Справа № 0670/2070/12
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

04 лютого 2014 року Справа № 0670/2070/12

Житомирський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі Зеліковій О.В.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Харабари Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України на ухвалу
Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 грудня
2013 року про зміну способу і порядку
виконання судового рішення за заявою
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішення
Державної виконавчої служби України у
справі за позовом ОСОБА_3 до
Державного департаменту з питань
банкрутства про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України звернувся до суду із
заявою, у якій просить змінити спосіб
та порядок виконання судового рішення
у справі №0670/2070/12, а саме - визначити
тверду грошову суму, яка підлягає
виплаті ОСОБА_3 та стягнути цю суму з
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України на її користь.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 18.12.2013 року
заяву старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. задоволено. Змінено спосіб
виконання постанови Житомирського
окружного адміністративного суду від 05
червня 2012 року та стягнуто з
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України на користь ОСОБА_3
33559,20 грн. середнього заробітку за час
затримки розрахунку.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, Міністерство економічного
розвитку і торгівлі України подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її змінити в частині
визначення періоду та суми стягнення.
Зазначає, що при нарахуванні та
стягненні суми середнього заробітку
необхідно взяти до уваги період з
30.12.2011 року (день звільнення) по 05.06.2012
року - день прийняття постанови
Житомирським окружним
адміністративним судом.

Позивач в судовому засіданні проти
задоволення апеляційної скарги
заперечувала. Просила відмовити в
задоволенні. Вважає, що ухвала суду
першої інстанції є законною та
обґрунтованою.

Представник Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України в судовому
засіданні доводи та вимоги
апеляційної скарги підтримав. Просив
задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
позивача та представника апелянта,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Суд встановив, що постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 05 червня 2012
року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано
протиправною бездіяльність
Державного департаменту з питань
банкрутства Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України, що полягає
у нездійсненні обов'язкового
працевлаштування ОСОБА_3 після
звільнення з роботи. Зобов'язано
Державний департамент з питань
банкрутства Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України
працевлаштувати ОСОБА_3. Стягнуто з
Державного департаменту з питань
банкрутства Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України на користь ОСОБА_3 1396,01 грн.
заборгованості. Зобов'язано Державний
департамент з питань банкрутства
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України нарахувати та
виплатити ОСОБА_3 середній заробіток
за весь час затримки розрахунку при
звільненні по день фактичного
розрахунку. Постанова набрала законної
сили.

Старшим державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
06.09.2013 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом щодо зобов'язання
Державного департаменту з питань
банкрутства Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України нарахувати
та виплатити ОСОБА_3 середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку при звільненні по день
фактичного розрахунку.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 26.09.2013 року
проведено заміну боржника на його
правонаступника - Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України.

Відповідно до ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Вказана норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим
або довготривалого виконання, що
порушує, зокрема, трудові права
позивача.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень", відповідно
до ст. 2 якого, держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Згідно ст. 3 вказаного Закону виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків державного органу, а
в разі відсутності у зазначеного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Виходячи з положень вказаного Закону
та приписів Порядку, затвердженого на
виконання цього Закону, постановою
Кабінету Міністрі України від 3 серпня
2011 року № 845, органи Державної
казначейської служби на даний час не
мають повноважень для зобов'язання
іншого органу вчинити певні дії та
можливості прийняти до виконання
виконавчий документ без зазначення про
стягнення з державного органу
конкретної суми коштів, а тому судове
рішення у відповідних спорах може бути
виконано лише при зазначенні судом про
стягнення з державного органу
конкретної суми грошових коштів.

При виконанні судового рішення в
частині зобов'язання боржника
нарахувати і виплатити ОСОБА_3 середній
заробіток за час затримки розрахунку
виникли труднощі, у зв'язку з чим є
необхідність визначити суму боргу та
стягнути її із Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України.

Судом встановлено, що фактично
розрахунок з позивачем проведений
19.11.2013 року, що підтверджується
інформацією Приватбанку, отже
тривалість затримки розрахунку з дня
звільнення (30.12.2011р.) становить 472 робочі
дні. Визначена судом першої інстанції
сума в 33559,20 грн. складається з
середньоденної заробітної плати в 71,10
грн. помноженої на 472 робочих дні.

Отже, оскільки фактичний розрахунок
відбувся 19.11.2013 року саме до цього дня
проведено нарахування та стягнення
судом першої інстанції суми
заборгованості.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205-206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України залишити без задоволення, а
ухвалу Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року про зміну способу і порядку
виконання судового рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "05" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам:
Міністерство економічного розвитку і
торгівлі України вул. Грушевського, 12/2,
м. Київ, 01008