Справа № 2а/1326/62/2012
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/56724/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Франківського районного суду міста
Львова від 20 березня 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 серпня 2012
року у справі за позовом прокурора
Франківського району міста Львова до
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради, треті особи:
Львівська міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_2, про скасування розпорядження,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Франківського району міста
Львова звернувся до суду з позовом до
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради про скасування
розпорядження від 25.09.2009 №632 "Про
скасування розпорядження районної
адміністрації від 05.05.2009 №306 "Про
скасування розпорядження Франківської
районної адміністрації від 12.02.1996 №169
"Про розширення квартири АДРЕСА_1".

Позовні вимоги мотивовано
необґрунтованим відхиленням протесту,
принесеного прокурором на
розпорядження від 25.09.2009 №632.
Протиправність розпорядження
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради від 25.09.2009 №632,
у свою чергу, мотивовано
протиправністю розпорядження від
12.02.1996 №169 "Про розширення квартири
АДРЕСА_1" як такого, що прийнято
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради без надання
належної оцінки факту відсутності у
третіх осіб правовстановлюючих
документів на земельну ділянку, на якій
здійснено прибудову до квартири
АДРЕСА_1.

Постановою Франківського районного
суду міста Львова від 20 березня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 серпня 2012 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та направити
справу на новий судовий розгляд до
Львівського окружного
адміністративного суду.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 12.02.1996 Франківською
районною адміністрацією прийнято
розпорядження від 12.02.1996 №169 «Про
розширення квартири АДРЕСА_1».

Зазначене розпорядження прийнято на
виконання повноважень, наданих статтею
50 Закону України "Про місцеві Ради
народних депутатів та місцеве і
регіональне самоврядування", чинного
на момент виникнення спірних
правовідносин, а також Положення про
міжвідомчу комісію при районній
адміністрації міськвиконкому
Львівської міської ради народних
депутатів, затвердженого рішенням
виконкому від 06.04.1995 №141.

Розпорядженням Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 05.05.2009 №306 за результатами розгляду
протесту прокурора Франківського
району міста Львова розпорядження
Франківської районної адміністрації
від 12.02.1996 №169 скасовано.

У наступному, Франківською районною
адміністрацією прийнято розпорядження
від 25.09.2009 №632, яким скасовано
розпорядження Франківської районної
адміністрації від 12.02.1996 №169.

Прокурором Франківського району міста
Львова на розпорядження Франківської
районної адміністрації Львівської
міської ради від 25.09.2009 №632 принесено
протест від 18.08.2010 №834-вих-10, який згідно
з листом голови Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 30.08.2010 №35-1886 відхилено.

У зв'язку з відхиленням протесту,
прокурор Франківського району
Львівської міської ради звернувся до
суду із зазначеним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з правомірності розпорядження
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради від 25.09.2009 №632
як такого, що прийнято на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законами, з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до частин шостої, десятої
статті 59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" виконавчий
комітет сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради в межах своїх повноважень приймає
рішення. Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частин першої, десятої статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування), органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Колегія суддів погоджується із
позицією судів попередніх інстанцій в
частині того, що розпорядження
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради від 12.02.1996 №169 є
актом одноразового застосування,
вичерпує свою дію фактом його
виконання, у зв'язку з чим не може бути
скасоване чи змінене органом місцевого
самоврядування після його виконання.
Так, на підставі вказаного
розпорядження виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів мешканців квартири
АДРЕСА_1, і суб'єкти цих правовідносин
заперечували проти їх зміни чи
припинення.

За вказаних обставин, позиція судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для скасування розпорядження
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради від 05.05.2009 №306
"Про скасування розпорядження
Франківської районної адміністрації
від 12.02.1996 №169 "Про розширення квартири
АДРЕСА_1" як такого, що прийнято поза
межами наданих органу місцевого
самоврядування повноважень є
обґрунтованою.

Так само, колегія суддів погоджується
із висновками судів попередніх
інстанцій в частині відповідності
факту прийняття Франківською районною
адміністрацією Львівською міською
радою розпорядження від 25.09.2009 №632
обсягу повноважень, наданих законом
органу місцевого самоврядування, та
способу їх реалізації. Так,
розпорядження від 05.05.2009 №306, яке
скасовано розпорядженням від 25.09.2009
№632 не потребує вчинення дій для його
виконання, у зв'язку з чим не вичерпує
свою дію фактом виконання, відтак в
подальшому може бути скасоване чи
змінене органом місцевого
самоврядування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вказує на обґрунтованість позиції
судів попередніх інстанцій щодо
правомірності розпорядження
Франківської районної адміністрації
Львівської міської ради від 25.09.2009 №632
"Про скасування розпорядження районної
адміністрації від 05.05.2009 №306 "Про
скасування розпорядження Франківської
районної адміністрації від 12.02.1996 №169
"Про розширення квартири АДРЕСА_1" як
такого, що прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законом, з урахуванням усіх обставин,
що мають значення для прийняття
рішення.

За вказаних обставин, позиція судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову є
обґрунтованою.

Доводи касаційної скарги висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Франківського
районного суду міста Львова від 20
березня 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 серпня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: