Справа № 872/2134/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2013 р.справа № 0870/9152/12

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Ясенової Т.І.
Головко О.В.

при секретарі судового засідання:
Фірсіку Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь» на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року по справі № 0870/9152/12 за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь» до Запорізької митниці
про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь» (далі - ВАТ
«Запоріжсталь») звернулось до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовом до
Запорізької митниці (далі - митниця) про
визнання протиправним та скасування
рішення Запорізької митниці про
визначення митної вартості від 18.05.2012 №
112030001/2012/000179/2.

Позивач у позовній заяві посилався на
те, що ним, на підставі
зовнішньоекономічного контракту від
10.10.2011 № ВП.1323.37515.11.92И, укладеного між
ВАТ «Запоріжсталь» та компанією «Cargowest
Limited» (Нова Зеландія) отримано товар -
вугілля кам'яне бітумінозне марки
ССОМСШО-50 мм та заявлено до митного
оформлення за ціною контракту, тобто 144
долари США за тону. На підтвердження
заявленого рівня митної вартості
товару ВАТ «Запоріжсталь» надано до
Запорізької митниці всі необхідні
документи, які відповідають характеру
угоди. Проте, Запорізькою митницею
безпідставно витребувано додаткові
документи та здійснено коригування
митної вартості. Вимогу щодо надання
додаткових документів митницею
висунуто без врахування фактичних
правовідносин, які мали місце при даній
імпортній операції: митницею порушено
послідовність застосування методів
визначення митної вартості та не
проведено консультації із декларантом.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 20.11.2012 в
задоволені позову відмовлено у повному
обсязі /а.с. 173 - 176/.

Позивач, не погодившись із
вищезазначеним рішенням суду першої
інстанції у даній справі, подав
апеляційну скаргу /а.с. 183 - 186/, в якій
послався на те, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
адміністративної справи не було
з'ясовано усі обставини, які мають
значення для вирішення справи та
зроблено висновки, які суперечать
фактичним обставинам справи, що
призвело до постановлення судового
рішення з порушенням норм
матеріального права; просить скасувати
постанову суду першої інстанції від
20.11.2012 та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

У судове засідання представники
Позивача та Відповідача не з'явились,
про час та місце розгляду даної
адміністративної справи повідомлені
належним чином, про поважність причин
неявки у судове засідання своїх
представників або про можливість
розгляду справи за відсутності своїх
представників суд у встановленому
законом порядку не повідомили. За таких
обставин колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу за
відсутності представників Позивача та
Відповідача.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено, що ВАТ «Запоріжсталь»
укладено зовнішньоекономічний
контракт від 10.10.2011 № ВП. 1232.37515.11.92И з
Продавцем - Компанією «Cargowest Limited» (Нова
Зеландія).

Згідно з умовами Контракту Продавцем
поставлено Товар - "вугілля кам'яне
бітумінозне марки ССОМСШО-50 мм".

Митне оформлення вказаного товару
здійснювалось Позивачем на підставі
поданої Запорізькій митниці вантажної
митної декларації від 18.05.2012 №
112030001/12/001245.

Митна вартість товару заявлена
Позивачем шляхом подання декларації
митної вартості форми ДМВ- 1, за ціною
договору (метод 1) відповідно до статті
267 Митного кодексу України, а саме: 144
доларів США за тонну.

Для підтвердження заявленої митної
вартості Позивачем надані Відповідачу
наступні документи:

- контракт від 10.10.2011 № ВП.
1232.37515.11.92И із додатками №№ 1, 2, 3 та
специфікацією № 6;

- рахунки-фактури б/н від 22.04.2012
та від 28.04.2012;

- сертифікати якості від 24.04.2012 №
1204256R Ku (лот 05) та від 02.05.2012 № 1204256R Ku (лот
06);

- висновок Запорізької
торгово-промислової палати від 05.04.2012 №
22.2/414;

- контракт від 27.01.2011 № Ost-EKO-27/01/11 з
додатком від 28.02.2012 № 24;

- контракт від 25.01.2011 № EC-CW25/01/2011 з
додатком від 01.03.2012 № 17;

- витяг з Метал експерт 11(139) від
12.03.2012;

- ГОСТ Р 51588-2000 від 01.01.2001 ГОСТ
51586-2000 від 01.01.2001;

- експортна ВМД від 02.03.2012 №
10608060/010312/0000182;

- рахунок-проформа від 29.03.2012 № 065
(ZS);

- рахунки від 28.04.2012 № 77 та від
30.04.2012 № 78.

Відповідно до Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.04.2008 № 339, для забезпечення
повного контролю за правильністю
визначення митної вартості товару
передбачено наступні контрольні
заходи:

-перевірка наданих для митного
контролю й митного оформлення
документів для підтвердження
заявленої митної вартості;

- консультація з декларантом з
метою обміну інформацією, яка
стосувалась даної операції та її вплив
на вартість товару;

- порівняння рівня заявленої
митної вартості товару з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено.

Під час порівняння рівня заявленої
митної вартості товарів Відповідачем
було встановлено, що заявлений
Позивачем рівень значно нижчий рівня
митної вартості товарів, інформація
про які була наявна у митному органі.

За результатами перевірки наданих у
підтвердження митної вартості
документів посадовими особами
Запорізької митниці встановлено
наступне:

Відповідно до контракту від 10.10.2011 № ВП.
1232.37515.11.92И, продавцем товару є Компанія
«Cargowest Limited» (Нова Зеландія), покупцем -
ВАТ «Запоріжсталь» (Україна).

При цьому у гр. 31 ВМД № 112030001/2012/001245
виробником товару зазначено: «ОАО
«Разрез Октябринский», RU»; відповідно
до додатку № 1 до контракту від 10.10.2011 №
ВП. 1232.37515.11.92И відвантажувачем товару
зазначено ВАТ «Разрез Октябринский»;
відповідно до додатку № 2 до цього ж
контракту відвантажувачем товару
зазначено ТОВ «Инвест-Углесбыт»;
відповідно до додатку № 3 - ТОВ «Разрез
Киселевский».

Також, до документів митного
оформлення декларантом Позивача
надано договір від 27.01.2011 № Oct-ECO-27/01/11
між ВАТ «Разрез Октябринский» /Росія/ -
(продавець) та фірмою «EcoCoal Limited»
/Великобританія/ - (покупець), а також
договір від 25.01.2011 № EC-CW 25/01/2011 між
фірмою «EcoCoal Limited» /Великобританія/ -
(продавець) та Компанією «Cargowest Limited»
/Нова Зеландія/ - (покупець).

Отже, зовнішньоекономічний договір від
10.10.2011 № ВП. 1232.37515.11.92И не є прямим
договором, оскільки товар придбано
позивачем через декількох
посередників.

Також, декларантом Позивача до
документів митного оформлення надано
висновок Запорізької
торгово-промислової палати від 05.04.2012 №
22.2/414, в якому зазначено, що середня
вартість вугілля кам'яного
бітумінозного, виробництва Російської
Федерації, ввезеного в рамках
зовнішньоекономічного контракту від
10.10.2011 № ВП. 1232.37515.11.92И складає: 148,60 USD/т.

Таким чином, у посадової особи
Запорізької митниці виникли
обґрунтовані сумніви щодо
достовірності заявленої митної
вартості товару.

Тому посадова особа митниці, що
здійснювала перевірку даних,
зазначених у ДМВ, і її оформлення,
відповідно до Порядку заповнення
декларації митної вартості,
затвердженого наказом ДМСУ від 02.12.03 №
828, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України від 19.12.03 за № 1192/8513, на
аркуші № 1 ДМВ учинила запис про
необхідність подання додаткових
документів на підтвердження
заявленого рівня митної вартості, а
саме: відповідну бухгалтерську
документацію: копії первинних
бухгалтерських документів згідно з
якими товар було знято з
обліку/балансу, випущено зі складу,
видаткові накладні тощо; інші
документи для підтвердження заявленої
у декларації митної вартості товарів
за власним бажанням декларанта.

Позивач був ознайомлений з цим записом
та від надання додаткових документів
відмовився.

Судом встановлено, що Позивач на вимогу
митного органу не надав жодного
документу, що були витребувані, без
обґрунтувань і мотивації та письмово
повідомив про відмову в їх наданні,
однак судом не надано належної оцінки
поясненням представника митниці та
доказам у справі.

Враховуючи вищезазначене, можна
зробити висновок, що митниця має
повноваження витребувати додаткові
документи для перевірки правильності
заявленої митної вартості товару, за
наявності підстав сумніву митної
оцінки товару, що переміщується через
митний кордон України. В даних спірних
правовідносинах у митниці виник
обґрунтований сумнів щодо
правильності заявленої митної
вартості товару, що підтверджується
даними цінової інформації Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Державної митної служби України. З
урахуванням наведеного митниця мала
обґрунтовані підстави для
витребування додаткових документів
для підтвердження заявленої митної
вартості товару. При витребуванні
додаткових документів митниця діяла
відповідно до норм митного
законодавства. При цьому митницею,
відповідно до наведених законодавчих
норм, надано Позивачу можливість
підтвердження заявленої митної
вартості чи коригування митної
вартості шляхом надання додаткових
документів, однак, Позивач відмовився
використати надані митницею
можливості щодо підтвердження
заявленої митної вартості чи
узгодження з митницею митної вартості
спірного товару, не надав обґрунтувань
та підстав щодо неможливості надання
додаткових документів. Інших способів,
ніж витребування додаткових
документів, надання часу для
підтвердження заявленої митної
вартості товару, у митного органу щодо
узгодження митної вартості товару із
декларантом законодавчими нормами не
передбачено.

У зв'язку з немотивованим ненаданням
позивачем додаткових документів,
відмовою надати додаткові документи, у
митниці не було можливості застосувати
митну вартість, визначену Позивачем.

З урахуванням позиції підприємства,
відсутності додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару,
посадова особа митного органу,
відповідно до Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 № 1766 (далі - Постанова № 1766),
прийняла рішення про визначення митної
вартості товару, відповідно до якого
митну вартість визначено в розмірі 0,15
доларів США за 1 кг на підставі наявних
у митниці відомостей із застосуванням
методу 6 відповідно до ст. 273 Митного
кодексу України.

Згідно ст. 259 МК України, митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень Митного
кодексу.

Визначення митної вартості
здійснювалось відповідно до статей 259-
273 Митного кодексу України та Постанови
№ 1766.

Неповна інформація про митну вартість
товару, що містилася в документах
наданих Позивачем та інформація,
наявна у митного органу про рівень
митної вартості товарів, митне
оформлення яких здійснено,
унеможливили застосування методу 1
згідно з положеннями ст. 267 Митного
кодексу.

Відповідно до ст. 268 МКУ, у разі якщо
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена згідно з
положеннями статті 267 МКУ, за митну
вартість береться вартість операції з
ідентичними товарами (другий метод),
які продаються на експорт в Україну з
тієї ж країни і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться вартість операції з
ідентичними товарами з дотриманням
умов, зазначених у цій статті. При цьому
під ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна походження;

4) виробник.

При застосуванні другого методу
визначення митної вартості товару
митний орган використовує інформацію,
яка міститься в базі даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Державної митної служби України (далі -
ЄАІС ДМСУ) про продаж ідентичних
товарів. Однак, відсутність інформації
в ЄАІС ДМСУ унеможливила застосування
цього методу для визначення митної
вартості товару.

Відповідно до ст. 269 МКУ (метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних
товарів) - метод 3) під подібними
(аналогічними) розуміються товари, які
хоч і не є однаковими за всіма ознаками,
але мають схожі характеристики і
складаються із схожих компонентів,
завдяки чому виконують однакові
функції порівняно з товарами, що
оцінюються, та вважаються комерційно
взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними
(аналогічними), враховуються такі
ознаки:

1) якість, наявність торгової марки та
їх репутація на ринку;

2) країна походження;

3) виробник.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних умовах, що й оцінювані
товари.

Однак, відсутність інформації в
ЄАІС ДМСУ унеможливила застосування
цього методу для визначення митної
вартості товару.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (ст. ст. 271, 272 МКУ)
повинні ґрунтуватися на даних, які є
об'єктивними, підтверджуються
документально, піддаються обчисленню
та належать до вартості витрат,
понесених виробником при виробництві
оцінюваних товарів. Відсутність
необхідних документів унеможливила
застосування зазначених методів.

Застосований митницею резервний метод
визначення митної вартості (ст. 273 МКУ)
базується на світовій практиці, згідно
якої в рамках цього методу
допускається розумна гнучкість в
підходах до застосування попередніх
методів визначення митної вартості.

Судом встановлено, що відповідачем
правомірно застосовано 6 - резервний
метод визначення митної вартості у
зв'язку із відсутністю інформації щодо
інших митних оформлень за попередніми
методами, що підтверджується витягом
із цінової бази даних Держмитслужби
України /а.с. 118-121/.

Згідно п. 6.5. Порядку здійснення митного
контролю й митного оформлення товарів
із застосуванням вантажної митної
декларації, затвердженого наказом
Держмитслужби від 20.04.2005 № 314,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 27.04.2005 за № 439/10719, за наявності
достатніх підстав, установлених
законодавством України, посадова особа
митного органу може відмовити в
прийнятті ВМД, митому оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України, з
оформленням Картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
(далі - Картка відмови) в порядку,
установленому законодавством України.

Так, наказом Держмитслужби України від
12.12.2005 № 1227 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 26.12.2005 за
№ 1562/11842) затверджено Порядок
оформлення й використання Картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України, відповідно до якого в
усіх випадках відмови в прийнятті
митної декларації посадовою особою
митного органу оформлюється Картка
відмови.

Відповідно до вищезазначеного Порядку,
Відповідачем оформлено Картку відмови
від 18.05.2012 № 112030001/2/00021, в якій зазначено
про необхідність подання нової ВМД з
митною вартістю відповідно до Рішення
митниці.

Відповідно до норм статті 264 Митного
кодексу України, у разі виникнення
потреби в уточненні заявленої митної
вартості товарів або в разі незгоди
декларанта з митною вартістю,
визначеною митницею, декларант має
право звернутись до митного органу з
проханням випустити товари, що
декларуються, у вільний обіг, під
гарантію уповноваженого банку або
сплатити податки і збори (обов'язкові
платежі) згідно з митною вартістю цих
товарів, визначених митним органом.

У разі, якщо після сплати
декларантом податків і зборів
(обов'язкових платежів) згідно з митною
вартістю товарів, визначеною митним
органом, буде прийнято рішення про
застосування митної вартості,
заявленої декларантом, сума надміру
сплачених податків і зборів
(обов'язкових платежів) повертається
декларанту у місячний термін з дня
прийняття рішення, у порядку,
передбаченому законодавством.

Механізм реалізації положень
статті 264 Митного кодексу України
встановлено Порядком випуску товарів у
вільний обіг під гарантійні
зобов'язання при ввезенні їх на митну
територію України, затвердженим
наказом Держмитслужби України від 17.03.08
№ 230, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27.03.08 за № 259/14950.

Відповідно до пунктів 8 та 10
вказаного Порядку у разі випуску
товарів у вільний обіг під гарантійні
зобов'язання у вигляді сплати до
державного бюджету суми податків і
зборів (обов'язкових платежів) згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
митним органом, у графі 47 вантажної
митної декларації декларантом
зазначається відповідний код способу
розрахунку (код « 52» згідно із
Класифікатором способів розрахунку,
затвердженого наказом Держмитслужби
від 12.12.2007 № 1048), а посадова особа
митного органу, що здійснює митне
оформлення товарів, вчиняє у графі «для
відміток митного органу» декларації
митної вартості форми ДМВ-2 записи
«контроль митної вартості після
пропуску», а також «сплачено до
бюджету».

Так, на підставі заяви Позивача від
21.05.2012 № 95/2039969 про надання дозволу на
митне оформлення вантажу під фінансову
гарантію декларанта зі сплатою
податків і зборів до Держбюджету
України, митницею прийнято рішення
щодо можливості випуску ввезеного
товару у вільний обіг під обрані
гарантійні зобов'язання - сплату до
Держбюджету України податків та
зборів, про що Позивача повідомлено
листом Запорізької митниці від 21.05.2012 №
07-04-10-24/5716.

Також, Позивача повідомлено про те, що
строк дії гарантійних зобов'язань не
може перевищувати 90 календарних днів з
моменту випуску товарів у вільний обіг.

В період дії гарантійних зобов'язань
Позивачем до Запорізької митниці
надано лист від 30.07.2012 № 95/2059930 про
неможливість надати інші документи у
зв'язку із відмовою постачальника
надати такі документи.

Листом Запорізької митниці від 07.08.2012 №
07-02-10-24/7803 Позивача повідомлено про те,
що у зв'язку з ненаданням у
встановлений законодавством строк
додаткових документів та інших
відомостей для підтвердження
заявленої митної вартості, у митниці
відсутні підстави для перегляду
Рішення про визначення митної вартості
від 18.05.2012 № 112030001/2012/000179/2.

Таким чином, матеріали справи містять
відповідні докази на підтвердження
послідовного застосування методів
визначення митної вартості товару та
обґрунтованості неможливості
застосування попередніх методів.

На думку колегії суддів Відповідачем
доведено правомірність та
обґрунтованість прийняття спірного
рішення про визначення митної вартості
та картки відмови в митному оформленні.

Доводи Позивача щодо підтвердження
заявленого ним рівня митної вартості
суд вважає необґрунтованими та такими,
що не знайшли свого підтвердження у
наданих до справи доказах.

Системний аналіз Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів та торгівлі 1994 року,
норм Митного кодексу України,
постанови Кабінету Міністрів України
від 09.04.2008 № 339, постанови Кабінету
Міністрів України від 20.12.2006 № 1766
дозволяє дійти висновку, що вирішення
питання перевірки та контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості, а також визначення її
митним органом самостійно - є виключною
компетенцією митних органів.

Висновки щодо виключної компетенції
митних органів з питань перевірки та
контролю правильності визначення
митної вартості викладені в Постанові
Верховного Суду України від 07.09.2012 у
справі № 21-242а12.

На підставі вищезазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції під час розгляду
даної справи об'єктивно, повно і
всебічно дослідив обставини, які мають
суттєве значення для вирішення даної
справи, дав їм правильну юридичну
оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване
рішення без порушень норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції не спростовують,
тому постанову суду першої інстанції у
дані справі необхідно залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Запорізький
металургійний комбінат «Запоріжсталь»
- залишити без задоволення, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року по справі № 0870/9152/12 - без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України у порядку та строки,
передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко