Справа № 806/5521/13-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"29" січня 2014 р.
Справа № 806/5521/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Кошиль О.Ю. ,

за участю представника ТОВ
"Корал"Довбиський фарфоровий завод",

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "18"
листопада 2013 р. у справі за позовом
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Корал" Довбиський
фарфоровий завод" до Баранівського
відділення Новоград-Волинської
об"єднаної державної податкової
інспекції про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Корал" Довбиський
фарфоровий завод" звернулося з позовом
до Баранівського відділення
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області (з урахуванням
уточнення до позовної заяви), в якому
просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Баранівського
відділення Новоград-Волинської ОДПІ
від 25 липня 2013 року № про
визначення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 72267,95 грн., в тому числі
57788,76 грн. - основний платіж та 14447,19 грн. -
штрафна санкція.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
позовні вимоги задоволено.

Визнано нечинним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Баранівського відділення
Новоград-Волинської ОДПІ від 25.07.2013
року №.

Не погоджуючись з даною постановою
Новоград-Волинська ОДПІ звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою в позові відмовити.

Представник товариства в судовому
засіданні апеляційну скаргу не визнав.

Відповідач не скористався своїм правом
на участь в судовому засіданні:
повноважного представника в засідання
суду не направив, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України розгляд
апеляційної скарги здійснюється
судовою колегією за відсутності
представника відповідача.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ТОВ "Корал"
(споживач) та TOB "Скела Терциум"
(постачальник) укладено договір №37 на
постачання природного газу від 15.12.2011
року (а.с.14-17), відповідно до якого
постачальник зобов'язується передати у
власність споживачу в 2012 році
природний газ, а споживач прийняти у
власність та оплатити газ на умовах
договору (п.1.1 договору).

Відповідно до додаткової угоди №1 від
01.02.2013 року про зміни та доповнення до
Договору про надання послуг по
забезпеченню постачання природного
газу №1 від 15 грудня 2011 року ціна з
послуги по забезпеченню постачання
природного газу встановлена в розмірі
41,67 грн. за поставку 1000,00 кубічних
метрів природного газу, крім того ПДВ 20%
- 8,33 грн. Разом ціна за послуги по
забезпеченню постачання 1000,00 кубічних
метрів природного газу становить 50,00
грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 22).

30 грудня 2011 року між позивачем
(замовник) та Дочірньою компанією
"Укртрасгаз" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
(газотранспортне підприємство)
укладено договір №BRD/2012/0040 на
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами (а.с 27-32).
Пунктом 1.1 даного договору
передбачено, що газотранспортне
підприємство зобов'язується надати
замовнику послуги з транспортування
магістральними трубопроводами
природного газу замовника від пунктів
приймання - передачі газу в
магістральні трубопроводи до пунктів
призначення - газорозподільних
станцій, а замовник зобов'язується
внести плату з надані послуги з
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами в
розмірі, у строки та порядку,
передбачені умовами договору.

Між ТОВ "Корал" (замовник) та Публічним
акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" (газорозподільне
підприємство) укладено договір на
розподіл природного газу № Т-ПР-2-2013-18
від 7 грудня 2012 року (а.с.34-37), згідно з
яким газорозподільне підприємство
зобов'язувалося надати замовнику
послугу з транспортування природного
газу розподільними мережами до межі
балансової належності об'єктів
замовника його споживачів відповідно
до актів розмежування балансової
належності газопроводів та
експлуатаційної відповідальності
сторін. Пункти призначення з переліком
комерційних вузлів обліку природного
газу та газоспоживаючого обладнання
визначаються сторонами у додатку до
договору. Замовник зобов'язується
сплатити газорозподільному
підприємству вартість послуг з
транспортування природного газу ГРМ у
розмірі, строки та порядку, передбачені
умовами договору (пункти 2.1 та 2.2 за
договором).

Відповідно до акту прийому-передачі
вартісних показників природного газу
за квітень 2013 року № від 30 квітня
2013 року постачальником TOB "Скела
Терциум" передано, а покупцем TOB "Корал"
прийнято природний газ в обсязі 79.800
тис.куб.м. на загальну суму 285618,56 грн., в
т.ч. ПДВ 57123,71 грн. (а.с. 23). На вказану
поставку складено податкову накладну
№ 60 від 30 квітня 2013 року (а.с. 24).

Актом прийому-передачі вартісних
показників природного газу за квітень
2013 року № від 30 квітня 2013 року
постачальником TOB "Скела Терциум"
передано, а покупцем TOB "Корал" прийнято
послуги по забезпеченню постачання
природного газу в обсягах 79.800 тис.куб.м.
на загальну суму 3325,27 грн., в т.ч ПДВ 665,05
грн. (а.с.25). На вказану поставку послуг
складено податкову накладну № 61 від 30
квітня 2013 року (а.с. 26).

Актом №04-13-/BRD/2012/0040 наданих послуг
з транспортування природного газу
магістральними трубопроводами від 30
квітня 2013 року філія УМГ "Київтрансгаз"
Бердичівська ЛВУМГ надала послуги
позивачу з транспортування природного
газу в обсягах 79.800 тис.куб.м. на
загальну суму 5352,98 грн., в т.ч. ПДВ 892,16
грн. (а.с. 33).

Видатковою накладною № П00003544 від 30
квітня 2013 року ПАТ "Житомиргаз"
передано послуги з розподілу ПГ
облгазу в обсягах 79.800 тис.куб.м. на
загальну суму 23911, 27 грн., в т.ч. ПДВ 3985, 21
грн. (а.с. 40).

Актом приймання-передачі природного
газу від 30 квітня 2013 року, складеного
представником Баранівської дільниці
Новоград - Волинського Управління по
експлуатації газового господарства
(а.с. 42) зафіксовано процес обліку
природного газу в обсягах 79.800
тис.куб.м., придбаного у TOB "Скела
Терциум" (під час його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання).

У липні 2013 року працівниками
Баранівської МДПІ проведено невиїзну
позапланову документальну перевірку
ТОВ "Корал" з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
взаємовідносинах з ТОВ "Скела Терциум",
за результатами якої складено акт №
246/22/30825081 від 11 липня 2013 року (а.с. 44-55),
згідно висновків якого виявлено
порушення п. 198.1, 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість в
сумі 57 788, 76 грн. за квітень 2012 року.

На підставі вказаного акту перевірки
інспекцією винесено податкове
повідомлення-рішення № 000192200 від 25
липня 2013 року, яким позивачу визначено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на загальну суму 72
267, 95 грн., в тому числі 57788,76 грн. -
основний платіж та 14447,19 грн. - штрафна
санкція. (а.с. 43).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
підставою для формування податкового
кредиту є наявність у платника
податків первинних документів та
податкових накладних, що підтверджують
понесені позивачем витрати та
сформований податковий кредит. На
підставі податкових накладних №№ 60, 61
від 30 квітня 2013 року позивачем включено
до складу податкового кредиту суму ПДВ
(а.с.24,26), а тому позивач мав всі правові
підстави щодо включення до складу
податкового кредиту сум ПДВ за даними
податковими накладними. Оскільки акт
прийому - передачі є двостороннім
документом - одна сторона постачальник
продає, а інша споживач приймає товар,
тому акти прийому-передачі спожитого
газу не передбачають зазначення особи,
що здійснює транспортування - оскільки
учасниками процесу в даному випадку є
постачальник TOB "Скела Терциум" та
споживач TOB "Корал". Висновки
перевіряючих податкового органу,
викладені в акті, на підставі якого
прийнято оспорюване податкове
повідомлення - рішення, ґрунтуються
лише на припущеннях, не підтверджених
первинними документами.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи
не підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

У разі якщо на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України передбачено, що право
на нарахування податку на додану
вартість та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
Порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Згідно з п.201.10 ст.201 Податкового кодексу
України, податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Колегія судів погоджується з позицією
суду першої інстанції, що враховуючи
норми п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України для включення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту необхідно
здійснити операції з придбання товарів
та мати належним чином оформлені
податкові накладні, видані платником
податку на додану вартість.

Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
надаються покупцю, копія залишається у
продавця товарів (робіт, послуг).
Податкова накладна є податковим
документом (п.201.4 ст.201 Податкового
кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України передбачено, що
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Відповідно до Указу Президента України
від 14.04.2000 року №598 "Про Міністерство
палива та енергетики України",
постанови Кабінету Міністрів України
від 21.08.2001 року № 1089 "Про Концепцію
створення єдиної системи обліку
природного газу" були затверджені
Правила обліку природного газу під час
його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання (далі -
Правила). Правила поширюються на
суб'єктів господарювання, які
здійснюють господарську діяльність з
постачання та транспортування
природного газу розподільними
мережами, споживачів газу, крім
населення, суб'єктів господарювання,
які здійснюють господарську
діяльність з проектування,
налагоджування вузлів обліку газу, а
також з розроблення та виготовлення
засобів вимірювальної техніки, які
призначені для використання на
вузлах обліку газу.

Відповідно до розділу 3 Правил:

- газопостачальне підприємство (далі -
постачальник) - суб'єкт господарювання,
що на підставі ліцензії здійснює
постачання природного газу
безпосередньо споживачам згідно з
укладеними договорами;

- газорозподільне підприємство -
суб'єкт господарювання, що на підставі
ліцензії здійснює транспортування
природного газу газорозподільними
мережами безпосередньо споживачам, у
власності чи в користуванні якого
перебувають газорозподільні мережі та
інші виробничі об'єкти та який здійснює
щодо них функції з
оперативно-технологічного управління;

- газотранспортне підприємство -
суб'єкт господарювання, що на підставі
ліцензії здійснює транспортування
природного газу магістральними
газопроводами, які перебувають у його
власності чи користуванні, та здійснює
щодо них функції з
оперативно-технологічного управління.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідно до приписів п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України
відповідальність позивача, як платника
цього податку, настає лише у разі не
підтвердження податковими накладними
на момент його перевірки органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включеного до
складу податкового кредиту.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Житомирським
окружним адміністративним судом
винесено відповідно до позовних вимог
з правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і суд дав правильну оцінку обставинам
справи, то колегія суддів апеляційної
інстанції не знаходить підстав, які
могли б призвести до зміни чи
скасування рішення суду першої
інстанції у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новоград-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "18"
листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено 31.01.2014 року

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою
відповідальністю "Корал" Довбиський
фарфоровий завод"
вул.Щорса,1,смт.Довбиш,Баранівський
район, Житомирська область,12724

3- відповідачу Баранівське відділення
Новоград-Волинської об"єднаної
державної податкової інспекції
вул.Першотравнева,17,м.Баранівка,Барані
вський район, Житомирська область,12700

4 - Новоград-Волинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, вул.Ушакова,3,
м.Новоград-Волинський Житомирської
області

5-ОСОБА_1, АДРЕСА_1