Справа № 367/1626/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
367/1626/13-а Головуючий
у 1-й інстанції: Мікуліна А.В.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Ірпінського
міського суду Київської області від 01
липня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Бучанської
міської ради Київської області, третя
особа, що не заявляє самостійні вимоги
ОСОБА_3 про визнання протиправним та
скасування висновку органу опіки та
піклування Бучанської міської ради №
20-03/24 від 21.01.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Виконавчого комітету Бучанської
міської ради Київської області, в якому
просив визнати протиправними дії щодо
складення висновку органу опіки та
піклування Бучанської міської ради №
20-03/24 від 21.01.2013 року про визначення
місця проживання малолітніх, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визнати
протиправним та скасувати вказаний
висновок.

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 01 липня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
під час складення оскаржуваного
висновку відповідачем не було виконано
в повному обсязі дій для повного,
всебічного встановлення дійсних
обставин, також апелянт посилається на
те, що викладені у даному висновку
відомості не відповідають дійсності, у
зв'язку із чим останній підлягає
скасуванню.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, постанова суду
- скасуванню із закриттям провадження у
справі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15
січня 2013 року на засіданні комісії з
питань захисту прав дитини в
присутності батьків було розглянуто
питання щодо визначення місця
проживання малолітніх ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю ОСОБА_3;
рекомендовано гр. ОСОБА_2 узгодити з гр..
ОСОБА_3 дні та години спілкування з
матір'ю; зобов'язано гр.. ОСОБА_3 не
перешкоджати батьку, ОСОБА_2 в участі у
вихованні дітей.

21 січня 2013 року органом опіки та
піклування Бутанської міської ради
було складено висновок № 20-03/24 щодо
визначення місця проживання
малолітніх, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Зі змісту висновку
вбачається, що його було прийнято за
наслідками розгляду заяв гр.. ОСОБА_2
щодо можливості безперешкодного
відвідування своїх дітей ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Одночасно були
розглянуті зустрічні заяви гр. ОСОБА_3,
щодо визначення місця проживання разом
з матір'ю та по можливості визначити
дні побачень батька ОСОБА_2 з дітьми у
присутності матері.

Разом з тим, позивач, вважаючи
неправомірними дії щодо його
прийняття, а також посилаючись на
недостовірність викладених у ньому
відомостей, звернувся з позовом до суду
і просив його скасувати.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 2 ст. 4 КАС України передбачено,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною 1 ст. 17 Кодексу передбачено, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного
кодексу України якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 15
Цивільного процесуального кодексу
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи,
зокрема, щодо захисту порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Так, ст. 19 Сімейного кодексу України
визначено, що при розгляді судом спорів
щодо участі одного з батьків у
вихованні дитини, місця проживання
дитини, позбавлення та поновлення
батьківських прав, побачення з дитиною
матері, батька, які позбавлені
батьківських прав, відібрання дитини
від особи, яка тримає її у себе не на
підставі закону або рішення суду,
управління батьками майном дитини,
скасування усиновлення та визнання
його недійсним обов'язковою є участь
органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи (частина 5 статті 19
Сімейного кодексу України). При
розгляді сімейних спорів обов'язковими
є наявність письмового висновку
органів опіки і піклування та їхня
участь у судовому засіданні. Складання
зазначених висновків і участь у
судових засіданнях покладено на
відділи й управління освіти районних,
районних у містах Києві та Севастополі
державних адміністрацій і виконавчих
комітетів міських чи районних у містах
рад.

Таким чином, оскаржуваний позивачем
висновок органу опіки Бутанської
міської ради щодо визначення місця
проживання малолітніх ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який надавався у
зв'язку зі спором щодо визначення місця
проживання дітей, стосується прав,
свобод та інтересів, що виникли з
сімейних відносин., при цьому вказаний
висновок не є рішенням суб'єкта владних
повноважень у сфері управлінської
діяльності, а є одними із доказів у
цивільній справі, оцінка якому
надається під час розгляду цивільної
справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що даний спір не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки не має усіх невід'ємних ознак
публічно-правового спору.

Оскільки суд першої інстанції
зазначеного не врахував, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
оскаржувана постанова суду -
скасуванню із закриттям провадження у
справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, суд закриває провадження
у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України,
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 196, 198, 203, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Ірпінського міського суду Київської
області від 01 липня 2013 року за позовом
ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Бучанської міської ради Київської
області, третя особа , що не заявляє
самостійні вимоги ОСОБА_3 про визнання
протиправним та скасування висновку
органу опіки та піклування Бучанської
міської ради № 20-03/24 від 21.01.2013 року -
задовольнити частково.

Постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 01 липня 2013 року -
скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

.

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.