Справа № 9101/194357/2012
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2013-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2013 р. справа № 1170/2а-1665/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Проценко О.А.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Шелепової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кіровоградського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року у справі № 1170/2а-1665/12 за позовом
Кіровоградського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Приватного підприємства "Здоров'я" про
стягнення
адміністративно-господарських
санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

Кіровоградське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило стягнути з
приватного підприємства «Здоров'я»
залишкову суму
адміністративно-господарських санкцій
та пені за 2011 рік у розмірі 7333,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог
посилалось на те, що відповідно до
звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів,
середньооблікова чисельність штатних
працівників облікового складу в
товаристві складає 18 осіб, чисельність
інвалідів - штатних працівників
повинна складати 1 особу. Санкції
нараховані на підставі звіту про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2011 рік, складеного
відповідачем, а пеня - відповідно до ст.
20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяли на момент
подання адміністративного позову.

Постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 04
вересня 2012 року у задоволенні
адміністративного позову
Кіровоградського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
відмовлено.

Кіровоградське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів не
погодилось з рішенням суду та
оскаржило його в апеляційному порядку,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи. На
думку апелянта, суд не взяв до уваги ті
обставини, що відповідачем не вжито
всіх необхідних заходів для
працевлаштування інвалідів. Апелянт
просив скасувати оскаржену постанову
суду першої інстанції, прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі, а розгляд
апеляційної скарги здійснювати без
участі уповноваженого представника.

У судове засідання відповідач,
належним чином повідомлений про день,
місце і час розгляду справи, доказом
чого є повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, не прибув, про причини
неприбуття не повідомив. В письмових
запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач просив рішення суду першої
інстанції залишити без змін як законне
та обґрунтоване та відмовити у
задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи. Якщо суд
апеляційної інстанції визнав
обов'язковою участь у судовому
засіданні осіб, які беруть участь у
справі, а вони не прибули, суд
апеляційної інстанції може відкласти
апеляційний розгляд справи.

Справа розглянута у відповідності до
приписів частини 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за якими у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, дійшла
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи,
приватне підприємство «Здоров'я»
перебуває на обліку в Кіровоградському
обласному відділенні Фонду
соціального захисту інвалідів, яке в
своїй діяльності використовує найману
працю. 27 лютого 2012 року підприємством
подано звіт про невиконання нормативу
по працевлаштуванню інвалідів, у
зв'язку з чим було нараховано
адміністративно-господарські санкції
на суму 22000,00 грн. та пені у розмірі 127,60
грн. Оскільки зазначені суми
відповідачем у добровільному порядку
сплачені не були, утворилася
заборгованість, за стягненням якої у
судовому порядку звернувся позивач.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що Приватним підприємством
"Здоров'я" не порушено вимог статті 18
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні",
оскільки обов'язок підприємства щодо
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується обов'язком
підбирати і працевлаштовувати
інвалідів на створені робочі місця.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Статтею 18 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» встановлено, що забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи
державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які виконують найману
працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 19 вищевказаного
закону для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Стаття 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» передбачено, що підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інвалідом.

Аналіз вищевказаних норм закону дає
підстави дійти до висновку, що на
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю покладено обов'язок по
перше: виділити та створювати робочі
місця для працевлаштування інвалідів,
по друге: надавати державній службі
зайнятості інформацію, необхідну для
організації працевлаштування
інвалідів, і звітувати Фонду
соціального захисту інвалідів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України, по третє:
якщо середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша ніж
установлено нормативом, сплатити
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарських
санкції.

При цьому обов'язок підприємства щодо
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується його обов'язком
підбирати і працевлаштовувати
інвалідів на створені робочі місця.
Такий обов'язок покладається на органи
працевлаштування, що перелічені в
частині першій статті 18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні».

Відповідно до п.3.4. Інструкції Мінпраці,
від 10.02.2007, № 42 «Про затвердження форми
звітності N 10-ПІ (річна) «Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів» та Інструкції щодо
заповнення форми звітності N 10-ПІ
(річна) «Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів», дані щодо
середньооблікової кількості штатних
працівників облікового складу (рядок
01), середньооблікової кількості
штатних працівників, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність (рядок 02), та кількості
інвалідів, які повинні працювати на
робочих місцях (рядок 03),
відображаються в цілих одиницях. Якщо
при обчисленні виникає дробове число,
його необхідно округлити до цілого
(якщо після коми число 5 і більше, то
воно округлюється в бік збільшення).

Згідно форми 10-ПІ «Звіту про зайнятість
та працевлаштування інвалідів» за 2011
рік, що надавався відповідачем до
Кіровоградського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів,
середньооблікова чисельність штатних
працівників облікового складу
підприємства у 2011 році становила 18
осіб, чисельність інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до нормативу робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інвалідів, встановлено ст.19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
становить 1 особи. Приватним
підприємством «Здоров'я» 01 вересня 2011
року працевлаштовано ОСОБА_1, інваліда 2
групи, який до кінця 2011 року
пропрацював на підприємстві чотири
повних місяці.

Судом встановлено, що приватним
підприємством «Здоров'я» добровільно
сплачено на рахунок позивач
адміністративно-господарські санкції
в розмірі 14667 грн. та пеню в розмірі 127,60
грн. за період з 01 січня 2011 року до 01
вересня 2011 року, а з вересня 2011 року
було працевлаштовано ОСОБА_1, інваліда 2
групи.

Як встановлено судом першої інстанції,
наявність робочих місць, створених для
роботи інвалідів і не зайнятих ними, не
є наслідком відмови відповідача у
працевлаштуванні інвалідів, тому у
задоволенні позовних вимог
Кіровоградського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
відмовлено правильно.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року по справі № 1170/2а-1665/12 - залишити
без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складення її тексту у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна