Справа № 364/116/14-а
Суддя: Ткаченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/116/14-а
Провадження № 2-а/364/3/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2014 року, Володарський районний суд
Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

при секретарі Бондаренко Л.
С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в смт Володарка, справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1

до ВДАІ по обслуговуванню
Володарського району Київської
області,

третя особа на стороні відповідача:
інспектор ДПС ВДАІ по обслуговуванню
Володарського району Київської
області Сандуленко Андрій Миколайович,

про скасування постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04 лютого 2014 року, звернувся до
суду з вказаним позовом мотивуючи його
тим, що 26.01.2014 року, він керував
вантажним автомобілем марки «DAF»,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3, та рухався в смт.
Володарка на перехресті вулиць Миру та
Будівельної, Київської області, де був
зупинений інспектором ДПС ВДАІ -
Демченком. На вимогу інспектора ОСОБА_1
надав документи на автомобіль та
посвідчення водія, на його запитання,
яка причина зупинки, інспектор
пояснив, що водій рухався без
ввімкнених денних ходових вогнів.
Інспектор Демченко передав документи в
службовому автомобілі документи
інспектору Сандуленку А.М., який склав
протокол і виніс постанову, якою наклав
на ОСОБА_1 штраф в сумі 425 гривень.

Позивач просить суд скасувати
постанову серії АА2 № 642391 від 26.01.2014
року, по справі про адміністративне
правопорушення від 26.01.2014 року,
винесену інспектором ДПС по
обслуговуванню Володарського району
Київської області Сандуленком Андрієм
Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладення на
нього адміністративного стягнення у
виді штрафу 425 грн. та закрити
провадження по справі.

Позивач в судовому засіданні
підтримав свої вимоги у повному обсязі
та просив адміністративний позов
задоволити.

ВДАІ по обслуговуванню
Володарського району Київської
області направили свого представника
Сандуленка А.М. в судове засідання, який
заперечував проти задоволення позову
та просив відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог.

Ст. 171-2 ч. 1 КАС України, адміністративна
справа з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень у справах про притягнення
до адміністративної відповідальності
вирішується місцевими загальними
судами як адміністративними судами
протягом п'яти днів з дня відкриття
провадження у справі. У виняткових
випадках з урахуванням особливостей
розгляду справи суд ухвалою може
продовжити розгляд справи, але не більш
як на п'ять днів.

Матеріалами справи встановлено, що
26.01.2014 року ОСОБА_1 керував вантажним
автомобілем марки «DAF», державний
номерний знак НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_3, та рухався в смт. Володарка на
перехресті вулиць Миру та Будівельної,
Київської області, де був зупинений
інспектором ДПС ВДАІ - Демченком. На
вимогу інспектора ОСОБА_1 надав
документи на автомобіль та посвідчення
водія, на його запитання, яка причина
зупинки, інспектор пояснив, що водій
ОСОБА_1 рухався без ввімкнених денних
ходових вогнів. Інспектор Демченко
передав документи в службовому
автомобілі інспектору Сандуленку А.М.,
який склав протокол і виніс постанову,
якою наклав на ОСОБА_1 штраф в сумі 425
гривень. Окрім того при складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення інспектор Сандуленко
А.М. не залучив свідків, які б могли
підтвердити факт порушення ПДР, чи
навпаки спростувати.

По суті справи ОСОБА_1 суду пояснив, що
він не погоджується з накладеним на
нього стягненням, про що зробив
відповідний запис у протоколі
адміністративного правопорушення
відносно своєї незгоди. При цьому
вказав, що ПДР не порушував, оскільки
був зупинений в населеному пункті, де
не вимагається ПДР застосовувати
ближнє світло фар.

Так, ст. 251 КУпАП зазначає, що доказами в
справі про адміністративні
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган ( посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами. Як
встановлено судом при складанні
протоколу про адмінстративне
правопорушення інспектором ДПС не було
залучено свідків, які б підтвердили
факт правопорушення чи можливо б
спростували його, не приєднано інших
доказів, які б підтверджували факт
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення вказаного в протоколі
про адміністративне правопорушення.

Отже відсутні будь які докази, які
б підтверджували порушення ОСОБА_1 ПДР
України.

Відповідно до норм ст. 19 Конституції
України де зазначено, що органи
державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України. Згідно ст. 62 Конституції
України вина особи, яка притягається до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь суд вважає, що інспектором
не було дотримано при складанні
адміністративного протоколу
зазначевих вище норм.

Ст. 288 ч. 1 п. 3 КУпАП вказує, що постанову
іншого органу (посадового органу) про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржено - у
вищестоящий орган ( вищестоящій
посадовій особі) або в районний ,
районний у місті , міський чи
міськрайонний суд, у порядку
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями ,
встановленими цим Кодексом.

Матеріали справи вказують, що при
складанні адміністративного протоколу
працівником ВДАІ не було залучено
свідків, не взято до уваги пояснення
ОСОБА_1, не залучалися технічні засоби,
що мають функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, що не дає можливості
суду встановити обґрунтованість його
висновку та встановленню винних дій
ОСОБА_1, а також правильності
накладення адміністративного
стягнення.

Окрім того, ст. 71 ч. 2 КАС України вказує,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльність покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Всупереч
наведеній нормі Закону, ні відповідач
ні третя особа на стороні відповідача
не надали суду доказів, які
стверджували б правомірність їх дій.

Беручи до уваги вище викладене, та
враховуючи, що основним обов'язком
органів ДАІ є не покарання водіїв, а
забезпечення безпеки дорожнього руху,
суд вважає, що винність позивача у
вчиненні правопорушення передбаченого
ст. 122 ч. 2 КУпАП не встановлена.

Суд приймає до уваги, що у
відповідності до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

В даному випадку строк звернення до
адміністративного суду встановлено
Кодексом України про адміністративні
правопорушення.

У відповідності до ст. 289 КУпАП, скаргу
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
строку з поважних причин цей строк за
заявою особи, щодо якої винесено
постанову, може бути поновлено органом
(посадовою особою), правомочним
розглядати скаргу.

Не зважаючи на те, що в даному випадку
строк звернення до адміністративного
суду встановлено Кодексом України про
адміністративні правопорушення,
правила його застосування передбачено
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Таким чином, суд прийшов до
переконання, що вимоги позивача є
законними та обґрунтованими, тому
позов підлягає задоволення виходячи з
наведеного вище.

Стаття 171-2 КАС України зазначає, що
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 11, 17, 19, 99, 158-163, 167,
171-2, Кодексу Адміністративного
Судочинства України , ст. 288 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора
ДПС ВДАІ по обслуговуванню
Володарського району Київської
області Сандуленка Андрія
Миколайовича, по складанню протоколу
про адміністративне правопорушення
серії АГ2 № 147711, за ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Скасувати постанову серії АА2 № 642391 по
справі про адміністративне
правопорушення від 26 січня 2014 року,
винесену інспектором ДПС ВДАІ по
обслуговуванню Володарського району
Київської області Сандуленком Андрієм
Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладення на
нього адміністративного стягнення у
виді штрафу в сумі 425 грн.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя:
О. В. Ткаченко