Справа № 815/6682/13-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6682/13-а

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Юхтенко Л.Р.

Одеський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Димерлія О.О.,
Єщенка О.В.,

за участю секретаря
Фурмана А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Одесі
апеляційну скаргу Торгового дому
«ПАЛЬМІРА» Дочірнього підприємства
компанії «Палма Груп С.А.» (Швейцарія)
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2013
року у справі за позовом Торгового дому
«ПАЛЬМІРА» Дочірнього підприємства
компанії «Палма Груп С.А.» (Швейцарія)
до Південної митниці Міндоходів про
визнання дій щодо коригування митної
вартості товарів протиправними,
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації та рішення про
коригування митної вартості товарів,
зобов'язання повернути надмірно
сплачені грошові кошти,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Торговий дім
«ПАЛЬМІРА» Дочірнього підприємства
компанії «Палма Груп С.А.» (Швейцарія)
звернувся до Одеського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Південної
митниці про визнання протиправними дій
щодо коригування митної вартості
товарів позивача за ВМД №500060001/2013/038333,
скасування Картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№500060001/2013/00567 та Рішення про
коригування митної вартості товарів
№500060001/2013/61027/2 від 13.09.2013р., зобов'язання
повернути з Державного бюджету України
надмірно сплачені грошові кошти в
розмірі 6138,62 грн. та 114,71 грн. судового
збору.

Позов обґрунтовувало тим, що з метою
проведення митного оформлення товару -
допоміжна комплексна добавка на основі
солей мурашиної кислоти та мінералів,
позивачем було подано до Південної
митниці вантажну митну декларацію
№500060001/2013/038333, в якій була заявлена
митна вартість товару за першим
методом (за ціною договору товару, що
імпортується). Однак, заявлену
позивачем митну вартість митницею не
було визнано, відмовлено у прийнятті
декларації, про що видано Картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України №500060001/2013/00567 та
13.09.2013р. винесено Рішення про
коригування митної вартості товарів
№500060001/2013/61027/2, яким визначено митну
вартість товару за шостим (резервним)
методом, в результаті чого значно
збільшилась сума ПДВ та мита, які
необхідно було сплатити. У Рішенні про
коригування митної вартості товарів
відсутнє обґрунтування неможливості
визначення відповідачем митної
вартості за основним методом,
процедури консультацій між сторонами
проведено не було, а митницею було
порівняно товар, який не є ідентичним
та аналогічним товару, що ввозився
позивачем.

Південна митниця Міндоходів проти
позову заперечила, зазначивши, що під
час здійснення митним органом контролю
правильності визначення митної
вартості товарів було встановлено, що в
поданих декларантом документах, які
підтверджують заявлену митну вартість,
містяться розбіжності, у зв'язку з чим,
на підставі ч.3 ст.53 Митного кодексу
України, позивача зобов'язано протягом
десяти календарних днів надати
додаткові документи, однак декларантом
не було надано виписки з
бухгалтерської документації. З метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості з
урахуванням інформації, яка наявна в
митному органі, між декларантом та
митним органом була проведена усна
консультація, про що наявні записи у
рішенні про коригування митної
вартості товарів від 13.09.2013р., та
визначено митну вартість товарів за
шостим (резервним) методом. Вимога щодо
проведення письмових консультацій
декларантом не висувалась. Свої дії
відповідач вважає правомірними, в
задоволенні позову просив відмовити.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013р.
позов Торгового дому «ПАЛЬМІРА»
Дочірнього підприємства компанії
«Палма Груп С.А.» (Швейцарія) залишено
без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, Торговий дім «ПАЛЬМІРА»
Дочірнього підприємства компанії
«Палма Груп С.А.» (Швейцарія) подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції як таке, що прийняте із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без повного
з'ясування обставин справи та прийняти
нову постанову, якою його позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
01.02.2012р. між Торговим домом «ПАЛЬМІРА»
Дочірнього підприємства компанії
«Палма Груп С.А.» (Швейцарія) (Покупець)
та компанією «ASTER TRADING Co» (Finsgate, 5-7 Сranwood
Street EC1V 9EE, London United Kingdom) (Продавець)
укладено контракт №AST -04-2012, за умовами
п.1.1 якого Продавець продає, а Покупець
купує продукцію, зазначену в
Специфікаціях до цього контракту, що є
невід'ємними частинами цього
контракту. Згідно п.2.1 Контракту ціна
товару проводиться в доларах США за
упаковку, зазначену в Специфікаціях на
умовах СИП-Одесса, якщо інше не
обумовлено у Специфікаціях.

З метою здійснення митного контролю та
митного оформлення товару «допоміжна
комплексна добавка на основі солей
мурашиної кислоти та мінералів», який
надійшов на адресу позивача на
виконання умов вказаного
зовнішньоекономічного контракту та
додатків до нього, до Південної митниці
Міндоходів декларантом подана митна
декларація ВМД №500060001/2013/038333 від
04.09.2013р. та додані до неї документи.
Митна вартість товарів була визначена
позивачем за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

З метою підтвердження заявленої митної
вартості товарів, у відповідності до ч.3
ст.53 МК України, посадовою особою
Південної митниці Міндоходів надано
підприємству запит про надання
додаткових документів, а саме: виписки
з бухгалтерської документації,
висновку про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією, та/або інформації
біржових організацій про вартість
товару, каталогів (прайс-листів) фірми -
виробника товару.

Записом на Декларації митної вартості
10.09.2013р. декларант повідомив про
надання цінової довідки ТОВ «Експоцент
Одеса» від 09.09.2013р. №0688-inf, прайс-листа
виробника від 01.06.2013р. б/н., листа ДП «ТД
«Пальміра» щодо неможливості надання
виписки з бухгалтерської документації.

За результатами перевірки поданої
позивачем митної декларації, 13.09.2013р.
Південною митницею видано картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №500060001/2013/00567.
Підставами для прийняття картки
відмови зазначено розбіжності в
поданих декларантом документах для
підтвердження митної вартості товару.

Тоді ж, Південною митницею Міндоходів
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів №500060001/2013/610127/2,
в якому зазначено, що за результатами
проведеної консультації між митним
органом і декларантом було обрано
метод визначення митної вартості -
резервний.

Відмовляючи в задоволенні позову
Торговому дому «ПАЛЬМІРА» Дочірнього
підприємства компанії «Палма Груп С.А.»
(Швейцарія) суд першої інстанції дійшов
висновку про правомірність дій та
рішень Південної митниці,
відповідність їх вимогам чинного
законодавства, і, у зв'язку з цим,
відсутність правових підстав для
визнання протиправними дій
відповідача щодо коригування митної
вартості товарів за ВМД та скасування
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
рішення про коригування митної
вартості. Колегія суддів погоджується
з таким висновком Одеського окружного
адміністративного суду.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
усі документи, необхідні для
визначення митної вартості було надано
декларантом в повному обсязі, а тому у
відповідача були відсутні підстави для
застосування інших методів визначення
митної вартості, аніж за ціною
договору. Суд апеляційної інстанції
критично ставиться до таких тверджень
апелянта. При цьому, суд виходить з
наступного.

Матеріалами справи встановлено, що при
поданні ВМД на підтвердження митної
вартості товарів декларантом було
надано митному органу: картку обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
500/2012/0000209 від 04.10.2012р., рахунок-фактуру
(інвойс) AST04-2012-213/2 від 21.08.2013р.,
зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі продажу товарів
AST04-2012 від 01.02.2012р., доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) 1 від 01.08.2012р., доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) 2 від 23.08.2012р., доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) AST-04-2012-213 від 19.08.2013р.,
договір про надання послуг митного
брокера МФК-ПЛМ-2012 від 01.11.2012р.,
ветеринарні свідоцтва форм ф-1,ф-2
ВРД-00№753292 від 20.08.2013р., довідку про
проведення декларування валютних
цінностей, доходів та майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами від
05.07.2013р., інформацію про позитивні
результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару 2730 від 30.07.2013р., інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару 2730 від
30.07.2013р., сертифікат про проходження
товару загальної форми S100303221 від
12.07.2013р., інші некласифіковані
документи: заяву №2012-213/2 від 03.09.2013р.,
повідомлення №226/1 від 19.08.2013р.,
розпорядження №225/1 від 19.08.2013р., копію
митної декларації країни відправлення
№13NL1351B223D74080 від 30.07.2013р., митну
декларацію №500060001/2013/038333 від 04.09.2013р.

Під час здійснення Південною митницею
контролю правильності визначення
митної вартості товарів було
встановлено, що в поданих декларантом
документах, які підтверджують заявлену
митну вартість, містяться розбіжності,
а саме: дані, зазначені в копії митної
декларації іноземної країни від
30.07.2013р. №13NL1351B223D74080 не відповідають
заявленому у митній декларації
№500060001/2013/038333, а також, в копії митної
декларації іноземної країни відсутнє
посилання на зовнішньоекономічний
контракт та інвойс.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу
України передбачено, що з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право: упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи, встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі,
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу протягом 10 календарних днів
зобов'язана надати додаткові
документи.

Як вбачається з матеріалів справи, на
запит митного органу про надання
додаткових документів Торговим домом
«ПАЛЬМІРА» Дочірнього підприємства
компанії «Палма Груп С.А.» (Швейцарія)
не надано виписки з бухгалтерської
документації, а надані позивачем
документи не містять належної
розшифровки, які складові входять до
визначеної вартості товару та чому
вартість товару складає розмір,
зазначений в інвойсі №AST04-2012 від
21.08.2013р. Більше того, наданий додатково
прайс-лист не містить посилання на
інвойс та контракт. Доказів
протилежного ні суду першої, а ні суду
апеляційної інстанції апелянтом не
надано.

У зв'язку, з цим колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що у митного органу були,
передбачені ч.6 ст.54 Митного кодексу
України, підстави для прийняття
рішення для коригування митної
вартості товарів.

Що ж до посилань апелянта, що протягом
2012-2013р.р. в межах контракту №AST -04-2012
підприємством на митну територію
України ввозився аналогічний товар,
митна вартість якого була визначена за
першим методом (ціною договору), то, на
думку колегії суддів, це не являється
підставою для задоволення позовних
вимог в межах даного позову, оскільки
суду не відомі обставини, за яких
здійснювалось митне оформлення раніше
ввезених товарів, повнота наданих
документів та відомостей, зазначених в
таких документах.

Поряд з цим, колегія суддів критично
ставиться до тверджень апелянта, що
Південною митницею Міндоходів при
прийнятті Рішення про коригування
митної вартості товарів не було
обґрунтовано неможливості
застосування другорядних методів
визначення митної вартості товарів,
оскільки такі твердження
спростовуються наявною в матеріалах
справи копією цього рішення, де
відповідачем послідовно обґрунтовано
неможливість застосування кожного з
методів (а.с.11).

Більше того, представник Торгового
дому «ПАЛЬМІРА» Дочірнього
підприємства компанії «Палма Груп С.А.»
(Швейцарія) своїм підписом підтвердив
проведення консультацій між митним
органом та декларантом, за
результатами яких сторонами було
обрано резервний метод визначення
митної вартості товарів (а.с.30). Про
проведення консультацій апелянт
зазначає, також, і в поданій ним
апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції знаходить
вказані апелянтом підстави для
скасування постанови суду першої
інстанції необґрунтованими та вважає,
що при розгляді справи судом першої
інстанції правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстав для скасування рішення суду та
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

В силу ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Торгового дому
«ПАЛЬМІРА» Дочірнього підприємства
компанії «Палма Груп С.А.» (Швейцарія)
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 28 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено
31.01.2014р.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Єщенко О.В.