Справа № 810/669/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/669/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,
Петрика І.Й. Гусак О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у
Таращанському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 19
березня 2013 року у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до
Управління Пенсійного фонду України у
Таращанському районі Київської
області про скасування вимоги,
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2013 року ФОП ОСОБА_5 звернувся
до Київського окружного
адміністративного суду із позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Таращанському районі Київської
області в якому просив визнати
протиправними дії відповідача
стосовно винесення вимоги від 31.01.2013 №
Ф-21 про сплату боргу, скасувати вимогу
від 31.01.2013 № Ф-21 про сплату боргу та
зобов'язати не направляти на його
адресу вимогу про сплату боргу.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19 березня
2013 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу Управління Пенсійного фонду
України у Таращанському районі
Київської області від 31.01.2013 № Ф-21.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_5 є пенсіонером та отримує пенсію
за віком.

Крім того, ОСОБА_5 як громадянину, що
постійно проживає на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
(більше 4-х років станом на 01.01.1993),
присвоєно статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 4 категорії (копія
посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.05.1994
(а.с.10).

13.11.2001 державним реєстратором
Таращанської районної державної
адміністрації Київської області
зареєстровано ОСОБА_5 в якості фізичної
особи - підприємця, про що зроблено
запис в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за № 2 000104.

З січня 2012 року фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 обрано
особливий спосіб оподаткування, обліку
і звітності шляхом сплати єдиного
податку, що підтверджується наявною у
матеріалах справи копією свідоцтва
платника єдиного податку серії НОМЕР_2
(а.с.12).

В січні 2013 року Управлінням Пенсійного
фонду України у Таращанському районі
Київської області поінформовано
позивача про необхідність здійснення
ним доплати до мінімального страхового
внеску за результатами
підприємницької діяльності за січень -
грудень 2012 року в загальному розмірі 4
572 грн. 42 коп., про що складено
повідомлення-розрахунок (а.с.9).

З метою недопущення порушення
позивачем платіжної дисципліни,
Управлінням Пенсійного фонду України у
Таращанському районі Київської
області винесено вимогу від 31.01.2013 № Ф-21
про сплату заборгованості з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у наведеному
вище розмірі, яку направлено на адресу
позивача разом з
повідомленням-розрахунком.

Позивач вважає, що у відповідача
відсутні законодавчі підстави вважати
його особою, що зобов`язана сплачувати
єдиний внесок на загальнообов`язкове
державне соціальне страхування за
січень - грудень 2012 року, оскільки він
як пенсіонер за віком і одночасно
суб`єкт спрощеної системи
оподаткування в силу приписів частини
четвертої статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 №
2464-VI звільнений від сплати за себе
єдиного внеску.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначаються
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску за загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Визначальним для розв'язання даного
спору є правильне розуміння положень
частини четвертої статті 4 вказаного
Закону, якою зокрема визначено, що
особи, зазначені у пункті 4 частини 1
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідач вважає, що пенсіонером за
віком у розумінні вищенаведеної норми
є особа, якій призначено пенсію за
віком згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Позиція позивача в свою
чергу зводиться до того, що пенсіонером
може бути особа, якій призначено пенсію
за віком згідно будь-якого закону, яким
визначено призначення пенсії особам
залежно від досягнення віку.

За загальним правилом пенсію за віком
прийнято називати таку пенсію, яка
встановлюється з досягненням певного
віку та за наявності необхідного стажу
роботи. Пенсії за віком поділяються на
три види: 1) на загальних підставах; 2)
пільгових; 3) спеціальних юридичних
підставах (умовах).

Відповідно до частини четвертої статті
4 Закону № 2464-VІ, особи, зазначені у
пункті 4 частини першої цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, 03
січня 2010 року позивачу була призначена
пенсія за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та статті 55
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки позивачу як
громадянину, який постійно проживає на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю (більше 4-х
років станом на 01.01.1993) присвоєно статус
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

У відповідності до статті 9 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 23 вищевказаного Закону
визначено, що особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Згідно статті 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

З аналізу норм вищевказаних законів
слідує, що надання позивачу
законодавчо визначеної пільги
вираженої у заниженні віку,
необхідного для призначення пенсії, не
змінює виду пенсійного забезпечення та
не позбавляє права особи на
призначення пенсії (пенсії за віком)
передбаченої законом.

Як було вірно зазначено судом першої
інстанції, позивач з січня 2012 року
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, зареєстрований в УПФ як
платник внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та має
статус громадянина, який постійно
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю (більше 4-х
років станом на 01.01.1993). Впродовж 2012 року
позивач здійснював підприємницьку
діяльність на спрощеній системі
оподаткування, а тому являючись
пенсіонером за віком звільняється від
обов'язку сплати єдиного внеску.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позивач має передбачене
частиною четвертою статті 4 «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» право на
звільнення від сплати єдиного внеску,
оскільки обрав спрощену систему
оподаткування та отримує пенсію за
віком, а тому вимога відповідача від
31.01.2013 № Ф-21 про сплату боргу за 2012 рік в
сумі 4572 грн. 42 коп. є незаконною та
підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів не приймає до
уваги твердження відповідача про те, що
позивач не підпадає під дію статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та не звільняється від
сплати єдиного внеску на підставі
частини четвертої статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки він є
пенсіонером за віком та має всі інші
необхідні умови для звільнення від
сплати єдиного внеску.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Таращанському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 19
березня 2013 року - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19 березня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

Повний текст ухвали складено та
підписано - 03.02.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.