Справа № 804/12577/13-а
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2013-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Павловського Д.П., розглянувши в
порядку скороченого провадження
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду в м. Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь про
зобов'язання вчинити дії , -
25 вересня 2013 року до суду надійшов
даний адміністративний позов, в якому
позивач просить зобов'язати відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань за липень 2013 року, на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Нікополь та Нікопольському
районі Дніпропетровської області,
всього на суму 202,86 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано позовною
заявою від 25.09.2013р.
Відповідач належним чином
повідомлений, що підтверджується
матеріалами справи.
Відповідач протягом десяти днів надав
до суду заперечень проти позову та
Дослідивши матеріали справи, суд
Статтею 10 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991р.
передбачено, що пенсійне забезпечення
відповідно до цього Закону
здійснюється органами Пенсійного
Однак, як зазначалося вище, з набранням
чинності Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» №1105-XIV від 23.09.1999р.
обов'язок відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебувають на його
утриманні пенсій по інвалідності та в
зв'язку із втратою годувальника
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.
Сому боргу, яка підтверджується на
підставі списків осіб, яких виплачено
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання які
отримали каліцтво на підприємствах,
розташованих на території країн СНД та
не прийнято до заліку за липень 2013 року:
основний розмір пенсії 161,06 грн.,
щомісячна цільова допомога на прожиття
на суму 41,80 грн. всього на суму 202,86 грн.
Позивач посилається на ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» (далі по тесту - Закон
№1105), що особи, право яких на отримання
відшкодування раніше було встановлено
згідно із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Зазначені громадяни, працювали та були
травмовані на території інших держав
вже за часи незалежності України.
Відшкодування шкоди у зв'язку з
отриманим каліцтвом на виробництві,
повинно відшкодовуватися у
відповідності із законодавством
країни на території якої стався
нещасний випадок, ця норма закріплена в
«Угоді про взаємне визнання прав на
відшкодування шкоди, заподіяного
робітникам каліцтвом, професійним
захворюванням або іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язаного з виконанням ними
трудових обов'язків», яка була складена
у місті Москва 09.09.1994 року, Сторонами у
цієї Угоді є Україна та інші країни. А
саме у ст. 2 вказаної Угоди
відшкодування шкоди, заподіяного
робітнику внаслідок трудового
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у
тому числі при настанні втрати
працездатності в результаті нещасного
випадку на виробництві, пов'язаного з
виконанням робітниками трудових
обов'язків, після переїзду потерпілого
на територію іншої сторони), смерті
провадиться роботодавцем сторони,
законодавство якої розповсюджувалося
на робітника в момент отримання
каліцтва, іншого ушкодження здоров'я,
Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України
«Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
Відділенню Фонду підприємствами не
було передано в установленому порядку
документи, що підтверджують право
громадян-пенсіонерів на отримання
страхових виплат, в зв'язку з тим, що
підприємства розташовані на території
інших держав. Тобто, в даному випадку
відділення Фонду взагалі не може
здійснювати страхові виплати
зазначеним громадянам, так як у
відповідності із абз. 2 п. 2 ст. 7 Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» потерпілі, документи
яких не передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця. Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
При цьому кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
Відділення Фонду взагалі не може
зараховувати кошти, виплачені
потерпілому підприємством у рахунок
страхових внесків, так як, дані
підприємства у відповідності із
законодавством інших держав, сплачує
страхові внески до Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві інших країн.
Постановою № 5-4/4 від 04.03.2003р. правлінням
Пенсійного фонду України та правлінням
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних України затверджено
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003р.
за № 376/7697).
Згідно з порядком, управління
Пенсійного фонду в районах і містах
області та відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування у цих районах і містах у
встановлений положенням термін
проводять звірку про визначення сум
витрат і подають акт звірки головному
обласному управлінню Пенсійного фонду
та обласному управлінню виконавчої
дирекції Фонду соціального
Обраний позивачем спосіб захисту
порушеного права є таким, що не
відповідає змісту прав Пенсійного
фонду України, щодо відшкодування
понесених ним витрат, оскільки
зазначений порядок, на який
покликається позивач, не врегульовує
спірних відносин, які виникли у даному
випадку, оскільки встановлене ним
правило підписання актів звірки
розрахунків розраховано на
У разі відсутності згоди на підписання
таких актів з боку Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, вимоги про
відшкодування таких сум повинні
вирішуватися в судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції,
шляхом пред'явлення позову про
стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірки та включення відповідних
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольскому районні
Дніпропетровської області та
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області є робочими
органами відповідних фондів на
місцевому рівні, що свідчить про
неналежний склад сторін у справі.
В той же час, суд позбавлений
можливості провести заміну неналежної
сторони, зокрема, місцевих органів
відповідних фондів на їх центральні
органи, оскільки відповідно до статті 19
Кодексу адміністративного судочинства
України, це потягне зміну підсудності
адміністративної справи.
Таким чином, суд доходить висновку про
наявність усіх підстав для відмови в
задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.158-163, 1832 Кодексу
адміністративного судочинства
У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя Д.П. Павловський