Справа № 2а-5664/09
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року м.
Київ К/9991/54812/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02 серпня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області, третя
особа: Державна податкова
адміністрація у Закарпатській області,
про зобов'язання провести перерахунок
пенсії та виплатити заборгованість,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просив
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії за період з 01.11.2005 по
31.12.2006 з включенням до грошового
забезпечення надбавки за безперервну
службу у розмірі 90% грошового
забезпечення, з урахуванням змін її
розміру у залежності від змін розміру
грошового забезпечення згідно з
постановами Кабінету Міністрів
України: від 09.03.2006 №268 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
суддів та інших органів», дія якої
поширена і на осіб начальницького
складу податкової міліції; від 21.09.2006
№1344, від 12.05.2007 №700 та без застосування
обмеження максимального розміру
пенсії за період з моменту її
призначення; також просив стягнути з
відповідача різницю між пенсією, що
виплачувалася та пенсією,
перерахованою з урахуванням надбавки
за безперервну службу у розмірі 90%
грошового забезпечення, визначеною
відповідно до зазначених постанов
Кабінету Міністрів України, сума якої
складає 19801,32 грн.

Позовні вимоги мотивовано
неправомірністю відмови відповідача у
перерахунку пенсії, оскільки згідно з
наказом голови Державної податкової
адміністрації України від 10.12.2007 йому
було встановлено надбавку за
безперервну службу в розмірі 90% до
грошового забезпечення за жовтень 2005
року.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 10 вересня 2009 року позов
задоволено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02 серпня 2011
року скасовано постанову суду першої
інстанції та прийнято нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 з
посиланням на порушення апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржуване судове рішення
апеляційного суду та ухвалити нове,
яким позов задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що позивачем пропущено
річник строк звернення до суду,
встановлених частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів погоджується із
вказаною позицією суду апеляційної
інстанції, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 31.10.2005 позивач був
звільнений по віку у відставку із
займаної посади старшого
оперуповноваженого відділення
організації оперативного
супроводження ВПП та банківських
установ оперативного відділу ГВПМ ДПІ
у м. Ужгороді з призначенням йому з
01.11.2005 пенсії за вислугу років на
підставі Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб».

Відповідно до статті 43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» в редакції, яка була чинною
станом на листопад 2005 року, пенсії
особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим законом, та членам їх
сімей, обчислюється з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством та в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з наказом голови Державної
податкової адміністрації України від
10.12.2007 №181-ф позивачеві встановлено
надбавку за безперервну службу в
розмірі 90 % його грошового забезпечення
за жовтень 2005 року у сумі 1571,54 грн.
відповідно до чинного на час
призначення позивачеві пенсії Указу
Президента України від 24.04.2003 № 370 «Про
надбавки військовослужбовцям Служби
безпеки України та працівникам органів
внутрішніх справ за безперервну
службу», дія якого поширена і на
начальницьким склад органів
податкової міліції, яким передбачалося
встановлення вказаній категорії осіб
надбавки за безперервну службу в
розмірі до 90% їх грошового
забезпечення.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що прийняття головою
Державної податкової адміністрації
України наказу від 10.12.2007 №181-ф про
встановлення позивачеві надбавки за
безперервну службу є наслідком
укладення 06.11.2007 мирової угоди у справі
№2а-418/207 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Державної податкової адміністрації
України, Державної податкової
адміністрації у Закарпатській області
про стягнення належних сум при
звільненні, що знаходилась у
провадженні Ужгородського
міськрайонного суду.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на обґрунтованість позиції суду
апеляційної інстанції щодо
обізнаності позивача у грудні 2007 року
про невмотивоване неврахування
вказаної надбавки при виплаті пенсії
за період з 01.11.2005 по 31.12.2006.

У той же час, із вказаних позовом
позивач звернувся у квітні 2009 року,
тобто з пропуском річного строку
звернення до суду, встановленого
частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
в редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин.

За змістом статті 100 цього Кодексу
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається
і вирішується в порядку, встановленому
цим Кодексом. Позовні заяви
приймаються до розгляду
адміністративним судом незалежно від
закінчення строку звернення до
адміністративного суду.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
факт звернення позивача із пропуском
річного строку звернення до суду,
відсутність подання заяви про
поновлення строку із обґрунтуванням
поважності причин його пропуску, а
також враховуючи тре, що відповідач
наполягав на застосуванні наслідків
пропуску строку звернення до суду,
колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду про
наявність підстав для відмови в
задоволенні позовних вимог на підставі
статті 100 Кодексу адміністративного
судочинства України в редакції на
момент вчинення відповідної
процесуальної дії.

Доводи касаційної скарги висновків
апеляційного суду не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи апеляційним судом дана вірно,
порушень норм матеріального чи
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення
апеляційним судом не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02 серпня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: