Справа № 121/6277/13-а
Суддя: Кукта Максим Валерійович
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 121/6277/13-а

21.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кукти М.В.,

суддів Кучерука О.В. ,

Єланської О.Е.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Леонов А.А. ) від 17.10.13 у справі № 121/6277/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Лівадійської селищної ради (вул.
Батуріна 8,Ялта с.Лівадія,Автономна
Республіка Крим,98600)

третя особа: Голова Республіканського
комітету по земельним ресурсам АР Крим
Чабанов Олександр Іванович (вул.
Кечкеметська,
буд.114,Сімферополь,Автономна
Республіка Крим,95050)

про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов`язання
вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 17.10.2013 у
задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до
Лівадійської селищної ради, третя
особа Голова Республіканського
комітету по земельним ресурсам АР Крим
Чабанов Олександр Іванович про
визнання протиправним та скасування
рішення, про зобов'язання вчинити певні
дії - відмовлено.

Не погодившись з зазначеною
постановою суду, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Ялтинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 17.10.2013, та ухвалити нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

Апеляційна скарга
мотивована порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання 21.01.2014 сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

На підставі та за правилами статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України, розглянувши справу, судова
колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається,
що на підставі рішення 39-ї сесії 5-го
скликання Лівадійської селищної ради
№ 44 від 25.12.2009 року громадянину ОСОБА_2
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою з відводу у власність
земельної ділянки, орієнтованою площею
0,1500 га, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_2.

05.10.2012 (вхд. № 354-2/10-25-3)
Управлінням Держкомзему у м. Ялта на
адресу Лівадійської селищної ради
направлено погоджений комісією проект
землеустрою з відводу земельної
ділянки у власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, який
надійшов 09.10.2012 та зареєстрований за вх.
№ 2773/02-15.

Рішенням 24-ї сесії 6-го скликання
Лівадійської селищної ради № 70 від
06.02.2013 громадянину ОСОБА_2 відмовлено в
затвердженні проекту землеустрою з
відводу та наданні безоплатно у
власність земельної ділянки площею 0,1500
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
за адресою: АДРЕСА_2 Лівадійської
селищної Ради.

Постановою Ялтинського міського
суду АР Крим від 04.06.2013, визнано
протиправним та скасовано рішення
Лівадійської селищної ради № 70 від
06.02.2013 та зобов'язано Лівадійську
селищну раду на найближчий сесії
розглянути проект землеустрою з
відводу земельної ділянки у власність
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд громадянину ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_2, та прийняти
рішення відповідно до вимог Закону.

Рішенням 29-ї сесії 6-го скликання
Лівадійської селищної ради № 5 від
09.07.2013 громадянину ОСОБА_2 відмовлено в
затвердженні проекту землеустрою з
відводу та наданні безоплатно у
власність земельної ділянки площею 0,1500
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
за адресою: АДРЕСА_2.
Вказане рішення обґрунтоване п. 3 ст. 24
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", яким у разі
відсутності плану зонування або
детального плану території,
затвердженого відповідно до вимог
закону, забороняється передача
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності у власність
або користування фізичним і юридичним
особам для містобудівних потреб, та п. 9
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про внесення змін в
деякі законодавчі акти України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності" від 06.09.2012 право
власності на земельні ділянки
державної та комунальної власності,
зазначених у пунктах 3 і 4 цього розділу,
здійснюється після державної
реєстрації права власності на
відповідну земельну ділянку.

Не погодившись з даним Рішенням,
позивач звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до Лівадійської селищної ради, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати рішення Лівадійської
селищної ради №5 від 09.07.2013 року «Про
затвердження проекту землеустрою по
відводу та передачі у власність ОСОБА_2
земельної ділянки площею 0,1500 га, для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
за адресою: АДРЕСА_2 Лівадійської
селищної Ради"; зобов'язати відповідача
на найближчий сесії розглянути проект
землеустрою з відводу земельної
ділянки у власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_2 Лівадійської селищної Ради", що
надійшов 09.10.2012 з вихідним №354-2/10-25-3 від
05.10.2013 Управління Держкомзему у м. Ялта,
та прийняти рішення відповідно до
закону; за наслідками розгляду справи
постановити Окрему Ухвалу щодо
створення перешкод у виконанні
Постанови Ялтинського міського суду
від 04.06.2013 по адміністративній справі
№121/1686/13-а, 2а/121/155/2013 та направити її на
адресу Голови Лівадійської селищної
ради Рубана Сергія Дмитровича для
вжиття заходів щодо усунення причин та
умов, що сприяли порушенню закону;
зобов'язати Лівадійську селищну раду
надати звіт про виконання судового
рішення.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
послався на ту обставину, що рішення
Лівадійської селищної ради № 5 від
09.07.2013 «Про затвердження проекту
землеустрою по відводу та передачі у
власність ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 0,1500 га, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_2 Лівадійської селищної Ради", що
надійшов 09.10.2012 з Управління
Держкомзему у м. Ялта, вчинених з
навмисним порушенням приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України, ч. 9 ст. 118
Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст.
26, п.п. 1, 2 та 8 ч. 3 ст. 42, ч. 4 та ч. 12 ст. 46
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", ч. 2 ст. 19, ч. 2
ст. 24 Конституції України, та з
неправильним застосуванням п. 3 ст. 24
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Оскарженою постановою Ялтинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 17.10.2013 відмовлено позивачу у
задоволені позовних вимог, з
посиланням на те, що доводи в
обґрунтування позовних вимог
громадянина ОСОБА_2 не знайшли свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 195, п. 2
ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності із ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень. Рішення ради
приймається на її пленарному засіданні
після обговорення більшістю депутатів
від загального складу ради, крім
випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 12 Земельного Кодексу
України, розпорядження землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян і
юридичних осіб, відноситься до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Земельного
Кодексу України, віднесення земель до
тієї чи іншої категорії здійснюється
на підставі рішень органів державної
влади, Верховної Ради Автономної
Республіки Крим, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим та органів
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень.

Крім того, згідно із ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" вирішення питань регулювання
земельних відносин є виключною
компетенцією сільських, селищних,
міських рад.

Відповідно до п. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України № 2768-ІІІ від 25.10.2001 року
встановлено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Згідно з п. 6 ст. 118 Земельного кодексу
України, громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Згідно з ч.7 ст. 118 Земельного кодексу
України відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Судовою колегією встановлено, що
спірне Рішення 29-ї сесії 6-го скликання
Лівадійської селищної ради № 5 від
09.07.2013, було прийнято відповідно до п. 3
ст. 24 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» № 3038-VI від
17.02.2011, з якої вбачається, що у разі
відсутності плану зонування або
детального плану території,
затвердженого відповідно до вимог
цього Закону, передача (надання)
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності у власність
чи користування фізичним та юридичним
особам для містобудівних потреб
забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
згідно ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Як вбачається з матеріалів
справи, та не заперечується сторонами,
плану зонування або детального плану
території с. Горне немає.

Таким чином, Рішенням № 5
Лівадійської селищної ради від 09.07.2013
було правомірно відмовлено ОСОБА_2 в
затвердженні проекту землеустрою з
відводу та наданні безоплатно у
власність земельної ділянки площею 0,1500
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
за адресою: АДРЕСА_2 до розробки плану
зонування або детального плану
території с. Горне.

Виходячи з вищевикладених норм
права, з'ясувавши всі обставини та
докази, оцінивши їх у сукупності,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає, що у задоволені позовних вимог
необхідно відмовити.

Відповідно до Закону України №
606-VII від 19.09.2013 "Про внесення змін до
розділу V "Прикінцеві положення" Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" щодо зупинення дії
заборони на відведення земельних
ділянок" вбачається, що дія частин
третьої та четвертої статті 24 цього
Закону до 1 січня 2015 року не поширюється
на території, де відповідно до цього
Закону не затверджені плани зонування
або детальні плани територій.

Вказані зміни прийнятті після
постановлення відповідачем спірного
рішення.

У зв'язку з чим, колегія суддів
роз'яснює позвачу, що він має право
повторно звернутися до Лівадійської
селищної ради з аналогічною заявою про
затвердження проекту землеустрою з
відводу та наданні безоплатно у
власність земельної ділянки площею 0,1500
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 17.10.13 у
справі № 121/6277/13-а - залишити без
задоволення.

2. Постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 17.10.13 у
справі № 121/6277/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
М.В. Кукта

Судді підпис
О.В.Кучерук

підпис О.Е.Єланська

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.В. Кукта