Справа № 2а-1003/13447/12
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року м. Київ
К/800/3303/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.

Винокурова К.С.

Кочана В.М.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити дії, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у м.Білій
Церкві Київської області на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2012
року,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області, в якому просила
визнати бездіяльність відповідача
незаконною та зобов'язання його в
повному обсязі виконати рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 20.06.2011р. у справі
№2а-40154/2011.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 вересня 2012 року в задоволенні
позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано та постановлено нову
постанову, якою позовні вимоги
задоволено частково: визнано
протиправними дії Міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції в Київській області
щодо прийняття постанови від 29.08.2011р.
про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2а-40154, виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області 20.06.2011р.; скасовано
постанову Міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції в
Київській області від 29.08.2011р. про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2а-40154, виданого Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
20.06.2011р.; в решті позову відмовлено.

В касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України у м.Білій
Церкві Київської області, посилаючись
на порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права й неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просило скасувати судове
рішення суду апеляційної інстанцій й
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Позивачка в письмових запереченнях на
касаційну скаргу проти доводів та
вимог останньої заперечила, вважаючи
їх безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню, а рішення суду
попередньої інстанції - обґрунтованим
та законним.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 20.06.2011р. у справі
№2а-40154/11 зобов'язано УПФУ у м.Білій
Церкві Київської області здійснити
ОСОБА_4 перерахунок та виплату пенсії,
додаткової пенсії, а також доплати до
неї відповідно до ст.ст.54, 50, 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок аварії на ЧАЕС», а також
доплати до пенсії як дитині війни
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
починаючи з 21.09.2010р.

На виконання вказаної постанови, що
набрала законної сили, Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
20.06.2011р. було видано виконавчий лист.

Постановою від 03.08.2011р. державний
виконавець відкрив виконавче
провадження ВП №28163690 по виконанню
вказаного виконавчого листа.

25.08.2011р. до відповідача надійшло
письмове повідомлення з УПФУ у м.Білій
Церкві Київської області №12107/03, в
якому зазначалось, що виконавчий лист у
справі №2а-40154 прийнятий до негайного
виконання й органом Пенсійного фонду
здійснюється комплекс заходів для
такого його виконання, а згідно з
розпорядженням №124323 УПФУ у м.Білій
Церкві проведено нарахування
позивачці додаткової пенсії та
надбавок відповідно до рішення суду.

На підставі цього листа 29.08.2011р.
державним виконавцем було прийнято
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП №28163690 на підставі п.8 ч.1
ст.49 Закону України «Про виконавче
провадження» в зв'язку з фактичним
виконанням в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Проте, як було встановлено судом
апеляційної інстанції, постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 20.06.2011р. у справі
№2а-40154/11 УПФУ у м.Білій Церкві
Київської області в повному обсязі
виконано не було, оскільки нараховані
на її підставі кошти позивачкою
отримані не були.

Відповідно ч.4 ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб i підлягає
виконанню на всій території України.

Спеціальним законом, який визначає
умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон).

Згідно із визначенням ст.1 Закону
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно частин 1 та 2 статті 2 Закону
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

За змістом ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 статті 6 Закону встановлено,
що державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно із ч.1 ст.11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення (далі - виконавчий
документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом (ч.2 вказаної статті Закону).

Відповідно ж до п.п.4 п.2.1 розділу ІІ
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах,
районах у містах, затвердженого
постановою правління ПФУ №8-2 від
30.04.2002р., одним із основних завдань
управлінь ПФУ є забезпечення
своєчасного і в повному обсязі
фінансування та виплати пенсій.

Однак, всупереч вимогам наведених норм,
державним виконавцем висновок щодо
фактичного виконання в повному обсязі
судового рішення було зроблено після
отримання (25.08.2011р.) повідомлення УПФУ у
м.Білій Церкві Київської області, в
якому вказувалось лише про проведення
нарахування основної та додаткової
пенсій, а також надбавок й не
вказувалось про проведення виплати
нарахованих коштів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про часткове
виконання Управлінням Пенсійного
фонду України у м.Білій Церкві
Київської області судового рішення й
передчасність дій державного
виконавця по винесенню спірної
постанови від 29.08.2011р. про закінчення
виконавчого провадження на підставі п.8
ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче
провадження», що, в свою чергу, призвело
до порушення прав та законних
інтересів позивачки, які були захищені
судом шляхом скасування вказаної
постанови.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Здійснивши касаційний перегляд справи,
Вищий адміністративний суд України
прийшов до висновку, що суд апеляційної
інстанції при ухваленні судового
рішення чи вчиненні процесуальних дій
не допустив порушень норм
матеріального чи процесуального права.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення спору, а тому підстав для
скасування ухваленого судом рішення
колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтею 220, 2201, 223, 224, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.Білій
Церкві Київської області відхилити, а
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.12.2012р. -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник
С.С.

Винокуров
К.С.

Кочан
В.М.