Справа № 807/3416/13-а
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2013 рокум. Ужгород№ 807/3416/13-а

Закарпатський окружний
адміністративний суд

у складі головуючого - судді
Іванчулинця Д.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гринюка І.В.,

сторін та осіб, які беруть участь у
справі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Борсенко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Закарпатського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовною
заявою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у місті Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до частини 3 статті 160 КАС
України 19 грудня 2013 року було оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови. Повний текст постанови
виготовлено та підписано 25 грудня 2013
року.

Позивач - фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 звернулася у Закарпатський
окружний адміністративний суд з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у місті Ужгороді
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області (далі -
відповідач), якою просить: 1) скасувати
податкове повідомлення-рішення від
29.05.2013р. № 914/17, 02//3073, яким
визначено податкове зобов'язання
(збільшено суму грошового зобов'язання)
по податку на додану вартість на суму
60589,20 грн., в т.ч. 48741 грн. основного
платежу та 12117,84 грн. штрафних санкцій; 2)
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача судові витрати.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі з мотивів наведених у
позовній заяві та просив суд
задовольнити позов повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечив проти позову
повністю з мотивів наведених у
письмових запереченнях та просив суд
відмовити позивачу в задоволенні
позову повністю.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи та подані
сторонами докази, об'єктивно оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, повно і всебічно
з'ясувавши всі фактичні обставини, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Державною
податковою інспекцію у місті Ужгороді
Закарпатської області Державної
податкової служби проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання
позивачем вимог податкового та
валютного законодавства за період з
01.01.2010 року по 31.12.2012 року, про що
складено акт від 16.05.2013 року №
1725/17-02/НОМЕР_1 (а.с.9-27).

У зв'язку з виявленими порушеннями та
на підставі акту, податковим органом
прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
29.05.2013 року № 914/17, 02//3073, яким
визначено податкове зобов'язання
(збільшено суму грошового зобов'язання)
по податку на додану вартість на суму
60589,20 грн., в т.ч. 48741 грн. основного
платежу та 12117,84 грн. штрафних санкцій
(а.с.28).

В ході перевірки встановлено, що за
період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року
позивач здійснювала діяльність на
загальній системі оподаткування,
обліку та звітності. Оскільки сума
оподаткованих операцій за останні 12
календарних місяців сукупно
перевищила 300 000,00 грн., а саме у вересні
2011 року обсяг оподаткованих операцій
становив 301 879,20 грн., позивач повинна
була зареєструватися платником ПДВ.

Судом встановлено, що при проведенні
перевірки використані наступні
матеріали: Книги обліку доходів та
витрат №784 від 28.05.2002 р., №1201 від 04.07.2011р.;
№1199 від 04.07.2011 р.; №1200 від 04.07.2011 р.,
торгові патенти на право роздрібної
торгівлі, ліцензії на роздрібну
торгівлю алкогольними напоями та
тютюновими виробами, накладні на
придбання товару, довідка з банку про
відсутність руху коштів, договори,
відомості нарахування заробітної
плати, бази даних податкових органів.

Відповідно до пп.181.1 ст.181 Податкового
кодексу України, у разі якщо загальна
сума від здійснення операцій з
постачання товарів (послуг), у тому
числі з використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
Кодексом, нарахована (сплачена, надана)
такій особі протягом останніх
дванадцяти календарних місяців
сукупно перевищує 300000 гривень (без
урахування податку на додану вартість),
така особа зобов'язана зареєструватися
як платник податку в органі державної
податкової служби за своїм
місцезнаходженням (місцем проживання)
з дотриманням вимог, передбачених ст.183
цього Кодексу, крім особи, яка є
платником єдиного податку.

Відповідно до п.183.1 ст.183 Податкового
кодексу України, будь-яка особа, що
підлягає обов'язковій реєстрації чи
прийняла рішення про добровільну
реєстрацію як платника податку, подає
до органу державної податкової служби
за своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) реєстраційну заяву.

Відповідно до п.183.2 ст.183 Податкового
кодексу України, у разі обов'язкової
реєстрації особи як платника податку
реєстраційна заява подається до органу
державної податкової служби не пізніше
10 числа календарного місяця, що настає
за місяцем, в якому вперше досягнуто
обсягу оподатковуваних операцій,
визначеного у ст.181 цього Кодексу.

Відповідно до п.183.10. ст.183 Податкового
кодексу України будь-яка особа, яка
підлягає обов'язковій реєстрації як
платник податку, і у випадках та в
порядку, передбачених цією статтею, не
подала до органу державної податкової
служби реєстраційну заяву, несе
відповідальність за не нарахування або
не сплату цього податку не рівні
зареєстрованого платника без права
нарахування податкового кредиту та
отримання бюджетного відшкодування.

Проведеною перевіркою встановлено, що
обсяг оподаткованих операцій в 300 000
грн. позивач перевищила у вересні 2011
року. Враховуючи вищенаведене фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 повинна була
подати заяву до податкового органу не
пізніше 10 жовтня 2011 року для реєстрації
як платника податку на додану вартість.

Для визначення податкових зобов'язань
за період з 10.10.2011 року по 31.12.2012 року
використані відомості з центральної
бази даних Державного реєстру фізичних
осіб ДПА України про суми виплачених
доходів, звіти про використання
реєстраторів розрахункових операцій.

Перевіркою встановлено загальний
обсяг оподатковуваних операцій за
період з 10.10.2011 р. по 31.12.2012 р., який склав
242 357,15 грн.

З 01.01.2011 року оподаткування доходів
податком на додану вартість
регулювалось відповідно до Розділу V
Податкового кодексу України № 2755-VІ
від 02.12.2010 року.

У відповідності до п.185.1 ст.185
Податкового кодексу України, об'єктом
оподаткування податку на додану
вартість є операції платників податку
з поставки товарів та послуг, місце
надання яких знаходиться на митній
території України.

Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу
України, датою виникнення податкового
зобов'язання з поставки товарів (робіт,
послуг) вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківській рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг); або
дата відвантаження товарів (робіт,
послуг).

Згідно п.201.8 ст.201 Податкового кодексу
України, право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку на
додану вартість.

У відповідності до п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Оскільки позивач не була зареєстрована
як платник ПДВ, то права на податковий
кредит вона не має.

Згідно п.200.1 ст.200 Податкового кодексу
України, суми податку, що підлягають
сплаті до бюджету або відшкодуванні з
бюджету, визначаються як різниця між
загальною сумою податкових
зобов'язань, що виникли у зв'язку з
будь-яким продажем товарів (робіт,
послуг) протягом звітного періоду та
сумою податкового кредиту звітного
періоду.

Таким чином, за результатами перевірки
встановлено порушення пп.187.1(а) п.187.1
ст.187, пп.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України, в частині не реєстрації
платником податку на додану вартість,
не сплати зобов'язання з податку на
додану вартість в результаті чого
платнику податків фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 збільшено
податкові зобов'язання з ПДВ
(донараховано) 48 471,36 грн. та застосовано
штрафні санкції в розмірі 12 117,84 грн.

На підставі вищенаведеного, суд
приходить переконливого висновку, що у
задоволенні позовних вимог фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 слід відмовити
в повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 17, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у місті Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень - відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст.254 КАС
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

СуддяД.В. Іванчулинець