Справа № 2а-2881/11/2070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року м.
Київ К/9991/88976/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Бившевої Л.І.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Харкова на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2011 року
по справі № 2а-2881/11/2070 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«Екватор» до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі міста
Харкова, третя особа Товариство з
обмеженою відповідальністю «Метро Кеш
енд Кері Україна», про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Торговий будинок «Екватор»
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста Харкова, третя
особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метро Кеш енд Кері
Україна», про скасування податкових
повідомлень-рішень № /0 від 21.08.2010
року про визначення податкового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 140166,00 грн. та застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
70083,00 грн.; № /0 від 21.08.2010 року про
визначення податкового зобов'язання з
ПДВ в сумі 113238,00 грн. та застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
56619,00 грн. та від 01.11.2010 року № /1 та
№/1.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 07.06.2011 року
позив задоволено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2011 року
рішення суду першої інстанції змінено
в частині мотивів та підстав для
задоволення позову про скасування
податкових повідомлень-рішень ДПІ у
Жовтневому районі м. Харкова від 01.11.2010
року № /1 та № /1. В іншій
частині постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
07.06.2011 року по справі № 2а-2881/11/2070
залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що підставою для
прийняття спірних податкових
повідомлень-рішень слугували висновки
планової виїзної перевірки
підприємства позивача з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, за
наслідками якої встановлено порушення
вимог п. 5.1, п. 5.2.1, п. 5.4.4 ст. 5 Закону
України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(далі - Закон № 334/94-ВР) та п. 1.7, п. 7.4.1, п.
7.4.4 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року №
168/97-ВР «Про податок на додану вартість»
(далі - Закон № 168/97-ВР).

Задовольняючи позов, суд апеляційної
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується суд касаційної
інстанції.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР
встановлено, що валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №
334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону №
334/94-ВР не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що всі необхідні первинні
бухгалтерські документи є в наявності
у позивача.

Згідно з п. 5.11 ст. 5 Закону № 334/94-ВР
встановлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Крім того, податковий кредит - сума, на
яку платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим Законом
(пункт 1.7 статті 1 Закону № 168/97-ВР).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період.

Доводи відповідача про нікчемність
угод, укладених між позивачем та його
контрагентами, судами попередніх
інстанцій правомірно не прийняті до
уваги, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
такого факту.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Харкова відхилити.

Постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 01.11.2011 року по справі №2а-2881/11/2070
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБившева Л.І. підписРибченко А.О.