Справа № 223/1187/13-а
Суддя: Жамбровський С. І.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 223/1187/13-а
Провадження № 2-а/223/14/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької
області, діючий як місцевий
адміністративний суд в складі:
головуючого судді Жамбровського С.І.,
розглянувши в порядку ч. 4 ст. 122 КАС
України в приміщенні Вугледарського
міського суду, адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у м.Вугледар,
Донецької області, про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок і виплату пенсії в розмірі
90% від заробітної плати та
відшкодування витрат - судового збору,-

В СТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом про визнання
дій працівників УПФУ неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії в розмірі 90% від
заробітної плати та відшкодування
витрат - судового збору. Позовні вимоги
мотивовані тим, що з 22.09.2011 року позивач
перебуває на обліку в УФУ в м.Вугледар
Донецької області та отримує пенсію за
віком, відповідно до ст.37 Закону
України "Про державну службу", який діяв
на час призначення їй пенсії у вересні
2011 року, та відповідно до якого їй
призначили пенсію у розмірі 90% від
заробітної плати за період роботи з
вересня 2009 року по серпень 2011 року.
Відповідно до постанови
Вугледарського міського суду від 21.10.2013
року дії працівників УПФУ були визнані
незаконними, а відповідача зобов'язано
включити до складу заробітної плати
для призначення пенсії матеріальну
допомогу на вирішення
соціально-побутових питань, суму
індексації заробітної плати та
матеріальну допомогу на оздоровлення,
на яку нарахований збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
вересня 2009 року по серпень 2011 року. Крім
того, зобов'язано УПФУ в м.Вугледар
зробити за вказаний період перерахунок
з 01.10.2013 року. Відповідач здійснив
перерахунок пенсії з урахуванням сум
індексації заробітної плати та
матеріальної допомоги на оздоровлення,
але розмір її пенсії визначив з 80% від
заробітної плати. Вважає, що дії
працівників незаконні, адже відповідно
до ст.37 Закону України "Про державну
службу" передбачено, що за кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на один відсоток, але не більше 90%
заробітної плати. Таким чином, позивач
просить суд визнати дії працівників
УПФУ в м.Вугледар незаконними та
зобов'язати їх здійснити перерахунок
та виплату пенсії в розмірі 90% від суми
заробітної плати з 01.10.2013 року. Крім
того, відшкодувати їй понесені витрати
по сплаті судового збору.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву, в якій
підтримала заявлені позовні вимоги та
їх обґрунтування, просила суд
розглянути справу без її участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилася, до початку
судового засідання надала заяву, в якій
позовні вимоги не визнала в повному
обсязі, заперечувала проти їх
задоволення, просила суд розглянути
справу без її участі.

З'ясувавши думку учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд важає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що позивачка є пенсіонеркою
за віком. Пенсія призначена їй та
нараховується відповідачем з вересня
2011 року.

Постановою Вугледарського міського
суду Донецької області від 21.10.2013 року
дії працівників УПФУ були визнані
незаконними, а відповідача УПФУ в
м.Вугледар зобов'язано включити до
складу заробітної плати для
призначення пенсії матеріальну
допомогу на вирішення
соціально-побутових питань, суму
індексації заробітної плати та
матеріальну допомогу на оздоровлення,
на яку нараховано збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
вересня 2009 року по серпень 2011 року. Крім
того, зобов'язано УПФУ в м.Вугледар
зробити за вказаний період перерахунок
з 01.10.2013 року.

Відповідач здійснив перерахунок
пенсії з урахуванням сум індексації
заробітної плати та матеріальної
допомоги на оздоровлення, але розмір
пенсії позивачу визначив як 80% від
заробітної плати, таким чином
зменшивши з раніше призначених 90% від
середньої заробітної плати позивача.

Згідно зі ст. 37 ЗУ "Про державну службу"
(в редакції, що діяла на час призначення
пенсії) на одержання пенсії
держслужбовців мають право особи, що
досягай встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявністю
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, що мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорії посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80% від суми їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
за загально обов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є держслужбовцями, - у розмірі 80%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на 1% заробітку, але не біль ше 90%
заробітної плати.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про
державну службу" перерахунок пенсії
держслужбовців здійснюється, виходячи
із сум заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У даному випадку перерахунок пенсії
держслужбовця здійснювався на
виконання Постанови суду, якою
відновлено порушене відповідачем
право пенсіонера на пенсію в більшому
розмірі ніж призначена, тому посилання
Відповідача на те, що перерахунок
пенсії в розмірі 80 % зумовлене Законом
України №3668-УІ від 08.07.2011 "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи", яким
внесено зміни до ст. 37 Закону України
"Про державну службу", не є
обґрунтованими з огляду на наступне.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблеми,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист та неприпустимість
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень
і сформулював правову позицію, згідно
якої Конституція України та закони
України виокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них, зокрема,
належать громадяни,яким пенсія
призначена за спеціальними законами (в
тому числі і Законом України "Про
державну службу" ). Тому звуження змісту
та обсягу цього права шляхом прийняття
нових законів або внесення змін до
чинних законів за ст.22 Конституції
України - не допускається.

Відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції
України, право на пенсійне
забезпечення відповідних категорій
громадян, встановлене законами України
(в тому числі і Законом України "Про
державну службу") є таким, що не
підлягає звуженню та обмеженню.

До спірних правовідносин підлягають
застосуванню саме норми Закону, які
обмежень максимального розміру
пенсії, призначеної відповідно до
Закону України "Про державну службу", в
редакції, що діяла на момент
призначення пенсії, не встановлюють.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У розумінні статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод, основні обов'язки громадянина.

Принципом верховенства права, який
визнається і діє в Україні, права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, держава відповідає
перед людиною за свою діяльність,
утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави, органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених
Конституцією України межах і
відповідно до законів України (стаття 1,
частина друга статті 3, частина друга
статті 6, частина перша статті 8
Конституції України).

Виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними актами, при
розрахунку пенсії позивача
застосуванню підлягає розмір пенсії,
встановлений ст.37 Законом України "Про
державну службу", в редакції, що діяла
на момент призначення позивачу пенсії,
відповідно до якого розмір пенсії
повинен становити 90% від заробітної
плати.

Таким чином, Управління Пенсійного
Фонду України в м. Вугледар, повинно
було застосовувати саме норми Закону,
які обмежень максимального розміру
пенсії, призначеної відповідно до
Законом України "Про державну службу",
не встановлюють.

Згідно наданих позивачем матеріалів
справи вбачається, що здійснюючи
перерахування пенсії на 80% заробітної
плати, відповідач порушив
конституційне право позивача ОСОБА_1,
шляхом звуження та обмеження її права,
не здійснивши їй перерахування пенсії
в розмірі 90%, посилаючись при цьому на
Закон України №3668-УІ від 08.07.2011 "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", який набрав чинності з 01.10.2011
року, тобто після нарахування позивачу
пенсії у вересні 2011 року. Зважаючи на
те, що судочинство здійснюється
відповідно до Конституції України,
цього Кодексу та законів, чинних на час
вчинення окремих процесуальних дій,
розгляду і вирішення справи, а також те,
що Закон, який встановлює нові
обов'язки, скасовує чи звужує права,
належні учаснику процесу, чи обмежує їх
використання, не має зворотної сили,
суд вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1, визнавши дії
відповідача неправомірними та
зобов'язати здійснити перерахунок та
виплату пенсії в розмірі 90% від суми
заробітної плати з 01.10.2013 року, як це
вбачається з постанови Вугледарського
міського суду від 21.10.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з державного бюджету на
користь ОСОБА_1 понесені нею витрати,
при подачі позовної заяви, в розмірі
судового збору в сумі 229,41 грн.

На підставі викладенного, керуючись
ст.ст.1,3,6,8,19,22,64,92 Конституції України,
ст. 37 ЗУ "Про державну службу",
керуючись ст.ст. 17, 20, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 254
КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України у
м.Вугледар Донецької області про
визнання дій відповідача щодо
обмеження під час перерахунку розміру
пенсії неправомірними - задовольнити.

Зобов'язати УПФУ у м.Вугледар
Донецької області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2013
року відповідно до ст.37 ЗУ "Про державну
службу" ( в редакції, що діяла станом на
22.09.2011 року), виходячи з розрахунку 90 %
від заробітної плати та здійснити
відповідні виплати з урахуванням
фактично отриманих сум.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 витрати по
сплаті судового збору в сумі 229,41
грн.(двісті двадцять дев'ять гривень 41
копійку).

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Адміністративного
Апеляційного суду Донецької області
через Вугледарський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня її проголошення. Якщо постанову
було постановлено у письмовому
провадженні або за відсутності особи,
яка брала учать але не була присутня
при її проголошенні, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області
С.І.Жамбровський