Справа № 805/14980/13-а
Суддя: Олішевська B.В.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 р.
Справа №805/14980/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 35
хв.

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Олішевська В.В.,
при секретарі судового засідання
Ступар Ю.О., розглянувши
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Краматорський
шифер» м. Краматорськ

до відповідача Східної митниці
Міндоходів

про: визнання неправомірними та
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів і
транспортних засобів комерційного
призначення від 25.09.2013 року №
700020000/2013/00060; рішення про коригування
митної вартості товарів від 25.09.2013 року
№ 700020000/2013/000052/2; картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску товарів
і транспортних засобів комерційного
призначення від 01.10.2013 року №
700020000/2013/00063; рішення про коригування
митної вартості товарів від 01.10.2013 року
№ 700020000/2013/000054/2.

за участю

представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Кононенко В.К. - за
довір.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Краматорський
шифер» м. Краматорськ,
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Східної митниці Міндоходів про
визнання неправомірними та скасування
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів і транспортних
засобів комерційного призначення від
25.09.2013 року №
700020000/2013/00060; рішення про коригування
митної вартості товарів від
25.09.2013 року № 700020000/2013/000052/2; картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів і транспортних засобів
комерційного призначення від 01.10.2013
року № 700020000/2013/00063; рішення про
коригування митної вартості товарів
від 01.10.2013 року № 700020000/2013/000054/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 25.09.2013 р. позивачем
до Східної митниці була подана для
митного оформлення митна декларація
№ 700020000/2013/007931, відповідно до якої
митна вартість товару визначена із
застосуванням основного методу - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються. Товар -
азбест хризотилів марки СН - 5 (хризотил)
у кількості 63750 кг. Митна вартість
заявлена декларантом з розрахунку - 0,512
дол. США за кг. Загальна заявлена митна
вартість товару, склала 32640 дол. США
(260891,52 грн.). До митної декларації був
наданий відповідний перелік
документів, але митним органом було
повідомлено позивача про обов'язок
подання додаткових документів на
підтвердження заявленої митної
вартості. Позивачем на вимогу
відповідача були надані додаткові
документи. Проте 25.09.2013 р. позивача було
повідомлено про те, що митна вартість
товарів, заявлених до митного
оформлення за митною декларацією від
25.09.2013 р. № 700020000/2013/007931
не може бути визначена за основним
методом. При цьому відповідачем було
застосовано другорядний метод
визначення вартості (резервний).
Джерелом інформації, яким скористався
митний орган при здійсненні контролю
за правильністю визначення митної
вартості: митна декларація №
807100001/2013/006423 від 12.09.2013 р., згідно якої
митна вартість товару складає 0,618 дол.
США/кг. В зв»язку з чим відповідачем
було винесено картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску товарів
і транспортних засобів комерційного
призначення від 25.09.2013 р. № 700020000/2013/00060
та прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 25.09.2013 року
№ 700020000/2013/000052/2.

30.09.2013 р. позивачем до Східної митниці
була подана для митного оформлення
митна декларація № 700020000/2013/008195, митна
вартість товару декларантом визначена
за основним методом за ціною договору
(контракту). Митна вартість заявлена
декларантом: азбест хризотилів марки
UA-CCH у кількості 63750 кг. - 0,512 дол. США за
кг.; азбест хризотилів марки UA-CCL у
кількості 63750 кг. - 0,422 дол. США за кг.;
азбест хризотилів марки UA-CCM у
кількості 127500 кг. - 0,501 дол. США за кг.
Загальна заявлена вартість, склала 123420
дол. США (986496,06 грн.). До митної
декларації був наданий відповідний
перелік документів, але митним органом
було повідомлено позивача про
обов'язок подання додаткових
документів на підтвердження заявленої
митної вартості. Позивачем на вимогу
відповідача були надані додаткові
документи. Проте 01.10.2013 р. позивача було
повідомлено про те, що митна вартість
товарів, заявлених до митного
оформлення за митною декларацією від
30.09.2013 р. № 700020000/2013/008195 не може бути
визначена за основним методом. При
цьому відповідачем було застосовано
другорядний метод визначення вартості
(резервний). Джерелом інформації, яким
скористався митний орган при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості: митна
декларація № 700130000/2013/016478 від 09.09.2013 р.,
згідно якої митна вартість товару
складає 0,6 дол. США/кг. В зв'язку з чим
відповідачем було винесено картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів і транспортних засобів
комерційного призначення від 01.10.2013 р.
№ 700020000/2013/00063 та прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 01.10.2013 року № 700020000/2013/000054/2.

Не погоджуючись з картками відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску товарів
і транспортних засобів комерційного
призначення від 25.09.2013 року №
700020000/2013/00060 та від 01.10.2013 року
№ 700020000/2013/00063, а також з
рішеннями про коригування митної
вартості товарів від 25.09.2013 року №
700020000/2013/000052/2 та від 01.10.2013 року
№ 700020000/2013/000054/2 позивач
просить визнати їх протиправними та
скасувати.

У судовому засіданні 14.01.1014 р.
представник позивача надав заяву про
доповнення позовних вимог, відповідно
до якої додатково просив суд стягнути з
відповідача на свою користь 65059,82 грн.
що відповідає сумі додатково
нарахованих відповідачем та
доплачених позивачем митних платежів.
Розгляд зазначеної заяви було
відкладено, в зв'язку з тим, що позивач
попросив суд надати йому час для
належної підготовки доповнень до
позовних вимог та визначенням з
належними відповідачами.

21.01.2014 р. через канцелярію суду позивач
надав заяву відповідно до якої
відмовився від змін (доповнень) до
позовних вимог та просив суд
задовольнити у повному обсязі первинні
позовні вимог, справу просив
розглянути без участі представника
позивача.

Відповідач Східна митниця проти
задоволення позовних вимог заперечує,
посилаючись на те, що позивачем в
вересні 2013 року здійснено дві поставки
товару. По першій поставці 25.09.2013 р. на
підставі митної декларації №
700020000/2013/007931 був заявлений товар для
митного оформлення. Мина вартість
товару, визначена позивачем за
основним методом визначення митної
вартості (за ціною контракту, ст. 58 МК
України) на рівні 0,512 дол. США/кг. При
здійсненні митних формальностей
спрацював профіль ризику за кодом 105-2 -
«Контроль правильності визначення
митної вартості товарів», крім того
було встановлено розбіжності в поданих
документах, з урахуванням наявної
інформації у митного органу було
встановлено, що заявлений рівень
митної вартості імпортованого товару
значно нижчий в порівнянні з цінами на
ідентичні (подібні) товари, митне
оформлення яких вже здійснено. Так
згідно джерела інформації (МД від 12.12.2013
р. № 807100001/2013/6423) було здійснено митне
оформлення подібного (аналогічного)
товару, за рівнем митної вартості 0,62
дол. США/кг. В зв»язку з чим 25.09.2013 р.
відповідачем прийнято картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску товарів
і транспортних засобів комерційного
призначення № 700020000/2013/00060 та рішення
про коригування митної вартості товару
за № 700020000/2013/000052/2, яким визначено митну
вартість за другорядним (резервним)
методом згідно ст. 64 МК України.

По другій поставці 30.09.2013 р. на підставі
митної декларації
№ 700020000/2013/008195, був заявлений товар
для митного оформлення Митна вартість
товару визначена за основним методом
визначення митної вартості (за ціною
контракту, ст. 58 МК України) на
товар азбест хризотилів марки UA-CCH у
кількості 63750 кг. - 0,512 дол. США за
кг.; азбест хризотилів марки UA-CCL у
кількості 63750 кг. - 0,422 дол. США за кг.;
азбест хризотилів марки UA-CCM у
кількості 127500 кг. - 0,501 дол. США за кг. При
здійсненні митних формальностей
спрацював профіль ризику за кодом 105-2 -
«Контроль правильності визначення
митної вартості товарів», крім того
було встановлено розбіжності в поданих
документах, з урахуванням наявної
інформації у митного органу було
встановлено, що заявлений рівень
митної вартості імпортованого товару
значно нижчий в порівнянні з цінами на
ідентичні (подібні) товари, митне
оформлення яких вже здійснено. Так
згідно джерела інформації (МД від 09.09.2013
р. № 700130000/2013/016478) було здійснено митне
оформлення подібного (аналогічного)
товару, за вищім рівнем митної
вартості. В зв»язку з чим 01.10.2013 р.
відповідачем прийнято картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску товарів
і транспортних засобів комерційного
призначення № 700020000/2013/00063 та рішення
про коригування митної вартості товару
за № 700020000/2013/000054/2, яким визначено митну
вартість за другорядним (резервним)
методом згідно ст. 64 МК України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, про відмову у
задоволенні позовних вимог, з огляду на
наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Краматорський
шифер» м. Краматорськ є юридичною
особою, включено до ЄДРПОУ за № 32879254.

25.09.2013 р. ТОВ «Краматорський шифер» м.
Краматорськ до Східної митниці
Міндоходів подано електронну митну
декларацію № 700020000/2013/007931 на товар
«азбест хризотиловий марки СН-5», який
надійшов на адресу ТОВ «Краматорський
шифер» за контрактом від 22.08.2013. На
підтвердження митної вартості
декларантом позивача Ломоносовою О.Г.
разом з ЕМД надано наступні документи в
електронному вигляді які зазначені в
гр. 44 ЕМД: контракт від 22.08.2013 р. № 026-KRM
разом з доповненнями № 1, 2 від 22.08.2013 р.;
комерційна пропозиція від 16.08.2013 р.;
рахунок-фактура (інвойс) від 10.09.2013 р. №
001; сертифікат про походження товару
від 06.09.2013 р. № 7003395; сертифікат
якості від 09.09.2013 р. № б/н; митна
декларація країни відправлення від
05.09.2013 р. № 10409100/050913/0000943.

Заявлений позивачем рівень митної
вартості товару - «азбест
хризотиловий» (країна походження -
Російська Федерація), на умовах
поставки DАР UA Тополі становить -
0,512 дол. США/кг.

Згідно із інформацією ПІК ЄАІС
Держмитслужби виявлено, що 12.09.2013 р.
було здійснено митне оформлення товару
«азбест хризотиловий» за МД №
807100001/2013/6423, за рівнем митної вартості -
0,62 дол. США/кг.

Під час митного оформлення товару
відповідачем встановлено, що поставка
здійснюється не за прямим контрактом:
продавцем товару згідно
зовнішньоекономічних контрактів є
іноземний контрагент - Компанія «Gilson
Universal LLP (Великобританія), виробником та
відправником товару - ВАТ
Киємбаєвський гірничо-збагачувальний
комбінат «Оренбурзькі Мінерали»
(Російська Федерація); інвойс
(рахунки-фактури) оформлені на контракт
від 21.08.2013 р. № 627, реквізити якого
відрізняються від реквізитів
зовнішньоекономічного контракту; в
сертифікаті походження від 06.09.2013 р.
№ , сертифікаті якості
йде посилання на контракт від 21.08.2013 р.
№ 121, сам контракт не надано; залізнична
накладна від 09.09.2013 р. № АУ 340005 містить в
гр. 2 вказівку на контракт від 21.08.2013 р.
№ 121; в гр. 6 залізничної накладної
зазначено - «груз экспортний следует по
дог. 121 от 21.08.2013 р. в Украину», сам
контракт до митного оформлення не
надавався.

В зв»язку з чим декларанту позивача
було направлено електронне
повідомлення про необхідність надання
додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості товару, згідно вимог п. 3 ст. 53
МКУ, а саме: виписку з
бухгалтерської документації
(необхідна для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товарів, для ідентифікації
ввезеного товару та для прослідкування
формування ціни на спірний товар);
каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника товару (оскільки в гр. 44 ЕМД
вони значаться, а фактично не були
надані разом з ЕМД); копію декларації
країни відправлення (оскільки в гр.44
ЕМД вона значиться, а фактично не була
надана разом з ЕМД); висновки про якісні
та вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини
(необхідні для дослідження кон'юнктури
ринку щодо товару як додаткове джерело
інформації). В електронному
повідомленні зазначалось про право
декларанта позивача надати додаткові
документи за власним бажанням для
підтвердження митної вартості товару
відповідно до ч. 6 ст. 53 МК України.

Як вбачається з позовної заяви,
позивачем було додатково надано
відповідачу такі документи:
прейскурант (прайс-лист) виробника
товару від 16.08.2013 року; висновок
експерта Донецької ТПП (відділення в м.
Краматорськ) № ЭИ-302 від 18.09.2013 року про
проведення цінового аналізу умов
контракту № 026-KRM від 22.08.2013 року на
поставку азбесту хризотилового». Суд
зазначає, що доказів надання
додаткових документів відповідачу,
позивачем суду не надано.

25.09.2013 р. декларант позивача надіслано
на адресу відповідача електронне
повідомлення, в якому зазначено, що:
«Додаткові документи для
підтвердження митної вартості товарів,
що декларуються: - виписку з
бухгалтерської документації; -
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини додати
неможливо».

Представник відповідача у судовому
засіданні зазначив, що прейскурант був
витребуваний посадовою особою митниці
у зв'язку з тим, що в гр. 44 ЕМД даний
документ значиться під кодом 3014, однак
фактично цей документ не був наданий
разом з ЕМД. Крім того будь-яких
висновків експертних організацій з
боку позивача на момент витребування
додаткових документів (тобто протягом
встановленого законодавством
10-денного строку) не було надано.

В зв»язку з чим 25.09.2013 р. відповідачем
прийнято картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів і
транспортних засобів комерційного
призначення № 700020000/2013/00060 та рішення
про коригування митної вартості товару
за № 700020000/2013/000052/2, якими визначено
митну вартість за другорядним методом
(2ґ) згідно ст. 64 МКУ з урахуванням
наявної інформації про митну вартість
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено (відповідно до Джерел
інформації наявних у митниці - МД №
807100001/2013/6423 від 12.09.2013 р., на рівні митної
вартості 0,618 дол. США/кг.)

30.09.2013 р. ТОВ «Краматорський шифер» м.
Краматорськ до Східної митниці
Міндоходів подано електронну митну
декларацію № 700020000/2013/008195 на товар
«азбест хризотиловий марок UA-CCH-63, UA-CCL-63,
UA-CCM-127», який надійшов на адресу за
зовнішньоекономічним контрактом від
22.08.2013 р. № 026-KRM. На підтвердження митної
вартості декларантом позивача
Ломоносовою О.Г. разом з ЕМД надано
наступні документи в електронному
вигляді: контракт від 22.08.2013 р. № 026-KRM
разом з доповненнями № 1, 2 від 22.08.2013 р.;
комерційна пропозиція від 16.08.2013 р.;
рахунок-фактура (інвойс) від 12.09.2013 р. №
002; сертифікат про походження товару
від 06.09.2013 р. № KZ UA 3 12 01457; сертифікат
якості від 11.09.2013 р. № б/н; митна
декларація країни відправлення від
11.09.2013 р. № 50601/110913/0000322; прейскурант
фірми-виробника від 16.08.2013 р. Перелік
зазначених документів міститься в гр. 44
ЕМД, яка заповнена декларантом
позивача особисто.

Заявлений позивачем рівень митної
вартості товару - «азбест хризотиловий
марок UA-CCH-63, UA-CCL-63, UA-CCM-127» (країна
походження - Російська Федерація), на
умовах поставки DАР UA Червона Могила
становить - 0,512 дол. США/кг., 0,422 дол.
США/кг., 0,501 дол. США/кг.

Згідно із інформацією ПІК ЄАІС
Держмитслужби виявлено, що 09.09.2013 р.
було здійснено митне оформлення
подібного товару за МД № 700130000/2013/016478,
однак за рівнем митної вартості - 0,6 дол.
США/кг.

Під час митного оформлення товару
відповідачем встановлено, що: поставка
здійснюється не за прямим контрактом:
продавцем товару згідно
зовнішньоекономічних контрактів є
іноземний контрагент - Компанія «Gilson
Universal LLP (Великобританія), виробником та
відправником товару - ВАТ
«Костанайські мінерали» (Республіка
Казахстан); інвойси (рахунки-фактури)
оформлені на контракт від 21.08.2013 р. № 627,
реквізити якого відрізняються від
реквізитів зовнішньоекономічного
контракту; в сертифікаті походження
від 09.09.2013 р. № KZ UA 3 12 01457 йде посилання
на контракт від 21.08.2013 р. № 627, сам
контракт не надано; в гр. 44 експортної
митної декларації від 11.09.2013 р.
№ 50601/110913/0000322 також міститься
вказівка на контракт від 21.08.2013 р. № 627.

В зв'язку з чим відповідачем,
декларанту позивача було направлено
відповідне електронне повідомлення
про необхідність надання додаткових
документів для підтвердження
заявленої митної вартості товару,
згідно вимог п. 3 ст. 53 МКУ, а саме:
договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором про поставку
оформлюваного товару (оскільки
поставка здійснюється не за прямим
контрактом, про що зазначено вище);
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; виписку з
бухгалтерської документації
(необхідна для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товарів, для ідентифікації
ввезеного товару та для прослідкування
формування ціни на спірний товар).
Також в електронному повідомленні
зазначалось про право декларанта
позивача надати додаткові документи за
власним бажанням для підтвердження
митної вартості товару відповідно до ч.
6 ст. 53 МК України.

Як вбачається з позовної заяви
позивачем було додатково надано
відповідачу копія митної декларації
країни відправлення від 11.09.2013 р. №
50601/110913/0000322.

Як зазначено представником
відповідача в судовому засіданні,
вищезазначена декларація не
витребувалася митним органом.
Позивачем надано копію митної
декларації країни відправлення
додатково, оскільки вона зазначена
декларантом в гр. 44 ЕМД від 30.09.2013 р. №
700020000/2013/008195, однак не була надана
первісно ним при митному оформленні.

01.10.2013 р. декларантом позивача
надіслано відповідачу електронне
повідомлення, в якому зазначено, що:
«Надати додаткові документи для
підтвердження митної вартості товарів,
що декларуються: - рахунки про
здійснення платежів третім особам на
користь продавця; виписку з
бухгалтерської документації на даний
момент немає можливості».

З огляду на вищевикладене, 01.10.2013 р.
відповідачем прийнята картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску товарів
і транспортних засобів комерційного
призначення № 700020000/2013/00063 та рішення
про коригування митної вартості товару
№ 700020000/2013/000054/2, якими визначено митну
вартість за другорядним методом (2ґ)
згідно ст. 64 МКУ з урахуванням наявної
інформації про митну вартість товарів,
митне оформлення яких вже здійснено
(відповідно до Джерел інформації
наявних у митниці - МД №700130000/2013/016478 від
09.09.2013 на рівні митної вартості 0,6 дол.
США/кг.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою (ст. 52 Митного
кодексу України).

За приписами ст. 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2)
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця, якщо такі
платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом); 3) рахунки про сплату
комісійних, посередницьких послуг,
пов'язаних із виконанням умов договору
(угоди, контракту); 4) виписку з
бухгалтерської документації; 5)
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; 6) каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Статтею 55 Митного кодексу України
надано право митному органу коригувати
митну вартість товарів.

Рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити: 1)
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; 2) наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом; 3)
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана митним
органом; 4) обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
скоригованої митним органом, та фактів,
які вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; б) право декларанта
або уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

Із наведеного вбачається, що до
виключної компетенції митних органів
належить вирішення питання перевірки
та контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості товару.
Саме митний орган встановлює
достатність наданих декларантом
документів для підтвердження митної
вартості товару.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

10 квітня 2008 року Верховна Рада України
шляхом прийняття Закону України № 250-VI
ратифікувала Протокол про вступ
України до Світової організації
торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася
до Угоди про СОТ, чим взяла на себе
зобов'язання, серед іншого,
дотримуватися положень Генеральної
угоди про тарифи та торгівлю 1994 року
(ГАТТ 1994). Відповідно до статті VII п. 2. (a)
Генеральної угоди по тарифам и
торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947), оцінка
імпортованого товару для митної мети
повинна ґрунтуватись на дійсній
вартості імпортованого товару, який
обкладається митом, або аналогічного
товару, та не повинна ґрунтуватись на
вартості товару національного
походження або на вільних чи фіктивних
оцінках. Статтею 17 Угоди про
застосування статті VII ГАТТ 1994 року,
ніщо в цій Угоді не тлумачиться як
обмежуюче або таким, що ставить під
сумнів право податкових адміністрацій
переконуватися у правдивості або
точності будь якої заяви, документу або
декларації, що надаються для цілей
митної оцінки.

В обґрунтування своїх вимог про
надання додаткових документів митниця
посилалась на наявність у неї
обґрунтованих сумнівів щодо
правильності заявленої митної
вартості товару.

Таким чином, на думку суду митний орган
діяв у межах наданих йому повноважень
та у спосіб передбачений законом при
перевірці правильності визначення
митної вартості товару за митними
деклараціями від 25.09.2013 року №
700020000/2013/007931 та від 30.09.203 р. №
700020000/2013/008195.

Відповідно до приписів ст. 57 визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст. 64 Митного
кодексу України резервний метод
застосовується у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість,
визначена згідно з положеннями цієї
статті, повинна ґрунтуватися на раніше
визнаних (визначених) митними органами
митних вартостях.

При цьому цією статтею встановлені
обмеження щодо цього методу. Так, митна
вартість імпортних товарів не
визначається згідно із положеннями
цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження
на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для
митних цілей вищої з двох
альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку
країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж
обчислена вартість, визначена для
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів відповідно до положень статті
63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з
країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

Декларант або уповноважена ним особа
зобов'язаний подавати митному органу
достовірні відомостей про митну
вартість, які повинні базуватись на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Як вбачається з матеріалів справи
документами, що підтверджували митну
вартість задекларованих товарів та
були надані позивачем, є контракт від
22.08.2013 року № 026-KRM з
доповненнями 1 та 2 та іншими
документами, які наведені вище.

Заявлена митна вартість товару за
пояснюється позивачем як договірна
ціна згідно контракту від 22.08.2013 року №
026-KRM.

Як слідує з пояснень відповідача,
заявлена митна вартість не
відповідала, зокрема, митній вартості,
визначеної в митних деклараціях від
12.09.2013 р. № 807100001/2013/6423 та від 09.09.2013 р. №
700130000/2013/016478, а з наданих позивачем
документів задекларована сума не була
підтверджена. При цьому, надані
документи мали недоліки та протиріччя,
про які зазначено вище.

Наведені обставини зумовили потребу у
витребуванні додаткових документів
для підтвердження митної вартості
товарів згідно з вимогами ст. 53 Митного
кодексу України.

Витребувані документи позивачем
митному органу не були надані.
Декларант позивача від надання
додаткових документів відмовився,
пояснюючи це відсутністю таких
документів.

Таким чином, враховуючи наведене,
митницею прийнято рішення щодо
можливості застосування другорядного
методу визначення митної вартості -
резервного.

В зв»язку з чим були прийняті спірні
рішення про коригування митної
вартості.

Правомірність застосування
другорядного резервного методу
визначення митної вартості товару у
випадку надання декларантом
неналежних документів, відмови надати
(не надання) декларантом документів на
вимогу митного органу, з урахуванням
того, що з поданих документів не було
достатньої інформації для
підтвердження митної вартості товару
узгоджується також з судовою
практикою, що підтверджується, зокрема,
постановою Вищого адміністративного
суду України від 08.11.2012 року у справі №
К-46663/09, К-22341/09, за змістом якої
визначено: "… оскільки у митниці виник
обґрунтований сумнів щодо
правильності заявленої митної
вартості товару, а позивач відмовився
надати додаткові документи для її
підтвердження, то митний орган,
відповідно до митного законодавства,
обґрунтовано прийняв картку відмови та
визначив митну вартість товару 6
(резервним) методом". А також постановою
Верховного суду України від 10.04.2012 року
підтверджено позицію митних органів,
що "надання неналежних документів не
може вважатися виконанням вимог
Митниці щодо підтвердження митної
вартості товарів".

Отже, на думку суду при визначенні
митної вартості товару, відповідач
діяв у межах повноважень та у спосіб
передбачений законом.

З огляду на вищевикладене суду вважає,
що картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів і транспортних
засобів комерційного призначення від
25.09.2013 року № 700020000/2013/00060 та від
01.10.2013 року № 700020000/2013/00063 а також
рішення про коригування митної
вартості товарів від 25.09.2013 року №
700020000/2013/000052/2 та від 01.10.2013 року
№ 700020000/2013/000054/2
прийняті відповідачем обґрунтовано та
на підставі норм діючого
законодавства.

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У відповідності до приписів ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950 року №
ETS N 005 кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру.

Згідно приписів ст. 1 Протоколу 1 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 20.03.1952 р. № ETS
N 009 кожна фізична або юридична особа
має право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Нормами ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного та в
зв»яку з тим, що позивачем не надано
доказів, які б спростовували б доводи
відповідача, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Керуючись Конституцією України,
Кодексом адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Краматорський
шифер» м. Краматорськ до Східної
митниці Міндоходів про визнання
неправомірними та скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів і транспортних засобів
комерційного призначення від 25.09.2013
року № 700020000/2013/00060; рішення про
коригування митної вартості товарів
від 25.09.2013 року № 700020000/2013/000052/2; картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів і транспортних засобів
комерційного призначення від 01.10.2013
року № 700020000/2013/00063; рішення про
коригування митної вартості товарів
від 01.10.2013 року № 700020000/2013/000054/2.

Постанова постановлена у нарадчій
кімнаті та проголошена вступна та
резолютивна частини у судовому
засіданні 27 січня 2014 року в
присутності представника позивача.

Повний текст постанови складено та
підписано 03 лютого 2014 р.

Постанова може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Олішевська B.В.