Справа № 812/9648/13-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пляшкова К. О.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
справа №812/9648/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді
Гайдара А.В.

суддів
Ханової Р.Ф.,

Яковенка М.М.,

за участю секретаря судового засідання
Крамської С.О.,

за участю представника позивача
Кучерової О.О. (за довіреністю),

представників відповідача
Вінари К.В., Свиридова В.І. (за
довіреностями),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми «ЛІА» ЛТД
на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2013
р. у справі № 812/9648/13-а (головуючий І
інстанції Пляшкова К.О.) за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми «ЛІА» ЛТД
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 06.11.2013 №
,-

В С Т
А Н О В И В :

До Луганського окружного
адміністративного суду з заявою
звернулось Товариства з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми «ЛІА» ЛТД
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 06.11.2013 №
. (арк.справи 3-7).

Постановою суду першої інстанції від
06.12.2013 року у задоволенні
адміністративного позову товариства з
обмеженою відповідальністю
Виробничо-комерційна фірма «ЛІА» ЛТД
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 06.11.2013 №
, - відмовлено повністю. Стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю Виробничо-комерційна
фірма «ЛІА» ЛТД (93600, Луганська область,
смт. Станиця Луганська, вул. Леніна, 53,
ідентифікаційний код 20163224) на користь
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1548,00 грн. (арк.справи 82-86)

Не погодившись з таким рішенням,
позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми «ЛІА» ЛТД -
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову Луганського
окружного адміністративного суду та
винести нове рішення, яким
задовольнити його адміністративний
позов в повному обсязі. (арк.справи 93-97)

У судовому засіданні представник
позивача підтримала доводи
апеляційної скарги та просив суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти доводів
апеляційної скарги, та просили рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

За правилами частини першої статті 195
КАС України перегляд судового рішення
суду першої інстанції здійснюється в
межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
представників сторін, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю Виробничо-комерційна
фірма «ЛІА» ЛТД (далі - ТОВ ВКФ «ЛІА»
ЛТД) зареєстровано як юридичну особу
Станично-Луганською районною
державною адміністрацією Луганської
області 12.01.1993, про що 18.06.2001, 18.08.2004 за №
0000008 внесено відомості до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (арк.справи
35-39).

Позивач як платник податків перебуває
на податковому обліку у СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального головного
управління Міндоходів (далі - СДПІ), що
підтверджено довідкою про взяття на
облік платника податків (арк.справи 40).

Філія «Абсолют» ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД як
платник податків перебуває на
податковому обліку у СДПІ з 17.04.2002 за №
751, що також підтверджено довідкою про
взяття не облік платника податків
(арк.справи 46).

Філією «Абсолют» ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД до
СДПІ подано податкові розрахунки сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку за 4 квартал 2012
року, зокрема:

- № від 23.01.2013 (арк.справи 15-20);

- № від 24.01.2013 (арк.справи 22-24);

- № від 25.01.2013 (арк.справи 26-27);

У зв'язку із самостійним виявленням
помилок, допущених у податкових
розрахунках сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
за 4 квартал 2012 року, Філією «Абсолют»
ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД до СДПІ подано
уточнюючий податковий розрахунок сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку за 4 квартал 2012
року (арк.справи 30-31).

СДПІ проведено камеральну перевірку
даних, задекларованих у податковій
звітності з податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (форми № 1-ДФ)
Філії «Абсолют» ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД за 4
квартал 2012 року, за результатами
проведення якої складено акт від 24.10.2013
№ 109/21-0/26204303 (арк.справи 8-11).

Як вбачається з акта перевірки від
24.10.2013 № 109/21-0/26204303, перевіркою
показників податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку за 4 квартал 2012
року (від 08.04.2013 № ) на
арифметико-логічні помилки
встановлено, що у податкових
розрахунках за 4 квартал 2012 року
відображено недостовірні реєстраційні
номери облікових карток платників
податків, що є порушенням п.п.3.1.13 п.3.1, 3.2
- 3.8 Порядку заповнення та подання
податковими агентами Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
24.12.2010 № 1020, відповідальність за яке
передбачена п.п.119.2 ст.119 ПК України.

На підставі акта перевірки від 24.10.2013 №
109/21-0/26204303 СДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення від 06.11.2013 №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання Філії «Абсолют» ТОВ ВКФ
«ЛІА» ЛТД за платежем: штрафні санкції
по прибутковому податку з робітників, у
розмірі 510,00 грн. (арк.справи 13).

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України
податкова декларація, розрахунок -
документ, що подається платником
податків (у тому числі відокремленим
підрозділом у випадках, визначених цим
Кодексом) контролюючому органу у
строки, встановлені законом, на
підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пп.47.1.3 п.47.1 ст.47 ПК України
відповідальність за неподання,
порушення порядку заповнення
документів податкової звітності,
порушення строків їх подання
контролюючим органам, недостовірність
інформації, наведеної у зазначених
документах, несуть податкові агенти.

Пунктом 49.18 статті 49 ПК України
передбачено, що податкові декларації,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює,
зокрема, календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до абз. «б» п.176.2 ст.176 ПК
України особи, які відповідно до цього
Кодексу мають статус податкових
агентів, зобов'язані: подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, а також суми утриманого з них
податку до органу державної податкової
служби за місцем свого розташування.
Такий розрахунок подається лише у разі
нарахування сум зазначених доходів
платнику податку податковим агентом
протягом звітного періоду.
Запровадження інших форм звітності з
зазначених питань не допускається.

Так, порядок заповнення та подання
податковими агентами податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку,
затверджено наказом ДПА України № 1020
від 24 грудня 2010 року (далі - Порядок), п.2.1
якого передбачено, що податковий
розрахунок подається окремо за кожний
квартал (податковий період) протягом 40
календарних днів, наступник за
останнім календарним днем звітного
кварталу.

При цьому, згідно п.3.1.13 вказаного вище
Порядку у графі 2 «Податковий номер або
серія та номер паспорта»
відображається реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серія та номер паспорта фізичної особи
(для фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовились від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відмітку у паспорті), про яку надається
інформація в податковому розрахунку.

Відповідно до п.119.2 ст.119 ПК України
неподання, подання з порушенням
встановлених строків, подання не у
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку - тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Оскільки камеральною перевіркою
встановлено подання Філією «Абсолют»
ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД до СДПІ податкових
розрахунків сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
за 4 квартал 2012 року із зазначенням
недостовірних відомостей -
відображення недостовірних
реєстраційних номерів облікових
карток платників податків, колегія
суддів погоджує висновок суду першої
інстанції, що відповідачем правомірно
винесено податкове
повідомлення-рішення про застосування
штрафних санкцій.

Що стосується доводів позивача про те,
що в даному випадку мало місце
порушення п.119.3 ст.119 ПК України, колегія
суддів погоджує висновки суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Згідно п.119.3 ст.119 ПК України оформлення
документів, які містять інформацію про
об'єкти оподаткування фізичних осіб
або про сплату податків без зазначення
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, або з
використанням недостовірного
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, крім
випадків, визначених пунктом 119.2 цієї
статті, - тягне за собою накладення
штрафу у розмірі 170 гривень.

З аналізу викладених норм можливо
прийти до висновку про те, що п.119.3 ст.119
ПК України застосовується у разі
оформлення документів, які містять
інформацію про об'єкти оподаткування
фізичних осіб або про сплату податків
без зазначення реєстраційного номера
облікової картки платника податків,
або з використанням недостовірного
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, крім
випадків, визначених п.119.2 цієї статті.

Тобто, законодавець виключає
можливість застосування п.119.3 ст.119 ПК
України у разі наявності у податковій
звітності інформації про об'єкти
оподаткування фізичних осіб або про
сплату податків без зазначення
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, або з
використанням недостовірного
реєстраційного номера облікової
картки платника податків.

В даному випадку мало місце не просто
оформлення документів, які містять
недостовірну інформацію, а подання
таких документів для податкового
розрахунку. У випадках подання
податкової звітності, яка містить
недостовірні відомості як про суми
доходів, нарахованих (сплачених) на
користь платника податку і суми
утриманого з них податку, так і про
недостовірний реєстраційний номер
облікової картки платника податків,
застосовується лише п.119.2 ст.119 ПК
України.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що у даному випадку
мало місце порушення саме п.119.2 ст.192 ПК
України.

Посилання позивача на п.4.3. Порядку, як
на достатню підставу для скасування
спірного податкового
повідомлення-рішення є
необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до п.4.3. Порядку уточнюючий
податковий розрахунок подається у разі
необхідності проведення коригувань
податкового розрахунку після
закінчення строку його подання.
Уточнюючий податковий розрахунок може
подаватися як за звітний період, так і
за попередні періоди.

Обираючи спосіб захисту порушеного
права з посиланням на п.4.3. Порядку,
позивачем не враховано, що згідно п.2.1.
того ж Порядку, якщо після подачі
податкового розрахунку за звітний
період, податковий агент подає новий
податковий розрахунок з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання податкового розрахунку
за такий самий звітний період, то
штрафи, визначені у п.50.1 ст.50 ПК України,
не застосовуються.

Аналогічна за своїм змістом правова
норма міститься в абз.4 п.50.1 ПК України,
а саме: якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період, то штрафи,
визначені у цьому пункті, не
застосовуються.

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції, що у
разі необхідності проведення
коригувань податкового розрахунку до
закінчення строку його подання позивач
не був позбавлений права подати
звітний новий податковий розрахунок,
як то зазначено в п.4.2. Порядку, однак
позивач, на власний розсуд, наданим
правом не скористався, а наданий
уточнюючий податковий розрахунок
подано податковим агентом до СДПІ
після закінчення граничного строку
подання податкового розрахунку за
такий самий звітний період, що жодним
чином не звільняє Філію «Абсолют» ТОВ
ВКФ «ЛІА» ЛТД від настання негативних
наслідків у формі застосованих
штрафних санкцій.

Крім того, є безпідставним посилання
позивача на п.50.1 ПК України, оскільки не
застосування штрафів до позивача
можливе тільки у випадку, якщо штрафні
санкції застосовувались до позивача
саме за порушення визначені цим
пунктом. В даному випадку до позивача
застосовані штрафні санкції, визначені
пунктом 119.2 статті 119 ПК України.

Що стосується посилань позивача на
порушення відповідачем строку
проведення камеральної перевірки, як
на підставу для скасування податкового
повідомлення-рішення, колегія суддів
зазначає таке.

Відповідно до п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК
України камеральною вважається
перевірка, яка проводиться у
приміщенні контролюючого органу
виключно на підставі даних, зазначених
у податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків. Особливості
проведення камеральної перевірки
передбачені ст.76 ПК України.

Системним аналізом положень ст.ст.75, 76
ПК України встановлено, що зазначені
статті не містять будь-яких обмежень
для контролюючого органу щодо строків
проведення камеральних перевірок.

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції щодо
неврахування твердження позивача щодо
порушення СДПІ строків проведення
камеральної перевірки.

Стосовно тверджень позивача, що умовою
застосування покарання за податкове
правопорушення є настання негативних,
шкідливих наслідків для суспільних
правовідносин, суспільства та держави,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо їх
необґрунтованості, оскільки системним
аналізом положень Податкового кодексу
України, зокрема глави 11
«Відповідальність», встановлено, що
підставою настання фінансової
відповідальності платника податків є
факт вчинення таким платником податків
податкового правопорушення -
протиправного діяння (дії чи
бездіяльності), що призвело до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а не настання
негативних наслідків від такого
діяння, як зазначає позивач. Податковим
кодексом України не передбачено
можливості звільнення платника
податків від фінансової
відповідальності за умови відсутності
шкідливих наслідків.

Тобто, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду 1-ї інстанції. Таким
чином, колегія суддів не вбачає підстав
для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196,
п.1 ч.1 ст. 199, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми «ЛІА» ЛТД
на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2013
р. у справі № 812/9648/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2013
р. у справі № 812/9648/13-а - залишити без
змін.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний колегією суддів 3 лютого 2014
року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, в даному
випадку - з дня складення в повному
обсязі.

Головуючий:
А.В. Гайдар

Судді:
Р.Ф.Ханова

М.М. Яковенко