Справа № 2а-4098/12/0770
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
Справа №
130265/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Шинкар Т.І., Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Ливак М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12.06.2012р. по
справі № 2а-4098/12/0770 за позовом ОСОБА_1
до Свалявської районної державної
адміністрації треті особи
Солочинської сільської ради , ТУ
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України в
Закарпатській області , ТзОВ " Маргіт" ,
Закарпатська геологорозвідувальна
експедиція про визнання дій
неправомірними,-

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 звернулась до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Комісії з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації із землеустрою
Свалявської районної державної
адміністрації , третіх осіб без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Солочинська
сільська рада Свалявського району
Закарпатської області якою просила
визнати неправомірними дії Комісії з
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою при розгляді матеріалів
щодо зміни цільового призначення
земельної ділянки та зобов'язати
погодити проект зміни цільового
призначення земельної ділянки.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2012
року замінено відповідача у справі
(Комісію з розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою Свалявської районної
державної адміністрації, яка не є
юридичною особою та не має
адміністративної правоздатності) на
належного відповідача - Свалявську
районну державну адміністрацію
Закарпатської області.

Ухвалою суду від 20 квітня 2012 року (а.с.80)
залучено до участі у справі в якості
третіх осіб без самостійних вимог на
предмет спору - територіальне
управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Закарпатській області , товариство з
обмеженою відповідальністю "Маргіт",
Закарпатську геологорозвідувальну
експедицію.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12.06.2012р.,
позов ОСОБА_1 до Свалявської районної
державної адміністрації, треті особи
-Солочинська сільська рада
Закарпатської області,
територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Закарпатській області, товариства з
обмеженою відповідальністю "Маргіт",
Закарпатська геологорозвідувальна
експедиція, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Комісії з
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою Свалявської районної
державної адміністрації Закарпатської
області при розгляді матеріалів ОСОБА_1
щодо зміни цільового призначення
земельної ділянки. У задоволенні
інших позовних вимог -відмовлено.

Стягнуто з державного (місцевого)
бюджету на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
частину сплаченого судового збору у
сумі 14,12 грн. (чотиринадцять гривен
дванадцять копійок).

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржила її
в апеляційному порядку та просить
змінити постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог. Апелянт
свої вимоги мотивує тим, що судом 1
інстанції неповно з'ясовано обставини
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, висновки суду
вважає необґрунтованими з підстав
викладених в апеляційній скарзі, та
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Зокрема апелянт наголошує на тому , що
вона звернулась у встановленому
порядку до Комісії із заявою про зміну
цільового призначення земельної
ділянки, однак, матеріали щодо зміни
призначення ділянки повернуто
Комісією на доопрацювання (погодження
з територіальними геологічними
підприємствами та органами
держгірнагляду), повернуто листом, без
будь -якого нормативного
обґрунтування. Вважає дії Комісії
неправомірними, оскільки позивачем
дотримано всіх законодавчих вимог, в
зв'язку з чим просить визнати
неправомірними дії Комісії при
розгляді матеріалів щодо зміни
цільового призначення земельної
ділянки та зобов'язати Комісію
погодити проект зміни цільового
призначення земельної ділянки,
оскільки постановою суду першої
інстанції не зобов'язано Комісію
погодити проект зміни цільового
призначення земельної ділянки, а тому
просить суд змінити постанову суду в
цій частині та задовольнити її позовні
вимоги повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи,
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки
площею 0,1167 га., розташованої в с.
Солочин, урочище "Біласовиця",
Свалявського району, що
підтверджується копією Державного
акту на право власності на земельну
ділянку від 15.05.2006 року (серія ЗК № 054780,
а.с.7). Цільове призначення земельної
ділянки: для ведення особистого
селянського господарства.

Рішенням Солочинської сільської ради
від 21.09.2009 року (а.с.8) надано дозвіл
ОСОБА_1 на виготовлення проекту зміни
цільового призначення земельних
ділянок площею 0,1167 га., розташованої на
території Солочинської сільської ради
в ур. "Біласовиця", яка знаходиться у
приватній власності на землю, серія ЗК
№ 054780 від 15.05.2006 року, із земель для
ведення особистого селянського
господарства до земель житлової та
громадської забудови, для будівництва
та обслуговування житлового будинку та
господарських будівель і споруд.

17 серпня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
Солочинської сільської ради з заявою
(а.с.9) про направлення до Комісії
проекту зміни цільового призначення
земельної ділянки.

26 жовтня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
Солочинської сільської ради з заявою
(а.с.15) про направлення повторно до
Комісії проекту зміни цільового
призначення земельної ділянки,
посилаючись на те, що Комісією
повернуто матеріали на доопрацювання в
частині погодження з відповідними
територіальними геологічними
підприємствами (докази повернення
Комісією матеріалів на доопрацювання в
матеріалах справи відсутні, однак, в
матеріалах справи наявна копія листа
Геологорозвідувальної експедиції від
20.10.2011 року за № 5/539 (а.с.13-14), направлено
на прізвище ОСОБА_1, з якого вбачається,
що вона зверталась відносно зміни
цільового призначення земельної
ділянки).

Листом Комісії від 07.11.2011 року за № 1/30
(а.с.16), направленим до Солочинської
сільської ради, Комісією повернуто на
доопрацювання матеріали щодо зміни
цільового призначення земельної
ділянки з посиланням на ст. 186 - 1
Земельного кодексу України, оскільки у
разі погодження проекту зміни
цільового призначення ділянок для
цілей, пов'язаних із розробкою корисних
копалин, до складу комісії залучається
представник держгірнагляду, а
управління Держгірпромнагляду в
Закарпатській області матеріали
розглядаються виключно за погодженням
територіальними геологічними
підприємствами - Комісія рекомендує
розробити відповідну містобудівну
документацію, погодити її відповідно
до чинного законодавства та подати
проект зміни цільового призначення на
розгляд Комісії.

Апелянт ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, та вимогами в апеляційній
скарзі якими просить визнати
неправомірними дії Комісії при
розгляді матеріалів щодо зміни
цільового призначення земельної
ділянки та зобов'язати погодити проект
зміни цільового призначення земельної
ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно преамбули Закону України "Про
землеустрій" від 22.05.2003 року № 858 -IV (з
наступними змінами та доповненнями,
далі -Закон 858) правові та
організаційні основи діяльності у
сфері землеустрою регулюються цим
Законом. Згідно ст. 13 Закону 858 до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у сфері землеустрою
належить, в тому числі, координація
здійснення землеустрою і державного
контролю за використанням та охороною
земель. Статтею 7 Закону 858 встановлено,
що правову основу землеустрою
становлять Конституція України,
Земельний кодекс України, закони
України "Про топографо-геодезичну і
картографічну діяльність", "Про
планування і забудову територій", цей
Закон, закони України та інші
нормативно-правові акти.

Згідно ч. 2 ст. 4 Земельного кодексу
України (далі -ЗК України) завданням
земельного законодавства є
регулювання земельних відносин з метою
забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад
та держави, раціонального використання
та охорони земель, та у відповідності
до ст. 2 ЗК України земельні відносини -
це суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.

Статтею 47 ЗК України встановлено, що до
земель оздоровчого призначення
належать землі, що мають природні
лікувальні властивості, які
використовуються або можуть
використовуватися для профілактики
захворювань і лікування людей

Згідно ч. 1. ст. 48 ЗК України,на землях
оздоровчого призначення забороняється
діяльність, яка суперечить їх
цільовому призначенню або може
негативно вплинути на природні
лікувальні властивості цих земель.

Постановою КМ України від 11.12.1996 року за
№ 1499 затверджено перелік водних
об'єктів, що відносяться до категорії
лікувальних, та згідно з додатком
Голубинське родовище мінеральних вод
відноситься до категорії лікувальних.

Згідно ч. 2 ст. 48 ЗК України, на
територіях лікувально-оздоровчих
місцевостей і курортів встановлюються
округи і зони санітарної
(гірничо-санітарної) охорони.

Існування округів санітарної
(гірничо-санітарної) охорони
передбачено також ч. ч. 2, 3 ст. 62 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища", ст. ст. 93 та 104
Водного кодексу України (далі -ВК
України).

Статтею 93 ВК України встановлено, що з
метою охорони водних об'єктів у районах
забору води для централізованого
водопостачання населення, лікувальних
і оздоровчих потреб встановлюються
зони санітарної охорони, які
поділяються на пояси особливого
режиму.

Межі зон санітарної охорони водних
об'єктів встановлюються місцевими
Радами на їх території за погодженням з
державними органами санітарного
нагляду, охорони навколишнього
природного середовища, водного
господарства та геології.

Згідно додатку № 1 до рішення
облвиконкому від 22.01.1972 року № 27
(архівна виписка від 04.06.2006 року за № 289,
а.с.110-111) встановлено межі округу і зон
гірсько -санітарної охорони санаторіїв
"Поляна", "Сонячне Закарпаття" і "Квітка
Полонини" Закарпатської області,
затверджені постановою Ради Міністрів
Української РСР від 20.06.1973 року № 282.

Рішенням Солочинської сільської ради
від 15 квітня 2005 року (а.с.112)
рекомендовано дотримуватись
санітарних зон в межах, затверджених
Постановою Ради Міністрів Української
РСР від 20.06.1973 року.

Земельна ділянка в урочищі "Біласовиця"
в с. Солочин Свалявського району,
належна на праві власності ОСОБА_1,
розміщена в межах залягання
Голубинського родовища мінеральних
вод, дана обставина підтверджена
матеріалами справи та не заперечується
сторонами та третіми особами та
доказуванню не підлягає, згідно ч. 3 ст.
72 КАС України.

Постановою КМ України від 12.12.1994 року за
№ 827 (у редакції постанови КМ України
від 16.08.2005 року № 647, з наступними
змінами та доповненнями) затверджено
перелік корисних копалин
загальнодержавного значення, до якого,
зокрема, відносяться мінеральні
(лікувальні, лікувально -столові,
природні столові) підземні води.

Статтею 58 Кодексу України про надра
передбачено, що забудова площ
залягання корисних копалин
загальнодержавного значення, а також
будівництво на ділянках їх залягання
споруд, не пов'язаних з видобуванням
корисних копалин, допускаються у
виняткових випадках лише за
погодженням з відповідними
територіальними геологічними
підприємствами та органами державного
гірничого нагляду. При цьому повинні
здійснюватися заходи, які б
забезпечували можливість видобування
з надр корисних копалин.

Порядок забудови площ залягання
корисних копалин загальнодержавного
значення встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Постановою КМ України від 17.01.1995 року за
№ 33 затверджено Положення про порядок
забудови площ залягання корисних
копалин загальнодержавного значення,
згідно п. 5 якого - підприємства,
установи, організації та громадяни, які
порушують клопотання на забудову або
будівництво підземних споруд, не
пов'язаних з видобуванням корисних
копалин, для одержання погодження
подають до відповідних територіальних
геологічних підприємств та органів
державного гірничого нагляду заяву, в
якій зазначається повне найменування
(прізвище) і адреса заявника;
місцезнаходження площі залягання
корисних копалин; гірничо-геологічне
обгрунтування забудови, що складається
з:

а) копії топографічного плану площі,
яка намічається до забудови, з
зображенням на ній елементів
гірничо-геологічної ситуації, контурів
існуючої забудови і забудови, що
проектується, кордонів зон шкідливого
впливу гірничих розробок на об'єкти
забудови та небезпечних зон під час
виконання вибухових робіт;

б) викопіювання з геологічної карти
гіпсометричних планів розташування
всіх покладів корисних копалин, які
залягають під площею майбутньої
забудови, а також копії геологічних
розрізів на цій площі і у разі
необхідності - копії планів гірничих
робіт;

в) пояснювальної записки;

г) копії висновків підприємства,
організації, установи, які
заінтересовані у видобутку корисних
копалин, що залягають під площею
забудови, про можливість та умови
забудови, що намічається.

д) довідка відповідного
територіального геологічного
підприємства про кількість запасів і
якість основних і спільно з ними
залягаючих корисних копалин під площею
забудови, що намічається, а також про
стан їх розвідання;

е) копії висновків спеціалізованої
організації про відсутність або
наявність на території забудови зон
небезпечних за виділенням газу на
поверхню, на основі яких проектна
організація повинна розробити заходи,
що виключають можливе проникнення газу
в будівлі та технічні споруди.

Пунктом 6 цього Положення прямо
передбачено, що Радами розглядаються
виключно вже погоджені у встановленому
Положенням порядку матеріали.

Крім того, пунктом 12 Положення
встановлено, що будівництво у межах
гірничого відводу об'єктів,
безпосередньо не пов'язаних з
гірничими роботами, не допускається,
та така забудова допускається у
виняткових випадках, та лише в порядку,
встановленому цим Положенням.

Постановою КМ України від 26.05.2004 року за
№ 677 затверджено Порядок розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, та згідно абзацу
другого пункту 9 Порядку (в редакції
станом на час виникнення спірних
правовідносин) - у разі відведення
земельної ділянки для розробки
корисних копалин або забудови
територій на площах їх залягання
проект погоджується також з органом
державного геологічного контролю та
органом державного гірничого нагляду.

Згідно ч. 1 ст. 186 - 1 ЗК України, для
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою, в районах та містах
обласного значення, містах Києві та
Севастополі функціонують постійно
діючі комісії., до повноважень якої
належить забезпечення погодження
документації із землеустрою
відповідними органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування (ч. 2 цієї статті).

Частиною 7 ст. 186 - 1 ЗК України
встановлено, що підставою відмови у
погодженні документації із
землеустрою може бути невідповідність
її положень вимогам законів та
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів.

Аналізуючи вищенаведене колегія
суддів зазначає те, що діючим станом на
час виникнення спірних правовідносин
законодавством передбачено
обов'язковість погодження проекту
зміни цільового призначення земельної
ділянки із земель для ведення
особистого селянського господарства
до земель житлової та громадської
забудови, що розміщена в межах
залягання Голубинського родовища
мінеральних вод (тобто, в межах
залягання корисних копалин
загальнодержавного значення), з
територіальними геологічними
підприємствами та органами державного
гірничого нагляду, оскільки така
забудова допускається виключно у
виняткових випадках і виключно за
погодженням з відповідними
територіальними геологічними
підприємствами та органами державного
гірничого нагляду.

Таким чином, у Комісії були відсутні
підстави для прийняття рішення щодо
погодження проекту зміни цільового
призначення земельної ділянки із
земель для ведення особистого
селянського господарства до земель
житлової та громадської забудови,
виходячи з вищенаведених підстав
(відсутність погодження проекту з
територіальними геологічними
підприємствами та органами державного
гірничого нагляду), однак, при цьому суд
констатує наступні порушення Комісією
при прийнятті вказаного рішення:

Згідно ч. 6 ст. 186 - 1 ЗК України, Комісія
здійснює свою діяльність у формі
засідань, що проводяться не рідше
одного разу на тиждень. Результати
роботи Комісії оформлюються висновком,
який підписується всіма її членами та
скріплюється печатками органів,
представники яких входять до її складу.

Постановою КМ України "Про деякі
питання реалізації статті 186 - 1
Земельного кодексу України" від 23.12.2009
року № 1420 затверджено Типове положення
про комісію з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою, та згідно п. 3 Положення
- до повноважень комісії належить
надання висновків про погодження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки або місця
розташування об'єкта.

Пунктом 5 Положення передбачено, що
Комісія розглядає документацію із
землеустрою протягом трьох тижнів з
дня надходження та надає висновки про
її погодження або відмову у погодженні.

Підпунктом 2 п. 8 Положення встановлено,
що у разі наявності зауважень членів
комісії результати роботи комісії
оформлюються висновком про відмову у
погодженні документації із
землеустрою з обов'язковим посиланням
на закони та прийняті відповідно до них
нормативно-правові акти і нормативні
документи.

Таким чином, нормами постанови КМ
України від 23.12.2009 року № 1420
передбачено єдину форму погодження чи
не погодження проекту землеустрою -у
вигляді висновку Комісії про,
відповідно, погодження або відмову у
погодженні.

Як встановлено матеріалами справи та
не заперечується відповідачем (згідно
наданого суду письмового заперечення
згідно листа Комісії від 26.12.2011 року за
№ 10/37) висновок про відмову в
погодженні Комісією не приймався в
зв'язку відсутності в засіданні
Комісії представника управління
Держгірпромнагляду в Закарпатській
області, про що суд зазначає наступне:

Пунктом 13 Типового положення про
комісію з розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою (затвердженого постановою
КМ України від 23.12.2009 року № 14200
передбачено, що у разі погодження
документації із землеустрою, що
розробляється з метою вилучення
(викупу), надання, зміни цільового
призначення земель лісогосподарського
призначення, водного фонду, земельних
ділянок для цілей, пов'язаних із
розробкою корисних копалин, до складу
комісії включаються представники
територіальних органів
Держкомлісгоспу, Держводгоспу,
Держгірпромнагляду.

Розпорядженням голови Свалявської РДА
від 27.10.2010 року за № 24 (а.с.31) затверджено
склад Комісії та Положення про Комісію,
та згідно додатку до розпорядження
(а.с.32-33) до складу Комісії включено
представника управління
Держгірпромнагляду в Закарпатській
області - у разі погодження
документації із землеустрою, що
розробляється з метою вилучення
(викупу), надання земельних ділянок для
цілей, пов'язаних із розробкою корисних
копалин. Оскільки питання, що пов'язані
з розробкою корисних копалин проектом
зміни цільового призначення земельної
ділянки ОСОБА_1 не ставились та такий
проект до Комісії не подавався,
представник управління
Держгірпромнагляду в Закарпатській
області приймати участь у засіданні
Комісії не вправі.

Положенням про Комісії з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації із землеустрою,
затвердженим розпорядженням голови
Свалявської РДА від 27.10.2010 року за № 24,
визначено повноваження секретаря
Комісії (п. 16 Положення), який приймає
документацію, готує матеріали та
надсилає їх членам комісії, однак, до
компетенції такого не відноситься
вирішення питання щодо відмови у
погодженні чи надання заявникам
якихось рекомендацій (оскільки відмова
приймається висновком Комісії як
органу), та за наведених обставин
вимога позову в частині визнання
протиправними дій Комісії з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації із землеустрою при
розгляді матеріалів щодо зміни
цільового призначення земельної
ділянки -є обґрунтованою,
підтвердженою матеріалами справи та
вимогами закону та позов в цій частині
підлягає до задоволення.

Стосовно вимоги позовної заяви про
зобов'язання Комісію погодити проект
зміни цільового призначення земельної
ділянки., то суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовної вимоги, оскільки прийняття
рішення щодо погодження проекту зміни
цільового призначення земельної
ділянки відноситься до виключної
компетенції Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою та суд не може
перебирати на себе функцію органу, на
якого законодавством покладено такі
повноваження.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Тобто, постанова суду першої інстанції
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо вимог законності та
обґрунтованості судових рішень, і
підстав для її скасування і відповідно
задоволення апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12.06.2012р. у
справі № 2а-4098/12/0770 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я.Макарик

Судді:
Т.І.Шинкар

О.О.Большакова

Повний текст ухвали складений 04 лютого
2014 року.