Справа № 817/4601/13-а
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4601/13-а

29 січня 2014 року 17год. 00хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гломба Ю.О. за участю секретаря
судового засідання Маринич В.М. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представники Серветник С.В.,
Тарасюк Р.В.,

відповідача: представник Махаринець
М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма Опорядрембуд"
до Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма Опорядрембуд"
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
28.08.2013 року №.

Позовні вимоги в повній мірі були
підтримані представниками позивача в
судовому засіданні та обґрунтовані
наступним.

Державною податковою інспекцією у м.
Рівному проведено позапланову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма Опорядрембуд"
з питань дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
взаєморозрахунків з ПП "Віка" за період
лютий 2013 року. За наслідками проведеної
перевірки податковим органом складено
акт № 618/22-01/34327874 від 19.08.2013 року.

На підставі даного акту 28.08.2013 року
податковим органом було прийняте
податкове повідомлення-рішення №
, яким збільшене грошове
зобов'язання за платежем з податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
в сумі 152184,00 грн. в тому числі за
основним платежем 101456,00 грн. та
штрафними санкціями в сумі 50728,00 грн.

Зазначили, що не погоджуються з
податковим повідомленням-рішенням ДПІ
у м. Рівному від 28.08.2013 року №
вважають його протиправним та такими,
що підлягає скасуванню з наступних
підстав.

Як вбачається з акту перевірки,
податковий орган робить висновок про
безтоварність господарської операції
проведеної між ТОВ "Фірма Опорядрембуд"
та ПП "Віка" посилаючись на акт
перевірки Тальнівської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області від 02.08.2013р. № 84/2201/3211402 "Про
результати позапланової невиїзної
перевірки ПП "Віка", з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.112012р. по
28.02.2013р.", вказуючи на те, що ПП "Віка" не
мало змоги виконати взяті на себе
зобов'язання в силу відсутності
управлінського та технічного
персоналу, виробничих активів,
основних фондів, складських приміщень,
транспортних засобів. Також,
податковий орган в акті перевірки
зазначає, що в ході перевірки
приватного підприємства "Віка" не було
встановлено факту передачі товарів від
продавця (ТОВ "Модуль- 2003") до покупця (ПП
"Віка"), в зв'язку з не наданням ПП "Віка"
для перевірки товарно-транспортних
накладних, сертифікатів якості, книг
складського обліку, журналу реєстрації
доручень та, що за результатами
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України існує розбіжність
між ТОВ "Фірма Опорядрембуд" та ПП "Віка"
за лютий місяць 2013р. в сумі 101456,00 грн.

Вказані висновки акта вважають
безпідставними, виходячи з такого.

Проведеною перевіркою було
встановлено, що між ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" (Генпідрядник) та ПП
"Віка" (Субпідрядник) 30.10.2012 р. був
укладений договір субпідряду №25с на
виконання будівельно-монтажних робіт.
На виконання даного договору ПП "Віка"
виконало ряд робіт, що підтверджено
актом приймання виконаних будівельних
робіт форми КБ 2 від 26 грудня 2012 року та
довідкою форми КБЗ від 29.12.2012 року.

Оплату за виконані роботи ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" провело в повному обсязі.

Також, ПП "Віка", будучи належним чином
зареєстроване як платник ПДВ, надало
ТОВ "Фірма Опорядрембуд" податкові
накладні. Суми податку на додану
вартість по перерахованих вище
податкових накладних віднесені
товариством до складу податкового
кредиту за листопад 2012 р. в сумі 100000 грн.
та за грудень 2012р. в сумі 1456 грн.

Зазначили, що стосується посилань
податкового органу на ті обставини, що
у ПП "Віка" відсутні основні фонди та
виробничі потужності не можуть бути
доказом неспроможності виконання тих
чи інших господарських операцій з
огляду на відсутність законодавчого
обмеження щодо використання у
господарській діяльності лише власних
виробничих активів, транспортних
засобів, трудових ресурсів, вони також
не можуть бути підставою для висновків
про порушення вимог податкового
законодавства ТОВ "Фірма Опорядрембуд",
оскільки не залежать від волі
останнього. Крім того, чинним
податковим законодавством не
передбачено обов'язку й не надано права
вимагати від іншого платника будь-яких
відомостей, у тому числі щодо його
зміни місцезнаходження, кількості
працівників та виробничих потужностей.

Вказали, що інформація про те, що згідно
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту з ПДВ в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України,
існує розбіжність між Позивачем та ПП
"Віка" за лютий місяць 2013 р. в сумі 101456
грн. не може слугувати підставою для
зменшення суми податкового кредиту.
Так, невиконання контрагентом ПП "Віка"
своїх зобов'язань щодо сплати податку
до бюджету, правильності формування
податкової звітності, тягне
відповідальність та негативні
наслідки лиши для такого контрагента, а
не для Позивача.

Враховуючи зазначене, представники
позивача вважають, що доводи ДПІ у
місті Рівному щодо безтоварності
правочинів вчинених між ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" та ПП "Віка" є лише
суб'єктивними припущеннями
перевіряючих.

На підставі викладеного просить позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
суду пояснив, що перевіркою ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" встановлено, що в
порушення п.44.1 ст.44 розділу І, п. 185.1
ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу
V Податкового кодексу України ТОВ
"Фірма Опорядрембуд" завищено
податковий кредит по безтоварних
операціях з ПП "Віка" на загальну суму
ПДВ - 101456,00 грн., у тому числі за лютий 2013
року - 101456,00 грн., в результаті чого
занижено податок на додану вартість у
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 101456,00 грн., в тому числі за лютий 2013
року - 101456,00 грн..

Так, до ДПІ у м. Рівному від
Тальнівської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Черкаській області надійшов акт
перевірки від 02.08.2013 року № 84/2201/32115402
про результати позапланової невиїзної
перевірки ПП "Віка" з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.11.2012 року по
28.02.2013 року в якому зазначено, що ПП
"Віка" було укладено договір субпідряду
з ТОВ "Фірма Опорядрембуд" від 30.10.2012
року № 25с на виконання комплексу
будівельно-монтажних робіт.

В ході перевірки не встановлено факту
передачі товарів від продавця до
покупця в зв'язку з відсутністю (не
наданням для перевірки) документів
(маршрутних листів, довіреностей,
специфікацій та будь-яких інших
документів), що засвідчують
транспортування, зберігання товарів
(робіт, послуг) відправником товару.

Податковим органом в акті перевірки
зазначається, що правочини, які нібито
укладені між ПП "Віка" та
підприємствами постачальниками та
покупцями не спричинили реального
настання юридичних наслідків.

Перевіркою також встановлено, що
проведення операцій між ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" та ПП "Віка" не
спричиняють реального товарного
характеру та спрямовані на здійснення
операцій з надання податкової вигоди
ТОВ "Фірма Опорядрембуд" та відповідно
несплати податків до бюджету.

В ході перевірки не підтверджено
наявність поставок товарів (послуг) від
ПП "Віка" для ТОВ "Фірма Опорядрембуд", а
в акті зазначено, що правочини між ПП
"Віка" та покупцями здійснені без мети
настання реальних наслідків, що є
свідченням того, що правочини не
створюють юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з їх недійсністю та
неможливістю реального здійснення
фінансово-господарських операцій,
ведення господарської діяльності у
порядку, передбаченому приписами
діючого законодавства України.

Відповідно до виписок банку від 13.11.2012
р. та від 20.11.2012 р. на рахунок ПП "Віка"
було перераховано авансові платежі
відповідно в сумах 50000,00 грн. в т.ч. ПДВ
-8333,33 грн. і 550000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 91666,67
грн. та виписано податкові накладні №7,
№8 по даті зарахування коштів на
банківський рахунок.

Згідно з довідкою про вартість
виконання будівельних робіт ф. КБ №-3
від 29.12.2012 року вартість будівельних
робіт становить 608736,00 грн.

В ході проведення перевірки, також
встановлено, що згідно акту приймання
виконаних будівельних робіт
укладеного між ПП "Віка" та ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" ПП "Віка" було оформленно
акт виконання будівельно - монтажних
робіт по установленню дверних блоків в
кількості 299 шт. на суму 608736,00 грн. в т.ч.
ПДВ 101456,00 грн.. Даними бухгалтерського
обліку на підставі оборотно-сальдових
відомостей по рахунку 28 "Товари на
складі" залишок дверей в кількості 144
шт. не підтверджується.

В акті від 02.08.2012 року № 84/2201/32
зазначено, що перевіркою встановлено
завищення податкових зобов'язань по
операціях з ТОВ "Фірма Опорядрембуд" на
суму 101456,00 грн., так як платником в
лютому 2013 року безпідставно та
необгрунтовано подано коригування
зменшення показників податкового
зобов'язання, чим порушено п.185.1 ст.185, п.
187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу
України.

Проведеною перевіркою встановлено, що
станом на 01.11.2012 р. та на 01.12.2012 р.
відповідно до оборотно-сальдових
відомостей по рахунку 28 "Товари на
складі" залишок ТМЦ відсутній.
Документи, які підтверджують наявність
у ПП "Віка" трудових ресурсів,
необхідних для надання послуг по
виконанню робіт відсутні.

Згідно висновку акту перевірки ПП
"Віка" було допущено порушення вимог:
п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, ст.192
Податкового кодексу України внаслідок
чого завищено податкові зобов'язання з
податку на додану вартість за рахунок
безтоварних операцій на загальну суму
1122811,00 грн. в т.ч. за листопад 2012 р. в сумі
143 831,00 грн., грудень 2012 р. в сумі 1019923,00
грн., січень 2012 р. в сумі 3475,00 грн., за
лютий 2012 р. заниження становило - 44418,00,
грн.; п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198
Податкового Кодексу України внаслідок
чого завищено податковий кредит по
безтоварних операціях у сумі 1161400,00 грн.
в т.ч. за листопад 2012 р. в сумі 143458,00 грн.,
за грудень 2012 р. в сумі 1014846,00 грн., за
січень 2013 р. в сумі 3096,00 грн..

Для проведення перевірки своєчасності
відображення в обліку та звітності
операцій по господарських відносинах з
ПП "Віка" за лютий 2013 року ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" були надані копії
документів в т. ч. податкові накладні за
лютий 2013 року; лист № 105 від 23.05.2013 року;
розрахунки коригування кількісних та
вартісних показників за лютий 2013 року,
платіжні доручення за лютий 2013 року;
договір № 25с від 30.10.2012 року.

Листом № 105 від 23.05.2013р. товариством
повідомлено про те, що в лютому 2013 року
ТОВ "Фірма Опорядрембуд" операцій по
придбанню товарів, робіт, послуг та їх
подальшої реалізації з ПП "Віка" не
проводило.

В акті перевірки ДПІ у м. Рівному
зазначається, що ПП "Віка" згідно
договору № 25с від 30.10.2012 року виписано
податкові накладні № 4 від 26.02.2013р. на
суму без ПДВ - 7280,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1456,00
грн., № 3 від 26.02.2013р. на суму без ПДВ -
458333,33 грн., в т.ч. ПДВ - 91666,67 грн., № 2 від
26.02.2013р. на суму без ПДВ - 41666,67 грн., в т.ч.
ПДВ - 8333,33 грн..

Оплату за отримані послуги проведено в
безготівковій формі.

Транспортування ТМЦ (дверей в
асортименті) здійснювалось ПП "Віка".
ТТН до перевірки не надавались.
Отримання послуг від ПП "Віка" для ТОВ
"Фірма Опорядрембуд" підтверджується
довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт за грудень від 26.12.2012
року на загальну суму 608736,00 грн., в т.ч.
ПДВ - 101456,00 грн. На кінець періоду, що
перевірявся, кредиторська
заборгованість за розрахунками з ПП
"Віка"- відсутня.

Податок на додану вартість на підставі
виписаних податкових накладних ТОВ
"Фірма Опорядрембуд" в повному обсязі
віднесено до складу податкового
кредиту за лютий 2013 року в сумі 101456 грн.,
про що свідчать дані податкової
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2013 року.

Згідно результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України
існує розбіжність між ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" та ПП "Віка" за лютий 2013
року в сумі 101456,00 грн..

Вказує, що за результатами перевірки
ДПІ у м. Рівному винесено податкове
повідомлення-рішення від 28.08.2013 року
№ про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 101456,00 грн. за основним
платежем і в сумі 50728,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатись первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.

Порушення спричинило документальне
відображення ТОВ "Фірма Опорядрембуд" в
податковій та бухгалтерській
звітності безтоварних операцій з
придбання товарно-матеріальних
цінностей із ПП "Віка", без фактичного
придбання ТМЦ (дверні блоки) саме від
вказаного контрагента та другого
безтоварного етапу - тільки
документального відображення "псевдо"
виконаних субпідрядних робіт по
встановленню дверних блоків ПП "Віка"
для ТОВ "Фірма Опорядрембуд" в ході
реконструкції комунального закладу
"Обласний перинатальний центр"
Рівненської обласної ради.

Враховуючи викладене вважає, що
правомірно визначено суму податкового
зобов'язання ТОВ "Фірма Опорядрембуд".

В задоволенні позову просить відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини адміністративної справи в їх
сукупності, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення повністю
з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Фірма
Опорядрембуд" зареєстроване юридичною
особою 28.04.2006 року, відповідно до
свідоцтва № 200146831 від 25.10.2013 року є
платником податку на додану вартість
(а.с.34,35).

В період з 06.08.2013 року по 12.08.2013 року
Державною податковою інспекцією у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
проводилась позапланова виїзна
документальна перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фірма
Опорядрембуд" з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
проведенні взаєморозрахунків з ПП
"Віка" за лютий 2013 року.

Результати перевірки оформлені актом
№ 618/22-01/34327874 від 19.08.2013 року (а.с.9-26).

Згідно висновків акта перевірки
перевіркою встановлено порушення:

п.44.1 ст.44 розділу І, п. 185.1 ст.185, п.198.1,
п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V
Податкового кодексу України ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" завищено податковий
кредит по безтоварним операціям з ПП
"Віка" на загальну суму ПДВ - 101456,00 грн., у
тому числі за лютий 2013 року - 101456,00 грн.,
в результаті чого занижено податок на
додану вартість у періоді, що
перевірявся, на загальну суму 101456,00
грн., в тому числі за лютий 2013 року -
101456,00 грн..

28.08.2013 року на підставі акту перевірки
№ 618/22-01/34327874 від 19.08.2013 року
контролюючим органом винесено
податкове повідомлення-рішення №
, яким збільшене грошове
зобов'язання за платежем з податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
в сумі 152184,00 грн., в тому числі за
основним платежем в розмірі 101456,00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) в розмірі 50728,00 грн. (а.с.27).

Не погоджуючись з вказаними висновками
контролюючого органу позивач оскаржив
їх в адміністративному порядку.

Рішенням про результати розгляду
скарги від 28.11.2013 року № 16269/6/99-98-10-01-15
Міністерство доходів і зборів України
залишило без змін податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному
від 28.08.2013 року № та рішення про
результати розгляду первинної скарги,
а скаргу ТОВ "Фірма Опорядрембуд" - без
задоволення (а.с.28-33).

Висновки відповідача, відображені в
акті перевірки які ґрунтуються на
твердженнях про безтоварність
господарських операцій ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" з ПП "Віка" суд вважає
безпідставними та такими, що
ґрунтуються не на нормах закону та
фактичних обставинах здійснення
господарських операцій, а на
припущеннях органу доходів і зборів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999
року (надалі - Закон України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні"), господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" факт здійснення
господарських операцій фіксується
первинними документами.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальну зміну
майнового стану суб'єкта
господарювання, яка фіксується шляхом
складення контрагентами первинних
документів.

Вимога щодо реальної зміни майнового
стану суб'єкта господарювання
кореспондує з положеннями розділів
ІІІ, V Податкового кодексу України від
02.12.2010 року №2755-VI (надалі - Податковий
кодекс України), якими встановлено
порядок формування платниками
податків валових витрат та податкового
кредиту з податку на додану вартість та
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств і
податком на додану вартість.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 розділу ІІІ
Податкового кодексу України, витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, інших витрат,
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 розділу ІІІ
Податкового кодексу України, витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку та витрати
банківських установ.

Пунктом 138.2 статті 138 розділу ІІІ
Податкового кодексу України
передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

В силу вимог пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 розділу
ІІІ Податкового кодексу України до
складу витрат не включаються витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

В свою чергу, відповідно до пп. "а" п. 198.1
ст. 198 розділу V Податкового кодексу
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 розділу V
Податкового кодексу України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст. 198 розділу V Податкового
кодексу України передбачено, що до
податкового кредиту не відносяться
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Як встановлено судом, між ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" (Генпідрядник) та ПП
"Віка" (Субпідрядник) 30.10.2012 року був
укладений договір субпідряду №25с на
виконання будівельно-монтажних робіт
(монтажні роботи по установленню
дверей) по об'єкту "Реконструкція
комунального закладу "Обласний
перинатальний центр" Рівненської
обласної ради по вул. Міцкевича, 30 в
м.Рівне під заклад третинного рівня"
(а.с.45-50).

На виконання умов вказаного договору
ПП "Віка" виконало ряд робіт, що
підтверджено актом приймання
виконаних будівельних робіт форми КБ 2
від 26 грудня 2012 року та довідкою форми
КБЗ від 29.12.2012р. на суму 608 736,00 грн. в тому
числі ПДВ. (а.с.60-62,59).

Оплата ТОВ "Фірма Опорядрембуд"
вартості товару здійснена в повному
обсязі у безготівковій формі, що
підтверджується платіжними
дорученнями:

- від 13.11.2012 року № 310 на суму 50000,00 грн.
(а.с.65);

- від 20.11.2012 року № 322 на суму 550000,00 грн.
(а.с.66);

- від 21.02.2013 року №644 на суму 8736,00 грн.
(а.с.67).

ПП "Віка" надало ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" податкові накладні:

№ 7 від 13.11.2012 року (а.с.68);

№ 8 від 20.11.2012 року (а.с.69);

№21 від 29.12.2012 року (а.с.70).

Суми податку на додану вартість по
перерахованих вище податкових
накладних віднесені товариством до
складу податкового кредиту за листопад
2012 року в сумі 100000,00 грн. та за грудень
2012 року в сумі 1456,00 грн. (а.с.85-88,89-92).

В зв'язку із зміною номенклатури ПП
"Віка" 26.02.2013 року виписало розрахунки
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної:

розрахунок коригування № 4 до
податкової накладної № 21 від 29.12.2012
року податкового зобов'язання на суму
ПДВ (-) 1456,00 грн. (а.с.74);

розрахунок коригування № 3 до
податкової накладної № 8 від 20.11.2012 року
податкого зобов'язання на суму ПДВ (-)
91666,67 грн. (а.с.72-73);

розрахунок коригування № 2 до
податкової накладної № 7 від 13.11.2012 року
податкового зобов'язання на суму ПДВ (-)
8 333,33 грн (а.с.71).

ТОВ "Фірма Опорядрембуд" на підставі
отриманих розрахунків, відкоригувало
суму податкового кредиту в декларації
з податку на додану вартість за лютий
місяць 2013 року.

ПП "Віка" надало ТОВ "Фірма
Опорядрембуд" податкові накладні від
26.02.2013 року:

№ 2 на суму 50000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 8333,33 грн.
(а.с.75);

№ 3 на суму 550000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 91 666,67
грн. (а.с.76);

№ 4 на суму 8736,00 грн. в т.ч. ПДВ - 1456,00 грн.
(а.с.77).

Суми податку на додану вартість по
перерахованих вище податкових
накладних віднесені товариством до
складу податкового кредиту за лютий
місяць 2013 року в сумі 101456,00 грн. (а.с.93-98).

Таким чином, господарські операції між
ТОВ "Фірма Опорядрембуд" та ПП "Віка"
були здійснені в межах господарської
діяльності контрагентів, сторони
переслідували мету при їх здійсненні
та понесли зміни майнового стану.

Надані позивачем документи на
підтвердження фактичного здійснення
господарських операцій по отриманню
послуг у ПП "Віка" є первинними в
розумінні Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999
року, відповідають всім необхідним
вимогам, передбаченим цим Законом.

Тому, суд приходить до висновку щодо
реальності господарських операцій ТОВ
"Фірма Опорядрембуд" з контрагентом ПП
"Віка" та відповідно щодо правомірності
формування на підставі вказаних
господарських операцій даних
податкового обліку позивача.

Посилання відповідача в акті перевірки
на факт здійснення господарських
операцій між позивачем та контрагентом
ПП "Віка" без мети настання реальних
наслідків, лише з метою заниження
об'єкту оподаткування та несплати
податків, суд вважає таким, що не
заслуговує на увагу.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 203 Цивільного
кодексу України - зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу
України - підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу
України - правочин вважається таким,
що порушує публічний порядок, якщо він
був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки
Крим, територіальної громади,
незаконне заволодіння ним. Правочин,
який порушує публічний порядок, є
нікчемним.

Як роз'яснює п. 18 постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" від
06.11.2009 р. № 9 перелік правочинів, які є
нікчемними як такі, що порушують
публічний порядок, визначений статтею
228 ЦК до них зокрема відносяться: 1)
правочини, спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина; 2) правочини, спрямовані на
знищення, пошкодження майна фізичної
або юридичної особи, держави,
Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави, зокрема: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режим вилучених з
обігу або обмежених в обігу об'єктів
цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на
порушення інших об'єктів права,
передбачені іншими нормами публічного
права, не є такими, що порушують
публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею
228 Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо.

Таким чином, правочини вчинені
позивачем з ПП "Віка" не відносяться до
таких, що порушують публічний порядок,
а отже не можуть бути визнаними
нікчемними у відповідності до ч. 1 ст. 228
Цивільного кодексу України. До
матеріалів справи відповідачем не
долучено вироків суду, що набрали
законної сили та в яких встановлено
вину посадових осіб позивача, ТОВ
"Інтеа" в намірі порушити публічний
порядок.

Враховуючи, що на момент проведення
перевірки та під час розгляду справи по
суті, вирок по кримінальній справі
відсутній суд вважає, що висновки
органу доходів і зборів про
нікчемність правочинів вчинених між
позивачем та контрагентом - ПП "Віка" є
передчасними.

Крім того, основою для висновків про
нікчемність правочинів між позивачем
та ПП "Віка" слугував, в тому числі, акт
перевірки Тальнівської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області від 02.08.2013 року № 84/2201/3211402 "Про
результати позапланової невиїзної
перевірки ПП "Віка", з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.11.2012р. по
28.02.2013р."

Відповідно до висновків у зазначених
актах перевірки, правочини ПП "Віка" з
контрагентами-постачальниками не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків та суперечать
інтересам держави. Зазначено, що ПП
"Віка" не мало змоги виконати взяті на
себе зобов'язання в силу відсутності
управлінського та технічного
персоналу, виробничих активів,
основних фондів, складських приміщень,
транспортних засобів. Також,
податковий орган в акті перевірки
зазначає, що в ході перевірки
приватного підприємства "Віка" не було
встановлено факту передачі товарів від
продавця (ТОВ "Модуль- 2003") до покупця (ПП
"Віка"), в зв'язку з не наданням ПП "Віка"
для перевірки товарно-транспортних
накладних, сертифікатів якості, книг
складського обліку, журналу реєстрації
доручень та, що за результатами
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України існує розбіжність
між ТОВ "Фірма Опорядрембуд" та ПП "Віка"
за лютий місяць 2013р. в сумі 101456,00 грн.

Суд також не бере до уваги такі
покликання відповідача.

По-перше, при дослідженні факту
здійснення господарських операцій, що
були підставою для формування валових
витрат та податкового кредиту платника
податків, оцінювати слід відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовано
дані податкового обліку. Відносини між
учасниками попередніх ланок
постачання товарів не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між конкретними
контрагентами. В разі наявності у
органу доходів і зборів інформації
щодо порушення окремим платником
податків податкового законодавства,
негативні наслідки повинні
застосовуватися саме щодо цієї особи.
Тому, твердження щодо непідтвердження
реальності господарських операцій
контрагентів позивача не можуть бути
підставою для аналогічних висновків
щодо позивача.

По-друге, відповідно до ч. 1 ст. 133
Господарського кодексу України від
№436-IV 16.01.2003 року, основу правового
режиму майна суб'єктів господарювання,
на якій базується їх господарська
діяльність, становлять право власності
та інші речові права - право
господарського відання, право
оперативного управління. Господарська
діяльність може здійснюватися також на
основі інших речових прав (права
володіння, права користування тощо),
передбачених Цивільним кодексом
України. Крім того, положеннями
Цивільного кодексу України №435-IV від
16.01.2003 року передбачено виконання робіт
на основі цивільно-правових договорів.
Тому, обставини відсутності трудових
та виробничо-промислових потужностей у
підприємства ще не можуть бути доказом
нездатності контрагента виконати
взяті на себе зобов'язання по наданню
послуг, виконанню робіт чи продажу
товару.

По-третє, наявність у контрагента
позивача на момент здійснення
господарських операцій з позивачем
реєстрація платником податку на додану
вартість підтверджується даними з
офіційного Інтернет-сайту Державної
податкової служби "http//sts.gov.ua.anulir".

Суд зазначає, що чинне законодавство
України не ставить в залежність
виникнення у платника податку на
додану вартість права на податковий
кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання.

Тому, висновки органу доходів і зборів
щодо відсутності у контрагента
позивача спеціальної
правосуб'єктності на момент здійснення
господарських операцій з позивачем є
безпідставними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач заперечуючи проти позову,
правомірність спірного податкового
повідомлення-рішення не довів.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити повністю, податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області від 28.08.2013 року
№ визнати протиправним та
скасувати повністю.

В силу положень ст. 94 КАС України,
судові витрати присуджуються на
користь позивача з Державного бюджету
України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
28.08.2013 року №.

Присудити на користь позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма Опорядрембуд"
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 304,37 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Гломб
Ю.О.