Справа № 2а-8912/10/1370
Суддя: Кравчук Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 2а-8912/10/1370
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді
за участі секретаря судового засідання
представника позивача
розглянувши справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до ОСОБА_2, третя
особа на стороні відповідача -
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області та КБ "Приватбанк" про
стягнення податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
07.10.2010 р. Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м. Львова,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у Шевченківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
звернулась до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
розмірі 18 680,00 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є
власником автомобіля PEUGEOT EXPERT, НОМЕР_3,
2001 р.в., № кузова НОМЕР_4, а 18.03.2010 р.
здійснив його першу реєстрацію. Однак
відповідно до Закону України "Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів" при першій реєстрації не
сплатив податок з власників
транспортних засобів до місцевого
бюджету, що становить в даному випадку
надійшов, а тому він фактично не
сплачений та підлягає стягненню
податковим органом в примусовому
В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав.
Представник ОСОБА_2 позовні вимоги
заперечував. Пояснив, що автомобіль
PEUGEOT EXPERT, НОМЕР_3, 2001 р.в., № кузова НОМЕР_4
дійсно належав в 2010 р. йому, був
ввезений ним з закордону. Реєструючи
автомобіль попередньо було сплачено
податок через касу Західного ГРУ
"Приватбанк", яка знаходиться в
приміщенні Львівського ВРЕР УДАІ,
касир видала відповідну квитанцію, яка
і була підставою реєстрації
автомобіля. Копії квитанції ОСОБА_2 не
має, однак така, вважає, повинна бути в
реєстраційній справі, оскільки в
протилежному випадку органи ДАІ не
здійснили б реєстрацію автомобіля. Не
вбачає в своїх діях вини, оскільки
обов'язок платника податків виконав.
Просить у позові відмовити з підстав
сплати податку та відсутності вини по
ненадходженню коштів до бюджету.
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області та КБ "Приватбанк" заперечень
по суті спору не надали.
Дослідивши надані докази, Суд
встановив наступні факти та відповідні
Львівський відділ реєстраційно -
екземенаційної роботи Управління ДАІ
Головного УМВС України у Львівській
області надав інформацію ДПА у
Львівській області про фізичних осіб,
якими протягом 2008 р. - 2010 р.
здійснювалась перша реєстрація
вантажних автомобілів в Україні та
інформація про сплату податку по яких
підлягає перевірці органами державної
податкової служби. Серед зазначених
фізичних осіб вказано і ОСОБА_2.
Згідно з даними Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області
ОСОБА_2 зареєстрував 18.03.2010 р. на своє
ім'я автомобіль PEUGEOT EXPERT, д.н.з. НОМЕР_3,
2001 р.в., № кузова НОМЕР_4.
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області надало копію реєстраційної
справи зазначеного транспортного
засобу, в якій наявні: заява № 1052 від
13.03.2010 р. на видачу тимчасового талону,
посвідчення про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_7,
який ввезений на територію України
особисто ОСОБА_2, видане Львівською
митницею 12.03.2011 р., ВМД № 209000016/2010/001488 від
12.03.2010 р., рахунок-фактура та інші
транзитні документи, витяг з
Центрального сервера ДДАІ МВС України
по базі пошуку «Посвідчення» з
відміткою «погашено», квитанція про
Судом встановлено, що слідчим відділом
прокуратури Львівської області
порушено кримінальну справу № 181-0311та
№ 181-0290 щодо службових осіб Львівського
ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській
області за ознаками злочинів,
передбачених ч. 3 ст. 364, ч.1,3 ст. 358 КК
України (зловживання службовим
становищем та перевищення службових
повноважень, використання
невстановленими особами підроблених
документів). З цієї підстави
провадження у справі зупинялось.
Вироком Шевченківського районного
суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа №
1-233/11) по обвинуваченню ОСОБА_3,
начальника Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області встановлено що, «….протягом
січня 2009 - березня 2010 років у
Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у
Львівській області проведено
реєстрацію транспортних засобів без
сплати та із частковою сплатою податку
з власників транспортних засобів на
наступних фізичних осіб, зокрема
т.з.PEUGEOT EXPERT, 2001 р.в., зареєстровано
18.03.2010р., ОСОБА_2, несплата податку 17680,00
грн.».

Вироком Личаківського районного суду
м. Львова від 13.11.2013 р. (справа №1/463/51/13)
по обвинуваченню ОСОБА_4, заступника
начальника Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
ДАІ ГУМВС України у Львівській області
встановлено, що «…неналежно виконуючи
свої службові обов'язки, через
несумлінне ставлення до них, упродовж
грудня 2009 - березня 2010 років провів
первинну реєстрацію т.з. без сплати
податку (або з частковою сплатою)».

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.
367 КК України.

Львівська філія ДП "Інформаційний
центр" Міністерства юстиції України на
запит суду надала витяг з Єдиного
реєстру довіреностей про видання від
імені Стахова Романа Володимировича
довіреності іншим особам на право
придбання, відчуження транспортних
засобів, представництво її інтересів.
Надано Витяг з Єдиного реєстру
довіреностей згідно з яким запису про
будь-яке розпорядження т.з. PEUGEOT EXPERT,
д.н.з. НОМЕР_3, 2001 р.в., № кузова НОМЕР_4
від імені ОСОБА_2 на інших осіб немає.

Таким чином, спір виник щодо сплати
фізичною особою податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. У
зв'язку з цим доказуванню у даній
справі підлягає доведеність факту
сплати податку.

Вирішуючи спір, Суд виходить з
наступного. Відповідно до ст. 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Закон України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" від
11.12.1991 р. порушення якого встановлено
податковим органом, та Закон України
від 25.06.1991, № 1251-XII "Про систему
оподаткування", Закон України від 21.12.2000
р. № 2181-III "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" втратили чинність з 01 січня 2011
року, згідно з Податковим кодексом
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI.

Спірні правовідносини виникли до 01.01.2011
року, а саме в 2009 р., тому положення
Закону України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" та "Про
систему оподаткування", "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" застосовуються
Судом при вирішенні спору.

Стаття 14 Закон України "Про систему
оподаткування" передбачала, що до
загальнодержавних належать, зокрема,
такі податки і збори (обов'язкові
платежі), як податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. Порядок
сплати даного податку до 01.01.2011 р. було
врегульовано Законом України "Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів".

Чинний Податковий кодекс України (ст. 9)
також передбачає сплату даного
податку, як загальнодержавного, який
тепер називається збір за першу
реєстрацію транспортного засобу.
Порядок сплати збору за першу
реєстрацію транспортного засобу
врегульовано розділом 7 ПК України.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і
механізмів"(чинного в 2009) та до чинного
Податкового кодексу України
платниками податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів (тобто,
збору за першу реєстрацію
транспортного засобу) є юридичні особи,
та фізичні особи, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які є об'єктами
оподаткування.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів"
(чинного в 2009) та до чинного Податкового
кодексу України перша реєстрація в
Україні - це реєстрація транспортного
засобу в Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу, а фізичні
особи-платники податку зобов'язані
пред'явити органам, що здійснюють першу
реєстрацію в Україні транспортних
засобів, квитанції або платіжні
доручення про сплату податку за
попередній (у разі здійснення сплати)
та за поточний роки.

Податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів сплачується фізичними та
юридичними особами перед проведенням
першої реєстрації в Україні
транспортних засобів за місцем
реєстрації транспортних засобів за
ставками, що діють на день сплати. У
разі відсутності документів про сплату
податку, перша реєстрація в Україні
транспортних засобів не проводиться.

Згідно з базою даних Львівського
відділу реєстраційно-екземенаційної
роботи ДАІ на ім'я ОСОБА_2 вперше в
Україні зареєстровано 18 березня 2010 р.
транспортний засіб PEUGEOT EXPERT, д.н.з.
НОМЕР_3, 2001 р.в., № кузова НОМЕР_4. Згідно
з Посвідченням про реєстрацію ТЗ
НОМЕР_7 від 12.03.2010 р. зазначений
транспортний засіб ввезений на
територію України особисто ОСОБА_2
Право на розпорядження цим майном він
не надав, відповідно Суд приходить до
висновку, що ОСОБА_2 особисто мав
сплатити податок. Це визнає він і в
поданих суду запереченнях на позовну
заяву. Пояснив, що оригінал квитанції
він особисто здав підрозділу
Державтоінспекції, що проводить
реєстрацію. Копії квитанції про сплату
податку ОСОБА_2 не представив. КБ
"Приватбанк" також не надав жодного
платіжного документа.

Однак Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області надало, крім реєстраційної
справи, витяг з електронного журналу
карток реєстрації транспортних
засобів. З витягу вбачається, що на ім'я
ОСОБА_2 було зареєстровано 18
транспортних засобів - 15.06.10 р., 18.03.10 р.,
23.07.10 р. (є квитанція), 10.1.10 р. (є
квитанція), 06.10.2009 р. (є квитанція), 11.07.2009
р. (є квитанція), 11.04.2009 р. (є квитанція),
04.12.2010 р. (є квитанція), 04.12.10 р. (є
квитанція), 28.11.2009 р., 08.12.2009 р., 20.04.2010 р.,
30.07.2009 р. (є квитанція), 17.11.2009 р. (є
квитанція), 18.08.2009 р. (є квитанція), 17.07.2010
р. (є квитанція), 28.07.2009 р., 21.03.2008 р. Проте
квитанції про сплату податку при
реєстрації транспортного засобу 18.03.2010
р. немає в матеріалах реєстраційної
справи.

Таким чином, т.з. VOLKSWAGEN T4, НОМЕР_5, 2002 р.в.,
№ кузова НОМЕР_6 було зареєстровано без
сплати податку і надходження його до
бюджету. Це підтверджено і вироком
Шевченківського районного суду м.
Львова від 01.07.2013 р., який набрав
законної сили, відносно реєстрації т.з.
PEUGEOT EXPERT, 2001 р.в., зареєстрованого
18.03.2010р. ОСОБА_2, за відсутності сплати
податку.

З наведених вище норм вбачається, що
безумовною підставою для першої
реєстрації транспортного засобу є
сплата відповідного податку, і такий
податок сплачується до реєстрації, а не
після. Суд погоджується, що вчинення
державної реєстрації транспортного
засобу повинно відбуватись тільки при
вчиненні іншої дії (тобто, сплата
податку). Разом з тим, суд не може
надавати правової оцінки
правомірності реєстраційних дій,
оскільки це не є предметом спору.

ОСОБА_2 надав докази звернення до суду з
позовом про визнання протиправним дій
УДАІ ГУМВСУ у Львівській області щодо
державної реєстрації на його ім'я т.з.
PEUGEOT EXPERT, д.н.з. НОМЕР_3, 2001 р.в., № кузова
НОМЕР_4. Однак на час розгляду справи
ухвалою від 10.06.2013 р., яка набрала
законної сили, позовну заяву ОСОБА_2
залишено без розгляду. Тому
презюмується правомірність державної
реєстрації транспортного засобу VOLKSWAGEN
T4, НОМЕР_5, 2002 р.в., № кузова НОМЕР_6.

Сам факт наявності реєстраційної дії
на ім'я ОСОБА_2 не може бути
беззаперечним доказом вчинення такої
реєстрації при сплаті податку,
враховуючи що платіжний документ не
знайдено. Обставини за яких ці кошти не
надходили до бюджету і хто з службових
осіб сприяв цьому не в ходить до
предмету доказування в межах розгляду
цієї справи. Отже платник поддатку
належним чином свої обов'язки не
виконав, хоча й здійснив реєстрацію
придбаного транспортного засобу.

Відповідно до вимог п. 3.4 Положення про
Державну автомобільну інспекцію
Міністерства внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14.04.97 N 341 (із
змінами), працівниками Центру
здійснюється контроль за внесенням
обов'язкових платежів власниками ТЗ, у
тому числі збору за першу реєстрацію
ТЗ, збору на обов'язкове пенсійне
страхування.

З наведених положень вбачається, що
органи Державтоінспекції повинні
контролювати внесення коштів при
реєстрації автомобіля. Однак, оскільки
кошти сплачуються через банківські
установи, а не через органи
Державтоінспекції, то відповідно
визначити факт надходження чи
ненадходження коштів до бюджету орган
реєстрації позбавлений можливості.
Відтак, спосіб його контролю за сплатою
податку полягає в прийнятті платіжного
документа з усіма необхідними
реквізитами.

Однак, даними Львівського ВРЕВ УДАІ та
ДПІ у Шевченківському районі м. Львова
підтверджується, що податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
розмірі 18680 грн., зареєстрований на ім'я
ОСОБА_2, не надійшов до місцевого
бюджету Шевченківського району.
Відповідно до ч. 5 ст. 50 Бюджетного
кодексу України від 21.06.2001р. податки,
збори (обов'язкові платежі) та інші
доходи державного бюджету визнаються
зарахованими в доход державного
бюджету з моменту зарахування на
єдиний казначейський рахунок
державного бюджету. Оскільки сума
податку з власників транспортних
засобів, яка мала б бути сплачена
відповідачем під час первинної
реєстрації не зарахована на єдиний
казначейський рахунок державного
бюджету, що підтверджується
інформацією органу Державного
казначейства, Суд вважає, що відповідач
не виконав обов'язку із сплати податку.
При цьому та обставина, що транспортний
засіб було зареєстровано, є лише
припущенням про сплату такого податку,
яке не може бути взяте Судом до уваги,
якщо є дані, які це спростовують.

З урахуванням вищенаведеного, Суд
дійшов висновку про задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України,
Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь
державного бюджету податковий борг з
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин в
сумі 18680 гривень.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено 08
лютого 2014 р.

Суддя
В.М.Кравчук