Справа № 813/8875/13-а
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/8875/13-а
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді -
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - Лешика І.П.,
адвоката - ОСОБА_2, згідно довіреності,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити дії, -
ІДАБК у Львівській області звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
зобов'язання за власний рахунок знести
самочинно збудовану господарську
споруду в селі Підзвіринець
Городоцького району Львівської
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
позивачем, у результаті проведеної
перевірки з приводу будівництва
господарської будівлі в с.
Підзвіринець Городоцького району
Львівської області на земельній
ділянці, належній ОСОБА_3, встановлено
незаконність даного будівництва,
оскільки таке ведеться без належним
чином затвердженої проектної
документації та без права на виконання
будівельних робіт, в порушення вимоги
ст. 34 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", ст. 7, 9, 27
Закону України "Про архітектурну
діяльність". Позивачем за наслідками
перевірки 17.06.2013 року складено акт,
протокол про адміністративне
порушення та винесено припис про
зупинення виконання будівельних робіт
з будівництва господарської споруди в
с. Підзвіринець Городоцького району
Львівської області. 30.07.2013 року
позивачем за результатом повторної
позапланової перевірки складено акт,
згідно якого ОСОБА_3 вимоги припису не
виконано, незаконні підготовчі та
будівельні роботи не зупинено.
Винесено новий припис № 12/22-Ф про
усунення порушення законодавства
шляхом знесення самочинно збудованої
господарської споруди. 10.10.2013 року
позивачем за результатом повторної
позапланової перевірки складено акт,
згідно якого ОСОБА_3 вимоги другого
припису також не виконала,
господарську споруду не демонтувала. В
зв'язку з наведеним, позивач просить
зобов'язати відповідача виконати
вимоги припису та здійснити демонтаж
самочинно збудованої господарської
споруди в с. Підзвіринець Городоцького
району Львівської області.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав викладених у
позовній заяві, просив позов
Представник відповідача в судовому
засідання проти задоволення позовних
вимог заперечив з тих підстав, що
питання самочинного будівництва
регулює ст. 376 ЦК України, згідно якої
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. У разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.
Водночас, ІДАБК у Львівській області
відразу подано позов про демонтаж
господарської будівлі ОСОБА_3 в с.
Підзвіринець Городоцького району
Львівської області. Крім того,
зазначає, що відповідачка не була
обізнана з необхідністю знести
господарську споруду, оскільки припису
не отримувала. Відтак, просив у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення представника
позивача та адвоката, з'ясувавши дійсні
обставини справи, дослідивши надані
докази, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

17.06.2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області в особі головного
державного інспектора Бульби Б.Т. із
залученням сільського голови
Гавриленка М.І. та в присутності ОСОБА_3,
на підставі звернення, було проведено
позапланову перевірку дотримання
ОСОБА_3, с. Підзвіринець Городоцького
р-ну, вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Актом № 12/11-Ф від 17.06.2013 року
зафіксовано факт здійснення ОСОБА_3
будівництва господарської будівлі в с.
Підзвіринець на земельній ділянці, що
належить відповідачці на праві
приватної власності, без затвердженої
проектної документації, без права на
виконання будівельних робіт та без
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт. Від підпису в акті
відповідачка відмовилася.

За наслідками перевірки складено
протокол № 12/6-Ф від 17.06.2013 року про
вчинення адміністративного
правопорушення. Згідно протоколу
ОСОБА_3 здійснює будівництво
господарської будівлі без
затвердженої проектної документації,
без права на виконання будівельних
робіт та без повідомлення про початок
виконання будівельних робіт, чим
порушено вимоги ст. 7, 9, 27 Закону України
"Про архітектурну діяльність", Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності". Протоколом відповідачку
повідомлено про те, що розгляд справи
про адміністративне правопорушення
відбудеться в приміщенні ІДАБК у
Львівській області, вказано дату та час
такого розгляду.

Приписом № 12/11-Ф від 17.06.2013 року ОСОБА_3
зобов'язано не здійснювати будівельні
роботи з будівництва господарської
будівлі в с. Підзвіринець з дня
отримання даного припису, отримати у
встановленому законодавством порядку
право на виконання будівельних робіт,
про виконання вимог припису повідомити
ІДАБК у Львівській області до 25.06.2013
року.

В матеріалах справи наявна копія
супровідного листа та повідомлення про
вручення поштового відправлення, якими
підтверджується факт скерування
відповідачці акта перевірки від 17.06.2013
року № 12/11-ф, протоколу про
адміністративне правопорушення від
17.06.2013 року № 12/6-ф та припису № 12/11-Ф від
17.06.2013 року.

30.07.2013 року ІДАБК у Львівській області в
присутності ОСОБА_3 складено акт № 12/22-Ф
про проведення позапланової перевірки
виконання вимог припису № 12/11-Ф від
17.06.2013 року, яким встановлено
невиконання відповідачкою вимог про
зупинення будівельних робіт з
будівництва господарської будівлі в с.
Підзвіринець. Від підпису в акті
відповідачка відмовилася, а тому
примірник такого було скеровано їй
поштою.

Приписом № 12/22-Ф від 30.07.2013 року
відповідачку зобов'язано до 30.09.2013 року
повідомити ІДАБК у Львівській області
про виконання вимог припису в частині
знесення об'єкта самочинного
будівництва - господарської будівлі.
Від підпису в приписі відповідачка
відмовилася.

10.10.2013 року ІДАБК у Львівській області в
особі головного державного інспектора
відділу державного контролю за
будівництвом об'єктів західного
напрямку управління державного
контролю у сфері містобудування № 2
Гарасимом І.Я. в присутності
відповідачки проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства щодо будівництва
господарської будівлі в с.
Підзвіринець. За результатами
перевірки складено акт № 40/6-Ф, яким
встановлено невиконання відповідачкою
вимог про припису № 12/22-Ф від 30.07.2013 року
щодо знесення господарської будівлі в
с. Підзвіринець. Від підпису в акті
відповідачка відмовилася, а тому,
примірник такого було скеровано їй
поштою, що підтверджується наявним в
матеріалах справи супровідним листом
№ 7/13-6-6782 від 01.11.2013 року.

За наслідками перевірки складено
протокол № 40/6-Ф від 10.10.2013 року про
вчинення адміністративного
правопорушення. Згідно протоколу
ОСОБА_3 не виконала вимоги припису
ІДАБК у Львівській області № 12/22-Ф від
30.07.2013 року щодо знесення об'єкта
будівництва господарської будівлі, чим
порушено вимоги ст. 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", абз. 3 п. 14 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затв. постановою КМУ № 553 від 23.05.2011
року. В протоколі зазначено, що розгляд
справи про адміністративне
правопорушення відбудеться в
приміщенні ІДАБК у Львівській області,
вказано дату та час такого розгляду.

Також з листа № 7/13-6-6782 від 01.11.2013 року
вбачається, що ОСОБА_3 в телефонному
режимі повідомляла ІДАБК у Львівській
області про неможливість прибути на
розгляд справи про адміністративне
правопорушення за протоколом № 40/6-Ф
від 10.10.2013 року, а, відтак, такий був
перенесений на іншу дату.

Звідси, з урахуванням всього
наведеного судом не беруться до уваги
твердження адвоката про необізнаність
його клієнтки ОСОБА_3 з фактом видачі
припису № 12/22-Ф від 30.07.2013 року та
необхідністю знести господарську
будівлю.

09.12.2013 року позивачем винесено
постанову № 12/416-ф про накладення на
ОСОБА_3 штрафу за адміністративне
правопорушення в розмірі 5100,00 грн.
Докази отримання відповідачем даної
постанови наявні в матеріалах справи.

Водночас, доказів оскарження ОСОБА_3
приписів № 12/11-Ф від 17.06.2013 року про
зупинення будівельних робіт та № 12/22-Ф
від 30.07.2013 року про зніс господарської
будівлі суду стороною відповідача не
надано.

Згідно з частиною 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім тих,
для яких законом встановлено інший
порядок судового вирішення.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України
справу адміністративної юрисдикції
визначено, як переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3
КАС України).

Компетенція адміністративних судів
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України
поширюється на спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках встановлених законом.

Частиною 2 статті 50 КАС України
встановлено, що позивачем в
адміністративній справі можуть бути
громадяни України, іноземці чи особи
без громадянства, підприємства,
установи, організації (юридичні особи),
суб'єкти владних повноважень.

Державний контроль за плануванням,
забудовою та іншим використанням
територій відповідно до ст. 31 Закону
України "Про планування і забудову
територій" здійснюється спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади з питань
містобудування та архітектури -
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України та її
територіальними ,органами, а також
іншими спеціально уповноваженими
органами виконавчої влади.

Відповідно до Положення "Про інспекцію
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області" інспекція
державного архітектурно - будівельного
контролю у Львівській області є
територіальним органом Державної
архітектурно - будівельної інспекції,
утворена відповідно до наказу
Держархбудінспекції від 26.10.2007 року №
69, входить до сфери її управління,
підзвітна і підконтрольна їй.

Згідно з абз. 2 п.п. 13 п. 5 Положення "Про
інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області", ст. 244-6, 254, п. 32, ч. 1,
ст. 255, 256, 276-279 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
начальник інспекції та його заступники
мають право розглядати справи про
правопорушення і накладати стягнення
від імені інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п. 8 ст. 7 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", припис - обов'язкова для
виконання у визначені строки письмова
вимога посадової особи органу
державного нагляду (контролю) щодо
усунення порушень вимог законодавства,
а позивач вправі видавати обов'язкові
для виконання приписи щодо усунення
фактів порушень вимог законодавства
(п.п. 5 п. 5 Положення "Про інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області").

У відповідності до ст. 7 Закону України
"Про архітектурну діяльність", проект
об'єкта архітектури розробляється під
керівництвом або з обов'язковою участю
головного архітектора проекту та/або
головного інженера проекту, які мають
відповідний кваліфікаційний
сертифікат.

Проект об'єкта архітектури завіряється
підписом і скріплюється особистою
печаткою головного архітектора
проекту та/або головного інженера
проекту, які мають кваліфікаційний
сертифікат.

Проектна документація на будівництво
об'єктів, розроблена відповідно до
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки, не
підлягає погодженню з відповідними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, органами
охорони культурної спадщини, державної
санітарно-епідеміологічної служби і
природоохоронними органами.

Проекти об'єктів архітектури
затверджуються замовником.
Затвердження проектів об'єктів
архітектури, які споруджуються із
залученням бюджетних коштів, коштів
державних і комунальних підприємств,
установ та організацій, а також
кредитів, наданих під державні
гарантії, здійснюється у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Внесення змін до затвердженого проекту
проводиться виключно за згодою автора
проекту, а в разі відхилення від
технічних умов - за погодженням з
підприємствами, установами та
організаціями, які надали такі
технічні умови, та замовником.

Стаття 9 Закону України "Про
архітектурну діяльність" вказує, що
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил, місцевих правил забудови
населених пунктів у порядку
визначеному ст. 24 Закону України "Про
планування і забудову територій".

В ст. 27 Закону України "Про архітектурну
діяльність", замовники та підрядники
під час створення об'єкта архітектури
зобов'язані, серед іншого,
забезпечувати будівництво об'єктів
архітектури згідно з робочою
документацією, застосовувати
будівельні матеріали, вироби і
конструкції, які відповідають
державним стандартам, нормам і
правилам і такі, що пройшли
сертифікацію, якщо вона є обов'язковою;
не порушувати під час організації і
виконання будівельних робіт законні
права та інтереси користувачів
прилеглих земельних ділянок, власників
розташованих на них будинків і споруд,
відшкодовувати завдані їм збитки
відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 34 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", замовник має право
виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті
документи, що надають право на
виконання будівельних робіт, є чинними
до завершення будівництва.

Відповідно до п. 1.1 Положення "Про
порядок надання дозволу на виконання
будівельних робіт" дозвіл на виконання
будівельних робіт з нового
будівництва, реконструкції,
реставрації та капітального ремонту
будинків, споруд та інших об'єктів,
розширення і технічного переоснащення
(далі - роботи з будівництва) є
документом, що посвідчує право
забудовника (замовника) та
генерального підрядника на виконання
будівельних робіт, у відповідності до
затвердженої проектної документації.

Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю на
основі поданих замовником документів,
передбачених ст. 29 Закону України "Про
планування і забудову території".

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 376 Цивільного
кодексу України від 16 січня 2003 року N
435-IV (далі - ЦК України), житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

У разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Крім того, згідно ст. 38 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований
об'єкт підлягає знесенню в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, з компенсацією витрат,
пов'язаних із знесенням об'єкта, за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
таке самочинне будівництво.

Замовником робіт із знесення
зазначеного об'єкта є орган державного
архітектурно-будівельного контролю, за
позовом якого прийнято відповідне
рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядають відповідно до закону
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право: видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які не відповідають
вимогам законодавства, зокрема
будівельних норм, містобудівним умовам
та обмеженням, затвердженому проекту
або будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Крім того, у відповідності до п. 14
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затв. постановою Кабінету Міністрів
України від 23 травня 2011 року № 553 ,
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний:

допускати посадових осіб інспекції до
проведення перевірки за умови
дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю;

виконувати вимоги інспекції щодо
усунення виявлених порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності;

подавати документи, пояснення, довідки,
відомості, матеріали з питань, що
виникають під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Вміщений у ч. 2 цієї ж статті принцип
диспозитивності визначає, що суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідного до цього Кодексу, і не
може виходити за межі позовних вимог.
Суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Суть позову визначається з урахуванням
його матеріально-правової і
процесуально-правової сторін. Це
свідчить про те, що позов виступає
процесуальною формою, яка забезпечує
реалізацію матеріального закону, його
примусове здійснення за допомогою
держави в особі компетентного органу
-суду. Елементи позову є: 1) предмет; 2)
підстава; 3) зміст. Предметом є та
частина, яка характеризує
матеріально-процесуальну вимогу
позивача до відповідача стосовно якої
позивач просить постановити судове
рішення. Підстави позову складають
підстави, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги і докази. Підставами позову
є: 1) юридичні факти, що визначаються
нормами матеріального права; 2)
доказові факти, тобто ті, що тісно
пов'язані з фактами
матеріально-процесуального характеру
і на підставі яких можливо зробити
висновок про їх наявність чи
відсутність. Підстави поділяються на: 1)
активні; 2) пасивні. Активні - які
підтверджують, що право належить
позивачу, а виконання певних обов'язків
- відповідачу. Пасивні - факти, з яких
видно, що відповідач виконав дії,
спрямовані на заперечення права
позивача. Змістом позову є звернена до
суду вимога позивача про здійснення
певних дій з зазначенням способу
судового захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Враховуючи все викладене, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення, оскільки в судовому
засіданні беззаперечно встановлено, що
відповідачка ОСОБА_3 при здійсненні
господарської будівлі в с.
Підзвіринець, не отримала відповідного
дозволу інспекції на такі будівельні
роботи, чим порушила законодавчо
встановлені норми. Факт самовільного
будівництва на земельній ділянці, що
перебуває у приватній власності, не
звільняє ОСОБА_3 від обов'язку отримати
відповідний дозвіл ІДАБК у Львівській
області та повідомлення про часток
будівельних робіт, що передбачено
Законами України "Про архітектурну
діяльність" та "Про регулювання
містобудівної діяльності". Слід також
зазначити, що позов подано спеціальним
органом державної влади, уповноваженим
здійснювати контроль в сфері
архітектурно-будівельної діяльності
на виконання своїх повноважень, в межах
наявної компетенції. Крім того,
позивачу надано право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення фактів порушень вимог
законодавства при здійсненні ним
архітектурно-будівельного контролю.

Оскільки ОСОБА_3 тривалий час
ухиляється від виконання припису про
знесення об'єкта самочинного
будівництва - господарської будівлі в
с. Підзвіринець Городецького району
Львівської області - її слід
зобов'язати виконати такий припис в
примусовому порядку.

Пунктом 4 ст. 94 КАС України встановлено,
що у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідач -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18-19, 69-71, 94, 128, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) виконати
вимоги припису Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області № 12/22-Ф від 30 липня
2013 року, а саме: знести самочинно
збудовану господарську споруду в селі
Підзвіринець Городоцького району
Львівської області.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 10
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений
05.02.2014 року.

Суддя
Потабенко В.А.