Справа № 345/5694/13-а 2а/345/350/13
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
Справа №
876/133/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області на
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 10
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області про
оскарження рішення міжвідомчої
комісії та зобов'язання повернення
безпідставно утриманих коштів,-

в с т а н
о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області про
оскарження рішення міжвідомчої
комісії та зобов'язання повернення
безпідставно утриманих коштів.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 10
грудня 2013 року позов задоволено.
Визнано незаконними та скасовано
рішення міжвідомчої комісії з
інвентаризаційних пенсійних справ та
особових рахунків і списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги
№886/03 від 25.01.2012 року та рішення
управління Пенсійного фонду України в
м.Калуші та Калуському районі №93 від 22
жовтня 2013 року про стягнення сум
пенсії, виплачених надміру. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м.Калуші та Калуському районі
повернути ОСОБА_1 безпідставно
утримані кошти на підставі рішення
міжвідомчої комісії з
інвентаризаційних пенсійних справ та
особових рахунків і списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги
№886/03 від 25.01.2012 року та рішення
управління Пенсійного фонду України в
м.Калуші та Калуському районі №93 від 22
жовтня 2013 року про стягнення сум
пенсії, виплачених надміру.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції Управління
Пенсійного фонду в м.Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області оскаржило її, подавши до
Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана
постанова є незаконна і необґрунтована
та прийнята з неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, при невідповідності
висновків суду обставинам справи і
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову, оскільки позивачем
недостовірну довідку подано особисто,
а тому він повинен нести
відповідальність та повернути
надмірно отриману пенсію.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
Управління Пенсійного фонду України в
в м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області не підлягає
до задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідачем не доведено виникнення
надміру виплаченої пенсії внаслідок
зловживань з боку позивача, а тому
рішення про стягнення з неї такої є
неправомірним та підлягає скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
фактичним обставинам справи та є
вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 17.05.2000 року було
призначено пенсію за віком на
пільгових умовах, яка в подальшому
перераховувалася.

Згідно поданої позивачем 18.12.2004 року
заяви з 01.01.2004 останньому було
проведено перерахунок пенсії у зв'язку
із зміною заробітної плати.

При проведенні перерахунку пенсії
позивачу, зокрема, було враховано
відомості вказані в довідці виданій
ВАТ «Оріана» від 24.12.2004 року №1559 про
заробіток для обчислення пенсії за
період з 01.01.1971 року по 31.12.1975 року.

Також, 15.03.2005 року з метою проведення
перерахунку пенсії із більшого
заробітку, ОСОБА_1 подав до управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші
довідку про заробітну плату, видану ВАТ
«Оріана» від 20.09.2004 року вих.№1320. У
довідці відображена нарахована
заробітна плата за період з 01.01.1976 року
по 31.12.1978 року.

Однак при перевірці правильності
визначення розміру пенсії окремим
громадянам за довідками про заробітну
плату для обчислення пенсії, виданими
ВАТ «Оріана», дані довідки про
заробіток ОСОБА_1 для обчислення пенсії
від 24.12.2004 року №1559 та від 20.09.2004 року
вих.№1320 підтверджені не були, про що
складено акт перевірки від 28.12.2011 року.

В результаті пенсія призначена
позивачу була перерахована, а 25.01.2012
року міжвідомчою комісією з
інвентаризації пенсійних справ та
особових рахунків і списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги
Управління Пенсійного фонду України в
місті Калуш та Калуському районі
Івано-Франківської області було
прийнято рішення №886/03 про стягнення
переплати пенсії в сумі 44309,17 грн. з
ОСОБА_1 з 01.02.2012 року по 20% від розміру
пенсії.

Не погодившись із таким рішенням УПФ
позивач звернувся до суду із даним
адміністративним позовом.

Статтею 101 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що органи,
які призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень. Розмір
відрахування з пенсії обчислюється з
суми, що належить пенсіонерові до
виплати. З пенсії може бути відраховано
не більш як 50 відсотків її розміру: на
утримання членів сім'ї (аліменти), на
відшкодування збитків від розкрадання
майна підприємств і організацій, на
відшкодування пенсіонером шкоди,
заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку
зі смертю потерпілого, на повернення
переплачених сум заробітної плати в
передбачених законом випадках. З усіх
інших видів стягнень може бути
відраховано не більш як 20 відсотків
пенсії.

Згідно ч.2 ст.17 цього Закону довідки про
заробітну плату видаються
підприємством, установою чи
організацією, де працювала особа, яка
звертається за пенсією.

Частиною 1 ст.103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.

Відтак, виходячи із системного аналізу
вищенаведених норм відрахування
виплаченої надміру суми пенсії можливе
лише за двох умов, зокрема, зловживання
з боку пенсіонера та подання
страхувальником недостовірних даних.

Тобто, діючим законодавством
встановлено вичерпний перелік підстав
для утримання надміру виплачених сум
пенсії.

Будь-яких доказів наявності вини
позивача чи зловживань з його боку для
отримання коштів в сумі 44309,17 грн.
відповідачем не надано та судом
апеляційної інстанції не встановлено.

Доводи відповідача про те, що позивачем
особисто подано недостовірну довідку,
на думку колегії суддів є
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки вказана довідка видана
підприємством на якому працював
ОСОБА_1, а обов'язок по перевірці
поданих документів законодавством
покладено саме на УПФ, а не на позивача.

Окрім цього, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що оскільки
довідки, на підставі яких виникла
переплата пенсії позивачу, видані ВАТ
«Оріана», то в силу положень ст.101
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», саме останнє повинно
нести матеріальну відповідальність за
шкоду заподіяну державі внаслідок
видачі недостовірних документів.

Тому, враховуючи все вищенаведене,
колегія суддів приходить до
переконання про вірність висновків
суду першої інстанції щодо
підставності позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,207,254 КАС
України, суд, -

у х в а
л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області залишити без задоволення, а
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 10
грудня 2013 року у справі № 345/5694/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула