Справа № 801/200/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/800/39793/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Калашнікової О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Монтажне
управління №14»

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим

від 07 лютого 2013 року

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02 липня 2013 року

у справі № 801/200/13-а

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Монтажне управління №14»

до Кримського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів

та фондового ринку

про визнання протиправною
та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року Відкрите
акціонерне товариство «Монтажне
управління № 14» звернулось до
адміністративного суду з позовом до
Кримського територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку (далі по тексту
Комісія), відповідно до якого просило
визнати протиправною та скасувати
постанову про накладення санкцій за
правопорушення на ринку цінних паперів
від 12 грудня 2012 року № 346-КР-1-Е.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 07 лютого 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 02 липня 2013
року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Відкрите акціонерне товариство
«Монтажне управління №14» звернулось
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить скасувати
їх рішення й ухвалити нове, яким позов
задовольнити.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і наданої ними правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно із частиною 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 25 липня 2011 року
відповідачем прийнято розпорядження
про усунення порушень законодавства
про цінні папери № 550-АР, яким
зобов'язано позивача до 25 січня 2012 року
усунути встановлені порушення
законодавства про цінні папери.

Відповідно до Акту № 237-КР-1-Е від 26
липня 2012 року, Комісією встановлено
невиконання позивачем розпорядження
про усунення порушень законодавства
про цінні папери від 25 липня 2011 року №
550-АР.

Постановою про накладання санкцій за
правопорушення на ринку цінних паперів
від 02 липня 2012 року № 222-КР-1-Е, за
невиконання розпорядження про
усунення порушень законодавства про
цінні папери від 25 липня 2011 року № 550-АР,
на ВАТ «Монтажне управління № 14»
накладено штраф у розмірі 17000 гривень.

Також, у зв'язку з невиконанням
позивачем вищезазначеного
розпорядження від 25 липня 2011 року №
550-АР, 02 серпня 2012 року відповідачем
прийнято розпорядження про усунення
порушень законодавства про цінні
папери № 107-КР-1-Е, яким зобов'язав
позивача терміном до 01 листопада 2012
року усунути встановлені порушення.
Розпорядження направлено позивачу
рекомендованою кореспонденцією 03
серпня 2012 року, про що свідчить
квитанція поштового відділення.

Оскільки позивачем залишилось без
виконання і розпорядження від 02 серпня
2012 року № 107-КР-1-Е, Комісією ухвалена
постанову про накладання санкцій за
правопорушення на ринку цінних паперів
від 12 грудня 2012 року № 346-КР-1-Е,
відповідно до якої накладено штраф у
розмірі 85000 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки розпорядження відповідача
від 02 серпня 2012 року № 107-КР-1-Е,
направлено позивачу в межах терміну,
встановленого п. 4 Розділу ХІV Правил
розгляду справ про порушення вимог
законодавства на ринку цінних паперів
та застосування санкцій, затверджених
рішенням Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку від 11 грудня
2007 року № 2272 ( даті по тексту - Правила (в
редакції, що діяла на момент винесення
оскаржуваної постанови), що
підтверджується матеріалами справи, у
суду відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Апеляційний суд погодився з висновком
суду першої інстанції та додатково
зазначив, що оскільки зазначене
розпорядження надсилалось за дійсною
адресою за якою позивач отримує всю
кореспонденцію вчасно та позивач не
повідомив відповідача про не отримання
цього розпорядження, останній не мав
підстав для скасування розпорядження.

Нормою частин 1, 4 статті 89 Цивільного
кодексу України визначено, що юридична
особа підлягає державній реєстрації у
порядку, встановленому законом. Дані
державної реєстрації включаються до
єдиного державного реєстру, відкритого
для загального ознайомлення. До
єдиного державного реєстру вносяться
відомості про організаційно-правову
форму юридичної особи, її найменування,
місцезнаходження, органи управління,
філії та представництва, мету установи,
а також інші відомості, встановлені
законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", Єдиний державний реєстр
створюється з метою забезпечення
органів державної влади, а також
учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців з
Єдиного державного реєстру.

Відповідно до вимог чч. 1, 3 ст. 18 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", яка передбачає статус
відомостей Єдиного державного реєстру,
якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру
були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Якщо дані, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, не були до
нього внесені, вони не можуть бути
використані в спорі з третьою особою.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
наголошує на правомірність висновків
судів попередніх інстанцій, оскільки
оскаржене розпорядження направлене
Комісією на адресу, зазначену в Єдиному
державному реєстрі.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що адміністративними
судами правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваних судових рішеннях, вони
ґрунтуються на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Монтажне
управління №14» - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 07
лютого 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 02 липня 2013
року у справі № 801/200/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: