Справа № 806/4359/13-а
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Фещук
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"28" січня 2014 р.
Справа № 806/4359/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бондарчука І.Ф.

суддів:
Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Кошиль О.Ю. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Коростишівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"07" листопада 2013 р. у справі за позовом
Дочірнього підприємства
"Коростишівський лісгосп АПК"
Житомирського обласного комунального
агролісогосподарського підприємства
"Житомироблагроліс" до
Коростишівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування податкових
повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до Коростишівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області, в
якому просив визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення: № від
05.06.2013 р., та № від 05.06.2013 р. про
зменшення від'ємного значення з
податку на додану вартість за грудень
2010 року в сумі розміром 9201 грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликався на неправомірність
висновків контролюючого органу щодо
безпідставності застосування
підприємством спеціального режиму
оподаткування. Зазначив, що питома вага
товарів, які виробляються та
реалізовуються підприємством, є
сільськогосподарськими, з огляду на що
ним правомірно застосовувались норми
статті 8-1 Закону України "Про податок
на додану вартість" та постанови
Кабінету Міністрів України від 21.01.2009
року № 23.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року позов задоволено.

Скасовано податкові
повідомлення-рішення Коростишівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Житомирської області №
та № від 05.06.2013 р.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції покликався на те, що
відповідачем безпідставно збільшено
позивачу суму грошового зобов'язання з
податку на додану вартість та зменшено
розмір від'ємного значення з податку на
додану вартість.

Встановлено, що відповідачем здійснено
планову виїзну перевірку ДП
"Коростишівський лісгосп АПК" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, про
що складено акт №92/22/32062890 від 18.05.2013р.

Зазначеним актом зафіксовано
порушення підприємством вимог п. 8-1.6, п.
8-1.7, 8-1.15.3 ст. 8-1, п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", що призвело до заниження
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за жовтень-грудень 2010
року на суму розміром 204074 грн. та
завищення від'ємного значення з
податку на додану вартість за грудень
2010 року на суму розміром 9201 грн.

В акті перевірки зазначено, що
позивачем задекларовано податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у сумі 283177 грн., з яких 35360 грн. -
по загальній декларації та 247817 грн. - по
спеціальній (скороченій) декларації. На
формування показників податкових
зобов'язань мало вплив здійснення
операцій з продажу лісопродукції. При
цьому перевіркою встановлено, що
позивачем податкові зобов'язання у
сумі 247817 грн. безпідставно включені до
спеціальної декларації, оскільки вони
мають бути включені до податкових
зобов'язань загальної декларації з
податку на додану вартість.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийняті оскаржувані
податкові повідомлення-рішення:
№ від 05.06.2013 р., яким підприємству
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 255093
грн., з яких основний платіж - 204074 грн. та
штрафні (фінансові) санкції - 51019 грн.;
№ від 05.06.2013р., яким підприємству
зменшено від'ємного значення з податку
на додану вартість за грудень 2010 року в
сумі розміром 9201 грн.

Встановлено, що позивач є
сільськогосподарським підприємством,
яке з 01.09.2009 року було зареєстроване як
суб'єкт спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість, що підтверджується
відповідним свідоцтвом.

Відповідно до ст. 8-1 Закону України "Про
податок на додану вартість" (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) (надалі - Закон)
резидент, який провадить
підприємницьку діяльність у сфері
сільського і лісового господарства та
рибальства та відповідає критеріям,
встановленим у пункті 8-1.6 цієї статті
(далі - сільськогосподарське
підприємство), може обрати спеціальний
режим оподаткування.

Згідно із спеціальним режимом
оподаткування сума податку на додану
вартість, нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів
(послуг), не підлягає сплаті до бюджету
та повністю залишається у
розпорядженні такого
сільськогосподарського підприємства
для відшкодування суми податку,
сплаченої (нарахованої) постачальнику
на вартість виробничих факторів, а за
наявності залишку такої суми податку -
для інших виробничих цілей.

Пунктом 8-1.6 ст. 8-1 Закону
сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є поставка вироблених (наданих)
ним сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
виробничих потужностях, а також на
давальницьких умовах, в якій питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів (послуг) становить не менше 75
відсотків вартості всіх товарів
(послуг), поставлених протягом
попередніх дванадцяти послідовних
звітних податкових періодів сукупно.

Судом вірно зазначено, що наведене
визначення спростовує твердження
контролюючого органу стосовно того, що
сільськогосподарським підприємством
може вважатися тільки підприємство,
яке здійснює виробництво
сільськогосподарських товарів, а не їх
поставку.

Підпунктом 8-1.15.7 п. 8-1.15 ст. 8-1 Закону
визначено, що виходячи з норм цього
пункту, Кабінет Міністрів України
визначає та оприлюднює повний перелік
видів діяльності, на які поширюються
норми цієї статті, згідно з
Національним класифікатором України
"Класифікація видів економічної
діяльності", затвердженим відповідно
до Закону України "Про стандартизацію".

На виконання зазначеної норми прийнято
Постанову Кабінету Міністрів України
від 21.01.2009 року №23. Вказаною постановою
до видів діяльності, на які поширюються
норми статті 8-1 Закону, віднесено
лісівництво та лісозаготівлю, які
включають в себе власне лісозаготівлю,
рубання лісу та виробництво ділової
деревини такої як колоди, стовпи,
жердини, одержування паливної
деревини.

Встановлено, що основним видом
діяльності позивача за КВЕД є надання
послуг у лісовому господарстві (02.02.0) і
лісівництво та лісозаготівлі (02.01.1), які
включені та затверджені Постановою
Кабінету Міністрів України від 21.01.2009
року №23 в перелік видів діяльності, на
які поширюються норми статті 8-1 Закону
України "Про податок на додану
вартість". Дані види діяльності у
свідоцтві про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість №100260613, виданому позивачу,
зареєстровані офіційно.

Згідно з приєднаним до справи
розрахунком обсяг реалізованої з
жовтня 2009 року по листопад 2010 року
позивачем продукції склав 3435226,31 грн.

Необґрунтованим з точки зору
податкового законодавства є
твердження відповідача, що до того, що
будівельний ліс, пиловник та
підтоварник не можуть приймати участь
у розрахунку питомої ваги вартості
сільськогосподарських товарів
підприємства для визначення його
статусу як сільськогосподарського,
зважаючи па приписи Державного
стандарту України "Продукція
лісозаготівельної промисловості" (ДСТУ
3071-95).

Відповідно ДСТУ 3071-95 такі товари як
пиловник та підтоварник є різновидами
колод у вигляді круглих необроблених
асортиментів, а не продукцією
лісопильного чи стругального
виробництва, як на тому наполягає
відповідач, і враховуючи, що постанова
КМУ від 21.01.2009 року №23 до
сільськогосподарських товарів
відносить узагальнююче поняття
"колоди" без обумовлення їх певного
виду, а тому вартість зазначених
товарів повинна бути врахована при
розрахунку питомої ваги
сільськогосподарських товарів.

Судом вірно зазначено, що питома вага
сільськогосподарських товарів, які
реалізовувались позивачем, становить
більше 75%, а тому надавало право
позивачу на застосування спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду, що
відповідачем безпідставно збільшено
позивачу суму грошового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 255093
грн. та зменшено розмір від'ємного
значення з податку на додану вартість
за грудень 2010 року в сумі розміром 9201
грн., а тому позов підлягає до
задоволення.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку обставинам справи, вірно
застосував Законодавство, яке регулює
ці правовідносини та ухвалив правильне
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому апеляційну
скаргу потрібно залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
окружного адміністративного суду без
змін.

За таких обставин, доводи, наведені в
апеляційній скарзі, спростовуються
матеріалами справи, а висновок суду
першої інстанції є таким, що
ґрунтується на належних та допустимих
доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коростишівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "07"
листопада 2013 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "29" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Дочірнє
підприємство "Коростишівський лісгосп
АПК" Житомирського обласного
комунального агролісогосподарського
підприємства "Житомироблагроліс"
вул.Р.Люксембург,80-А,м.Коростишів,Житом
ирська область,12500

3- відповідачу/відповідачам:
Коростишівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області
вул.Шевченка,1,м.Коростишів,Житомирська
область,12501