Справа № К/9991/465/12-С
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/465/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрацит
Луганської області, третя
особа - Спеціальне шахтобудівельне та
науково-проектне Державне ВАТ по
тампонажним та геологорозвідувальним
роботам "Спецтампонажгеологія" про
зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області на постанову
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 23 серпня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01
листопада 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2011 року позивач звернувся в суд
із позовом до Управління Пенсійного
фонду України в м. Антрацит Луганської
області, третя особа - Спеціальне
шахтобудівельне та науково-проектне
Державне ВАТ по тампонажним та
геологорозвідувальним роботам
"Спецтампонажгеологія" про
зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах.

Постановою Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 23 серпня 2011 року позов
задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01
листопада 2011 року апеляційну скаргу
відповідача залишено без задоволення,
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач 29 березня
2010 року звернувся до відповідача із
заявою про призначення пільгової
пенсії (а.с. 53), на час звернення позивач
досяг необхідного віку для призначення
пільгової пенсії - 55 років (а.с. 57).

Рішенням Управління ПФУ в м.Антрацит
від 02.07.2010 року № 106 було відмовлено
позивачу в призначенні пенсії за віком
на пільгових умовах за списком №2
згідно зі ст.. 13 «б» Закону України «Про
пенсійне забезпечення», оскільки
відсутній необхідний стаж за Списком №
2 - 12 років 6 місяців (а.с. 52).

Відповідно до трудової книжки
позивача, останній проходив виробничу
практику в Антрацитівській
геологорозвідувальній партії з 26.05.1980
р. по 22.08.1980 р. помічником бурильника
механічного обертового буріння З
розряду, з 23.06.1981 р. по 29.07.1981 р.
бурильником механічного обертового
буріння 5 розряду, з 06.10.1982 р. по 31.05.1985 р.
буровим майстром свердловин І
категорії; в Шахтобудівельному
управлінні № 1 з 01.06.1985 р. по 02.10.1988 р.
гірничим майстром дільниці
підготовчих бурових і тампонажних
робіт № 7 та з 03.10.1988 р. по 02.05.1989 р.
гірничим майстром III гр.. дільниці №» 5
підготовчих бурових і тампонажних
робіт, з 03.05.1989 р. по 25.01.1996 р. включно
начальником дільниці підготовчих
бурових і тампонажних робіт № 2; у
Шахтобудівельному управлінні № 2 з
26.01.1996 р. по 05.04.1996 р. начальником
тампонажної дільниці; в
Антрацитівському головному шахто
будівельному управлінні ДВАТ
«Спецтампонажгеологія» з 27.03.2001 р. по
26.06.2003 р. начальником дільниці бурового
цеху; у Спеціалізованому шахто
будівельному та науково-проектному
державному відкритому акціонерному
товаристві по тампонажним та
геологорозвідувальним роботам
«Спецтампонажгеологія» з 01.07.2003 р. по
10.11.2004 р. начальником дільниці бурового
цеху та з 11.11.2004 р. по 13.12.2004 р. гірничим
майстром бурового цеху (а.с. 58-60).

Відповідно до п.»б» ст..13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники - зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, а саме:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та п.1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 р. №637,
встановлено, що основним документом,
який підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Пунктом 20 даного Порядку передбачено,
що у випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгової умовах,
для підтвердження спеціального
трудового стажу приймаються уточнюючі
довідки підприємств, установ,
організацій або їх правонаступників. У
довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, куди включається
цей період роботи: первинні документи
за час виконання роботи, на підставі
яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п.З Порядку застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005р. №383 при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи.

Суд, у своєму рішенні вірно вказав на
те, що посада гірничого майстра не була
передбачена Списком №2, затвердженого
Постановою РМ СРСР від 22.08.1956 № 1173, але
професія гірничого майстра була
внесена до Списку №2 виробництв, робіт,
професій, посад та показників із
шкідливими та тяжкими умовами праці,
зайнятість в яких надає право на пенсію
на пільгових умовах, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1991 р. №10 та передбачена п.227
Розділу 1 Гірські роботи.

Вказаним п. 3 Порядку застосування
Списків також визначено, що до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92р. та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.92р.

Позивач у період дії Списків
затверджених у 1956 р. та прийнятті нових
Списків затверджених у 1991р.
безперервно працював на одному і тому ж
підприємстві із тими ж умовами праці на
посадах які на цей час включені до
Списку № 2, а тому рішення відповідача
про відмову зарахувати до пільгового
стажу періоду роботи позивача з 01.06.1985
р. по 02.05.1989 р. гірничим майстром є таким,
що порушує право цієї особи на
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відсутність вказаних відомостей з вини
підприємства чи не врахування внесків
сплачених підприємством УПФУ, не може
позбавити громадянина його
конституційного права на соціальний
захист.

Таким чином, суд, ухвалюючи рішення,
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що відповідач безпідставно не
зарахував до пільгового стажу період
роботи позивача гірничим майстром.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області залишити без задоволення,
постанову Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 23 серпня 2011 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01 листопада
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді