Справа № 872/16868/13
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"30" січня 2014 р.
Дніпропетровськсправа № 2а-19417/11 Номер
провадження 6-а/404/63/13 Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді: Мартиненка О.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді Кіровоградської області

на ухвалу Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 11 листопада 2013 року у
справі №2-а-19417/11 (номер провадження
6-а/404/63/13) за поданням головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Борисенко Л.П.
про зміну способу і порядку виконання
постанови Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 22.11.2011 року у справі
№2-а-19417/11 за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді Кіровоградської області
про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Постановою Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 22.11.2011 року, залишеною
без змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.11.2012р., позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково: визнано дії
управління Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді Кіровоградської області
щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
щомісячної соціальної допомоги у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком -
протиправними; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді Кіровоградської області
провести перерахунок та виплату
підвищення пенсії ОСОБА_2 в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком як це
передбачено ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 14
квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період; в позовних
вимогах про зобов'язання відповідача
провести перерахунок та виплату
підвищення пенсії за період з 23.07.2011
року по 31.12.2011 року - відмовлено.

Постановою Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Борисенко Л.П. від 22.10.2013 року
відкрито виконавче провадження та
надано строк для добровільного
виконання рішення суду - до 28.10.2013р.

30.10.2013р. за вих. №8758/08.21 управління
Пенсійного фонду України у
м.Кіровограді Кіровоградської області
повідомило відділу примусового
виконання рішень управління держаної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області, що рішення Кіровоського
районного м.Кіровограда по виконавчому
листу №2-а-19417/11 виданого 17.10.2013 року в
частині перерахунку пенсії виконано у
повному обсязі.

Щодо виконання рішення в частині
виплати, управління посилається на
неможливість виконання рішення суду в
цій частині, у зв'язку з відсутністю
коштів з відповідним призначенням.

05.11.2013р. відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області звернувся до суду з поданням
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення.

Ухвалою Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 11 листопада 2013 року
подання відділу примусового виконання
рішень управління держаної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області про заміну
порядку та способу виконання судового
рішення задоволено: змінено спосіб та
порядок виконання рішення суду, на
підставі якого видано виконавчий лист
№2а-19417/11 від 17.10.2013 р. Кіровського
районного суду м.Кіровограда про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м.Кіровограді провести
перерахунок та виплату підвищення
пенсії ОСОБА_2 в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, як це передбачено ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з 14 квітня 2011 року по 22
липня 2011 року, з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період шляхом
стягнення з УПФУэ в м.Кіровограді на
користь ОСОБА_2 коштів в сумі 587 грн. 78
коп.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, управління Пенсійного фонду
України у м.Кіровограді
Кіровоградської області подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин
справи, просить скасувати ухвалу та
прийняти нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні подання.

У судове засідання, сторони, які
належним чином повідомленні про час та
місце розгляду справи, не з'явились, у
зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювався.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Згідно зі статтею 48 Бюджетного кодексу
України розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють платежі тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами. Зобов'язання, взяті
учасником бюджетного процесу без
відповідних бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України (рішенням
про місцевий бюджет), не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
бюджету на покриття таких зобов'язань
не здійснюються.

Отже, саме від бюджетних призначень на
відповідний рік цілком залежить
виконання рішень судів, за якими
боржником виступає орган державної
влади. Відсутність належних бюджетних
асигнувань або коштів та відсутність
відповідних процедур, які б дозволяли
забезпечити фінансування одразу ж, як
тільки постала проблема відповідних
виплат, призводить до невиконання або
тривалого виконання судових рішень.

Із контексту рішення суду чітко
встановлюється необхідність
зобов'язання боржника особисто вчинити
певні дії, а вчинення визначених дій не
може бути проведено без участі
боржника, тому державний виконавець не
може організувати виконання
самостійно у відповідності до
повноважень, наданих йому законом.

З огляду на вищевказане, до боржника
неможливо застосувати передбачені
Законом штрафні санкції та направити
подання про притягнення винних осіб до
кримінальної відповідальності за
умисне невиконання рішення суду через
те, що у діях боржника або його
посадових осіб відсутній прямий умисел
або невиконання вимог виконавчого
документу без поважних причин,
оскільки коштів на виконання боржником
рішень суду зазначеної категорії
Законом України «Про Державний Бюджет
України на 2013 рік» або бюджетними
програмами не передбачено. Таким чином
зазначені обставини унеможливлюють
виконання рішення суду в цілому.

Так, з 1 січня 2013 року набрав чинності
Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» № 4901-VІ,
який встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Оскільки відповідачем здійснено
перерахунок спірної компенсації, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції про
можливість заміни способу виконання
судового рішення

З огляду на викладені обставини,
оскаржена ухвала суду першої інстанції
є законною та обґрунтованою, у зв'язку з
чим підстави для її скасування або
зміни - відсутні.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200,
ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді Кіровоградської області
залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 11 листопада 2013 року у
справі №2-а-19417/11(номер провадження
6-а/404/63/13) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов