Справа № 826/8212/13-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8212/13-а( 1т+копія)
Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Коротких А.
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі
Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Київської міської ради, Головного
управління контролю за благоустроєм м.
Києва Київської міської державної
адміністрації, треті особи - фізична
особа-підприємець ОСОБА_5, фізична
особа-підприємець ОСОБА_6, товариства з
обмеженою відповідальністю «Брок- 95»
про скасування рішення, приписів та
визнання дій незаконними та
встановлення відсутності компетенції,
-

В С
Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
жовтня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю. Свої
вимоги апелянт аргументує тим, що судом
першої інстанції були неповно
з'ясовані всі обставини, що мали
суттєве значення для вирішення справи
та допущені порушення норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з'явились у судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі припису №1112675 від 11.08.2011 року,
винесеного за дорученням начальника
департаменту Головного управління
контролю за благоустроєм від 22.11.2012
року №32411-12 05.12.2012 року, було здійснено
демонтаж тимчасової споруди (далі - ТС)
за адресою: АДРЕСА_2, яка належала
позивачу.

Вважаючи дані дії протиправними та
безпідставними, позивач звернулась до
Оболонського РУ ГУМВС України в м.
Києві з заявою про вчинення злочину (р/н
0000691) та до суду з метою захисту
порушеного права шляхом скасування
даного припису.

Листом №43/1080 від 25.12.2012 року Головне
управління контролю за благоустроєм
повідомило позивача про підставу
демонтажу даної ТС за адресою: АДРЕСА_2,
а саме: відсутність відповідної,
оформленої в установленому порядку,
дозвільної документації для
розміщення ТС.

Демонтаж ТС здійснений на підставі п.
13.2.5 Правил благоустрою міста Києва у
зв'язку з відсутністю 100 % пайового
внеску, який визначений на підставі
рішення Київської міської ради від
24.02.2011 року № 56/5443 «Про затвердження
Порядку визначення обсягів пайової
участі (внеску) власників тимчасових
споруд (малих архітектурних форм) в
утриманні об'єктів благоустрою м. Києва
та внесення змін до деяких рішень
Київської міської ради».

Вважаючи дане рішення таким, що
унеможливлює отримання дозвільної
документації для здійснення
підприємницької діяльності в ТС та
порушує права позивача як суб'єкта
господарської діяльності, остання
звернулась за їх захистом до суду.

Крім того, позивач вважає припис №1303889
від 22.05.2013 року прийнятим поза межами
наданої законодавством компетенції,
оскільки Головне управління контролю
за благоустроєм м. Києва Київської
міської державної адміністрації не є
органом, створеним відповідно до
статті 40 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»,
функціями контролю не наділений, а
відтак наявні підстави для скасування
прийнятого ним припису.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає наступне.

Правові, економічні, екологічні,
соціальні та організаційні засади
благоустрою населених пунктів і
спрямування на створення умов,
сприятливих для життєдіяльності
людини, визначає Закон України «Про
благоустрій населених пунктів» від
06.09.2005 року №2807-IV (далі - Закон України
№2807-IV).

Згідно з ч. 4 ст. 20 Закону України №2807-IV
рішення місцевих органів виконавчої
влади та органів місцевого
самоврядування щодо благоустрою
території певного населеного пункту є
обов'язковим для виконання розміщеними
на цій території підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами, які на ній проживають.

20.11.2012 року до Закону України «Про
містобудівну діяльність» (далі - Закон
України №3038- VI) Законом України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України з питань регулювання
містобудівної діяльності» від 20.11.2012
року №5417-VI внесено зміни, зокрема, у
статті 28 слова "Малі архітектурні форми
і тимчасові" замінено словом
"Тимчасові", а частину першу статті 28
виключено.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України
№3038-VI розміщення малих архітектурних
форм здійснюється відповідно до Закону
України №2807-IV .

Частиною 2 ст. 21 Закону №2807-IV
встановлено, що розміщення малих
архітектурних форм здійснюється
відповідно до цього Закону за рішенням
власника об'єкта благоустрою з
дотриманням вимог законодавства,
державних стандартів, норм і правил.

Вищезазначені норми законодавства
спростовують доводи апелянта щодо
відмінностей в порядку розміщення та
утримання тимчасових споруд та малих
архітектурних форм, оскільки поняття
тимчасової споруди включає в себе
поняття малої архітектурної форми, а
відтак у Київської міської ради наявні
повноваження щодо правового
регулювання порядку розміщення
тимчасових споруд у м. Києві,
передбачені ст. 28 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Оскаржуване рішення Київської міської
ради «Про затвердження порядку
визначення обсягів пайової участі
(внеску) власників тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності, засобів
пересувної дрібнороздрібної
торговельної мережі в утриманні
об'єктів благоустрою м. Києва та
внесення змін до деяких рішень
Київської міської ради» від 24 лютого 2011
року N56/5443 (далі - Порядок N56/5443) прийнято
відповідно до Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
Закону України «Про благоустрій
населених пунктів», Правил благоустрою
міста Києва від 25.12.2008 N 1051/1051 (із змінами
та доповненнями), Положення про порядок
розміщення тимчасових споруд у м. Києві
від 21.05.2009 N 462/1518 (із змінами та
доповненнями).

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
рішення Київської міської ради
нормативно-правового характеру
набирають чинності з дня їх офіційного
оприлюднення, якщо Київською міською
радою не встановлено більш пізній
строк введення цих рішень у дію.

Пунктом 1 рішення Київської міської
ради III сесії XXIII скликання від 04.02.1999
року №138/239 встановлено, що рішення
Київської міської ради та
розпорядження виконавчого органу
Київради - Київської міської державної
адміністрації нормативно-правового
характеру, які стосуються прав та
обов'язків громадян або мають
загальний характер, набирають чинності
з дня їх офіційного оприлюднення в
газеті "Хрещатик", якщо самими
рішеннями та розпорядженнями не
встановлено пізніший термін введення
їх у дію.

На виконання наведених вимог
законодавства оскаржуване рішення
Київської міської ради від 24.02.2011 року
№56/5443 було опубліковано в газеті
«Хрещатик», випуск № 43 (914) від 20.04.2011
року.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що при прийнятті
оскаржуваного рішення №56/5443 Київська
міська рада діяла в межах, наданих
чинним законодавством, а саме на
виконання повноважень в сфері
забезпечення благоустрою, процедуру
прийняття та опублікування даного
рішення Київською міською радою
дотримано, а відтак підстави для його
скасування та визнання нечинним
відсутні.

Відповідно до п. 13.2.5 Правил благоустрою
міста Києва від 25 грудня 2008 року № 1051/1051
(далі - Правила № 1051/1051) малі
архітектурні форми та тимчасові
споруди, які розміщені (встановлені або
збудовані) без відповідної, оформленої
в установленому порядку дозвільної
документації, з відхиленням від
проекту, вважаються самочинно
розміщеними малими архітектурними
формами та тимчасовими спорудами і
підлягають демонтажу за кошти особи, що
здійснила встановлення, у терміни,
визначені в приписі Головного
управління контролю за благоустроєм.
Відповідною, оформленою в
установленому порядку, дозвільною
документацією для розміщення
тимчасових споруд (малих архітектурних
форм) є Ордер на розміщення тимчасової
споруди (в тому числі тимчасовий),
виданий Головним управлінням
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації). Якщо особа, що
здійснила самовільне встановлення
малих архітектурних форм та тимчасових
споруд, не здійснила демонтаж у
визначені строки, демонтаж малих
архітектурних форм та тимчасових
споруд здійснюється в порядку,
встановленому п. 13.3 цих Правил. Особа,
яка здійснила або здійснює самочинне
встановлення малих архітектурних форм
та тимчасових споруд, не набуває права
власності на них.

У відповідності до п.13.3.1 Правил № 1051/1051
демонтаж, перевезення, зберігання
самовільно встановлених малих
архітектурних форм та тимчасових
споруд, власники яких ухиляються від
демонтажу або власники яких невідомі,
здійснюються Головним управлінням
контролю за благоустроєм та районними
в місті Києві державними
адміністраціями за кошти міського
бюджету з наступним відшкодуванням
усіх витрат власником тимчасової
споруди, винним у порушенні
благоустрою.

За таких обставин, зважаючи, що
необхідна дозвільна документація на
розміщення ТС за адресою: АДРЕСА_1 у
позивача відсутня, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що Головне управління контролю за
благоустроєм м. Києва Київської
міської державної адміністрації при
винесенні оскаржуваного припису від
22.05.2013 року № 1303889 про усунення порушень
правил благоустрою ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_1 та демонтаж, діяло на підставі
та у межах, наданих повноважень, а
відтак підстави для визнання його
нечинним відсутні.

Стосовно оскарження припису Головного
управління контролю за благоустроєм м.
Києва №1112675 від 11.08.2011 року про усунення
порушень правил благоустрою ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_2 та демонтаж, колегія
суддів зауважує, що листом від 13.03.2013
року №064/3104 Головне управління
контролю за благоустроєм м. Києва
Київської міської державної
адміністрації повідомило позивача про
підстави його винесення.

Доказів правомірного зайняття
земельної ділянки позивачем не надано,
а термін дії договору оренди земельної
ділянки, який був законною підставою
для розміщення тимчасової споруди
(малої архітектурної форми),
закінчився. Доказів пролонгації даного
договору чи укладення нового договору
оренди земельної ділянки позивачем не
надано, що свідчить про самовільне
зайняття земельної ділянки для
розміщення ТС за адресою: АДРЕСА_2 та, як
наслідок, правомірність припису №1112675
від 12.08.2011 року.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30 жовтня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 04.02.2014 року.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.