аэропорт Шереметьево,
Российская Федерация - Киев, Украина.
Автотранспорт: Киев, Украина -
Запорожье, Украина»; в графе 5 «Для
служебных отметок» зазначено: «Выдан
впоследствии.Выдан взамен сертификата
формы СТ.-1 № RUUA (1212562) от 01.11.2011».

Сертифікат форми СТ.-1 від 09.08.2012 № RUUA
(2702140) направлено також до
Запорізької митниці. Листом від 27.08.2013
№ 07-1-02-10-24/2240, митниця повідомила
позивача про відсутність підстав для
відновлення режиму вільної торгівлі.

Відповідно до ст. 36 Митного кодексу
України, країна походження товару
визначається з метою оподаткування
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, застосування до них
заходів нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності,
заборон та/або обмежень щодо
переміщення через митний кордон
України, а також забезпечення обліку
цих товарів у статистиці зовнішньої
торгівлі.

Країною походження товару вважається
країна, в якій товар був повністю
вироблений або підданий достатній
переробці відповідно до критеріїв,
встановлених цим Кодексом.

Положення Митного Кодексу (ч.6 ст. 36 МКУ)
застосовуються для визначення
походження товарів, на які при ввезенні
їх на митну територію України
поширюється режим найбільшого
сприяння (непреференційне походження),
з метою застосування до таких товарів
передбачених законом заходів
тарифного та нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності.

Повністю вироблені або піддані
достатній переробці товари
преференційного походження
визначаються на основі законів
України, а також міжнародних договорів
України, згоду на обов'язковість яких
надано Верховною Радою України.

Країна походження товарів, що
ввозяться на митну територію України
на умовах Угод про вільну торгівлю
визначається відповідно до Правил,
затверджених Угодою про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від
20.11.2009 (далі Правила).

Відповідно пункту 6.1 Правил
підтвердженням країни походження
товару для цілей надання режиму
вільної торгівлі є надання митним
органам оригіналу сертифіката форми
СТ-1, засвідченого уповноваженим
органом країни походження товару.

Пунктом 6.3 Правил встановлено, що під
час вивезення товарів з держав -
учасниць - Угоди сертифікат про
походження товару форми СТ-1 видається
органом, уповноваженим державою
вивезення.

Вимоги та порядок заповнення
сертифікатів про походження товару
форми СТ-1 встановлені Розділом 7
Правил.

Відповідно пункту 5.1 Правил товар
користується режимом вільної торгівлі
на митних територіях держав - учасниць
Угоди, якщо він відповідає критеріям
походження, установленим цими
Правилами, а також якщо товар:

а) вивозиться на підставі договору
(контракту) між резидентом однієї з
держав - учасниць Угоди й резидентом
іншої держави - учасниці Угоди з митної
території однієї держави - учасниці
Угоди та ввозиться на митну територію
іншої держави - учасниці Угоди. У
випадках, зазначених у пунктах 8.5 і 8.6
цих Правил, такий договір може бути
укладений після вивезення товару;

б) вивозиться (ввозиться) фізичною
особою - резидентом держави - учасниці
Угоди з митної території однієї
держави - учасниці Угоди на митну
територію іншої держави - учасниці
Угоди;

в) не залишає територій держав -
учасниць Угоди, за винятком випадків,
коли товар знаходиться або
переміщується територіями третіх
країн під митним контролем,
документально підтвердженим митними
органами країн, через території яких
здійснюється доставка товару. При
цьому товар повинен бути в незмінному
стані й над ним не повинні проводитися
будь-які операції, за винятком операцій
із забезпечення схоронності й
перевантаження товару.

Для підтвердження країни походження
товару в конкретній державі - учасниці
Угоди для цілей надання режиму вільної
торгівлі необхідне надання митним
органам країни ввезення оригіналу
сертифіката форми СТ-1 чи декларації
про походження товару.

У разі виникнення сумнівів стосовно
бездоганності сертифіката форми СТ-1
або відомостей, які в ньому містяться,
митний орган країни ввезення товару
може звернутися до вповноваженого
органу, що засвідчив сертифікат форми
СТ-1, або до компетентних органів країни
походження товару з мотивованим
проханням повідомити додаткові або
уточнювальні відомості, у тому числі
прохання, пов'язані з простими
вибірковими перевірками сертифікатів
форми СТ-1, відповідь на яке повинна
бути надана протягом 6 місяців з дати
звернення.

Сертифікат форми СТ-1, не визнаний
митними органами країни ввезення, може
бути згодом визнаний ними на підставі
відповідного листа вповноваженого
органу, що видав сертифікат форми СТ-1, з
уточненням відомостей, зазначених у
сертифікаті.

У разі необхідності замість
сертифіката, не визнаного митними
органами країни ввезення, може бути
виданий новий сертифікат у порядку,
установленому цими Правилами.

Пунктом 5.3. Правил передбачено, що
товари, походження яких не встановлено
або походження яких установлено, але
при цьому стосовно їх не може бути
застосований режим вільної торгівлі
через відсутність необхідних для цих
цілей документів, пропускаються до
країни ввезення відповідно до вимог
тарифного й нетарифного регулювання
країни ввезення.

Стосовно цих товарів (п. 5.4 Правил), може
застосовуватися (відновлюватися) режим
вільної торгівлі на митних територіях
держав - учасниць Угоди за умови
одержання належного посвідчення про
їхнє походження (надання сертифіката
форми СТ-1 та за необхідності інших
документів, що підтверджують країну
походження товарів) до закінчення 12
місяців з дня реєстрації митної
декларації в країні ввезення (крім
випадків фальсифікації сертифіката
форми СТ-1).

Митна декларація в країні ввезення
зареєстрована 07.11.2011 /а.с. 6/, тобто
кінцевою датою відновлення режиму
вільної торгівлі є 07.11.2012. Лист
Реутовської торгово-промислової
палати Російської Федерації від 31.07.2012
№ 154/15.0-26 отриманий відповідачем 30.08.2012
(вх № 12009/07-24). Новий сертифікат форми
СТ.-1 № RUUA (2702140) виданий
Реутовською торгово-промисловою
палатою 09.08.2012.

Тобто, уточнені відомості надійшли до
відповідача до закінчення 12 місяців з
дня реєстрації митної декларації
країни ввезення.

Таким чином, суд першої інстанції,
приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову не звернув належної
уваги на те, що - сертифікат СТ.-1 на
підтвердження країни походження
товару позивачем був поданий у межах
граничного терміну, передбаченого
Правилами, для застосування
(відновлення) режиму вільної торгівлі
до ввезеного позивачем товару на митну
територію України.

З урахуванням вищенаведених фактичних
обставин справи та норм чинного
законодавства колегія суддів
приходить до висновку, що відповідач
неправомірно відмовив у поновленні
преференційного режиму та протиправно
визначив додаткові грошові
зобов'язання із сплати ввізного мита,
податку на додану вартість та штрафних
санкцій, що складають сумі 225%.

Аналіз положень пункту 123.2 статті 123
Податкового кодексу України дає
можливість зробити висновки про те, що
вказаною нормою Податкового кодексу
України встановлено відповідальність
за використання сум податків, не
сплачених до бюджету внаслідок
отримання податкової пільги, не за
призначенням та/або всупереч умовам чи
цілям її надання згідно з законом з
питань відповідного податку.

Зазначена відповідальність настає
додатково з відповідальністю,
передбаченою пунктом 123.1 статті 123
Податкового кодексу України, у
випадках, коли пільгу отримано
платником податків правомірно, проте
ним не дотримано встановлених законом
призначення та/або умов чи цілей, у
відповідності з якими мають бути
використані суми коштів, що не сплачені
до бюджету внаслідок отримання
(застосування) такої пільги.

Передумовою застосування пункту 123.2
статті 123 Податкового кодексу України є
доведення у встановленому порядку
використання сум коштів, що не сплачені
до бюджету внаслідок застосування
податкової пільги, не за призначенням
та/або всупереч умовам чи цілям надання
цієї пільги згідно з законом з питань
відповідного податку.

У випадку, якщо результати митного
контролю, отримані після закінчення
процедури митного оформлення та
випуску товарів, свідчать про
заниження податкових зобов'язань,
визначених платником податків у митних
деклараціях, внаслідок неправомірного
отримання податкової пільги - настає
відповідальність, передбачена пунктом
123.1 статті 123 Податкового кодексу
України.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про правомірність прийнятих
відповідачем податкових повідомлень
від 07.08.2012 № 59, від 07.08.2012 № 60, від 14.09.2012
№ 79 є помилковим, а тому апеляційна
скарга в частині вимог про визнання
недійсними податкових повідомлень
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції від 08.11.2012 підлягає
скасуванню.

Щодо вимог позивача стосовно
зобов'язання здійснити відновлення
режиму вільної торгівлі відносно
товару, колегія суддів зазначає, що
визнання порушеного права позивача у
зазначений спосіб є фактично
втручанням в діяльність митного
органу, що є неприпустимим, оскільки
дані функції є дискреційними
повноваженнями митного органу.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 196, 198, 200, 205, 207 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Графіт-Маркет" - задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2012 року по справі 0870/9027/12- скасувати.

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Графіт-Маркет" до Запорізької митниці
Державної митної служби України про
визнання нечинним рішення про
визначення країни походження товару та
податкових повідомлень-рішень
задовольнити частково.

Визнати недійсним Податкове
повідомлення форми Р№59 від 07.08.12р.
Запорізької митниці про визначення сум
податкового зобов'язання: 39.326,53 грн. -
ввізне мито (020 вид) та 9.831,63 грн. штрафу.

Визнати недійсним Податкове
повідомлення форми Р№60 від 07.08.12р.
Запорізької митниці про визначення сум
податкового зобов'язання: 7.865,31 грн. -
ПДВ (028 вид) та 1.966,33 грн. штрафу.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання в
повному обсязі.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
О.В. Головко