Справа № 826/14417/13-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко Д.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Грибан І. О., Губської О. А.

при секретарі:
Тур В. В.

за участю представників позивача
Петрини М. М., Берьозкіної Ю. В.,
представника відповідача Геращенка С.
А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу Київської регіональної митниці
Міндоходів на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 листопада 2013 р. у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Арсенал-Центр" до Київської
регіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
про визнання протиправними і
скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Арсенал-Центр"
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Київської
регіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
про визнання протиправними і
скасування рішень про коригування
митної вартості товарів від 25.07.2013
№100260000/2013/200472/2, стягнення суми надмірно
сплаченого податку на додану вартість
у розмірі 217204,98 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 листопада 2013 р. позовні вимоги
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову, постановити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що
з'явилися, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, на підставі
зовнішньоекономічного договору
поставки №WS-2010 від 01.02.2010 р. з Компанією
"WINSIO HOLDING LIMITED" (Кіпр), специфікації №63
від 25.04.2013 р. до нього та згідно з
інвойсом від 20.06.2013 р. №WS-20062013-1,
позивачем придбано на умовах CIF (порт
Іллічевськ Україна) товар (сталь
оцинкована з полімерним покриттям в
рулонах) відповідного найменування,
характеристики, кількості і ціни, на
загальну вартість 454322 дол.США.

Даний товар подано до митного
оформлення згідно ВМД №100260000/2013/108074 від
24.07.2013 р. та задекларовано його митну
вартість згідно із ст. 58 МК за першим
методом (за ціною договору) у
загальному розмірі 3631395,75 грн. (454322
дол.США).

На підтвердження заявленої митної
вартості товару за ціною договору
декларант подав до митного оформлення:

- зовнішньоекономічний договір
поставки №WS-2010 від 01.02.2010 р. з
доповненнями;

- специфікацію №63 від 25.04.2013 р.;

- інвойс від 20.06.2013 р. №WS-20062013-1;

- коносамент від 26.06.2013 р. №866904954;

- документ, що підтверджує вартість
перевезення товару інвойс MAEU8 від
05.07.2013 р.;

- документ, що підтверджує вартість
страхування (Certificate of Marine Cargo Insurance)
№00 від 30.05.2013 р.;

- копія митної декларації країни
відправлення №122-10-13-00204307 від 27.05.2013 р.

Також, декларантом подано: прейскурант
(прас-лист) виробника товару від 30.04.2013
р.; рахунок про здійснення платежів
третім особам на користь продавця,
рахунок-фактура (інвойс) № від
31.05.2013 р.; висновок про вартісні
характеристики товару ДП
"Держзовінформ" від 17.07.2013 р. №9/332; копію
контракту №SDTCW0412-01 від 25.04.2013 р.,
укладеного між покупцем "WINSIO HOLDING LIMITED" і
продавцем "Daewoo International Corporation"; J-інвойс
№-2 від 31.05.2013 р.; контракт між
покупцем "Daewoo Inter-national Corporation" і
продавцем "Posco coated & tag1 steel co.,Ltd." №POSCOCNC
130425 від 30.04.2013 р. та ін. Крім того, на
запит митниці позивачем були надані й
інші додаткові документи.

За наслідками розглянутих документів
відповідачем скориговано митну
вартість товару та визначено її на
рівні 590194 дол.США, про що прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів від 25.07.2013 р.
№100260000/2013/200472/2.

Як зазначено в гр. 33 цього рішення, його
прийнято у зв'язку з тим, що надані
документи містять неповні відомості та
розбіжності, а саме в наданій копії ВМД
країни відправлення від 27.05.2013 р.
№422-10-13-00204307 зазначено інший номер
інвойсу (№162290), ніж надано до митного
оформлення (№), у зв'язку з чим
неможливо застосувати перший метод
визначення митної вартості.
Відповідачем визначена митна вартість
товарів за методом 2ґ відповідно до ВМД
від 25.06.2013 р. №125130006/2013/17386 та від 24.07.2013 р.
№125130006/2013/174576.

Виходячи з визначеної відповідачем
митної вартості товару позивач подав
до митного оформлення нову ВМД від
26.07.2013 р. №100260000/2013/108303, згідно з якою
проведено митне оформлення товару та
випущено у вільний обіг, а позивачем
сплачено ПДВ на 217204,98 грн. більше ніж
було заявлено вперше.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 51 МК митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу (ч. 1); митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу (ч. 2).

Статтею 57 глави 9 МК встановлено, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну терито-рію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу (ч. 3).

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплено в ст. 58 МК.

Як визначено в ч. 4 ст. 58 МК митною
вартістю товарів, які ввозяться на
митну терито-рію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень ч. 10
цієї статті.

Водночас, як визначено у ч. 5 ст. 58 МК,
ціна, що була фактично сплачена або
підля-гає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Такими документами, згідно ч. 2 цієї
статті, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у ч.ч. 5
і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспор-тування не включені у
вартість товару, а також документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК передбачено, що у
разі якщо документи, зазначені у ч. 2
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Перелік додаткових документів
визначено ч. 3 ст. 53 МК.

Статтею 54 МК встановлено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розра-хунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього мето-ду, визначених
у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Відповідачем у графі 33 рішення про
коригування митної вартості зазначено
про розбіжність в номерах інвойсів:
того, що зазначений у ВМД країни
відправлення від 27.05.2013 р. №122-10-13-00204307
та того, що був долучений позивачем при
митному оформленні.

Крім того, зазначений в експортній
митній декларації інвойс №, як
встановлено судом першої інстанції, є
інвойсом-проформою "Daewoo International Corporation"
від 24.05.2013 р., копію якого позивачу
направлено засобами електронної пошти
на його запит від 26.07.2013 р. і надано
відповідачу (а. с. 67).

Незважаючи на те, що суми, виставлені
продавцем за товар за обома інвойсами
не відрізняються, відповідачем
зроблено висновок щодо того, що
оскільки інвойс - проформа від 24.05.2013
року містить посилання на дату та номер
інвойса від 31.05.2013 року, то відомості
слід вважати недостовірними.

Незважаючи на це, колегія суддів
зауважує, що відповідачем не доведено
відмінність сум обох інвойсів від
митної вартості товару, заявленої
позивачем під час митного оформлення
цього товару, що тим самим виключає
обгрунтованість сумнівів відповідача
щодо відображення при митному
оформленні вартості товару нижчої від
дійсної його вартості.

Натомість, наявна в матеріалах справи
калькуляція складових товару
виробника та інші супутні документи не
дають підстав вважати, що заявлена
позивачем митна вартість товару є
більшою та підлягає коригуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують позиції суду першої
інстанції.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської
регіональної митниці Міндоходів на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 листопада 2013 р. у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Арсенал-Центр" до
Київської регіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в м. Києві про визнання
протиправними і скасування рішень
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 листопада 2013 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І.
О. ГрибанСуддя О. А.
Губська (Повний текст ухвали
виготовлено 28.01.2014 року)

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.