Справа № 0301/1270/12; 2а/0301/30/12
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року Справа № 97969/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання
Саламахи О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області на постанову
Володимир-Волинського районного суду
Волинської області від 19 квітня 2012 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області про визнання
нечинним рішення та зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2012 року позивач - ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області, в якому просить
визнати протиправним і скасувати
рішення №2 від 24.01.2012 року комісії з
розгляду питань пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсії управління Пенсійного
фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області про припинення
виплати їй пенсії за вислугу років;
зобов'язати відповідача продовжити їй
виплату пенсії за вислугу років
починаючи з 01.02.2012 року, тобто з часу
припинення виплати.

Постановою Володимир-Волинського
районного суду Волинської області від
19 квітня 2012 року позов задоволено.

Визнано протиправним рішення № 2 від 24
січня 2012 року комісії з питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсії
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області щодо припинення
ОСОБА_1 виплати пенсії за вислугою
років на підставі п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області поновити ОСОБА_1 з 1
лютого 2012 року виплату пенсії за
вислугою років на підставі п. «е» ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що ліцензіями,
підтверджено, що видами діяльності
ТзОВ «Салюс ЛТД» є роздрібна торгівля
лікарськими засобами, а тому дана
обставина дає можливість зарахувати
позивачу роботу на посаді завідуючої
аптечним пунктом аптеки ТзОВ «Салюс
ЛТД» з 01.03.2001 року по 05.05.2010 року до
стажу, що дає право на призначення
пенсії за вислугою років. Відсутність
ТзОВ «Салюс ЛТД» в Переліку закладів
охорони здоров'я, затвердженим наказом
Міністерства охорони здоров'я від
28.10.2002 року № 385 та відсутність у нього
акредитаційних сертифікатів не є
перешкодою для зарахування до
спеціального стажу позивачу періоду
роботи у ньому до стажу роботи, який дає
право на пенсію на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
фактом здійснення діяльності аптечним
закладом є відповідний дозвіл на право
провадження діяльності - ліцензія, а
проведення акредитації аптечних
закладів є добровільним заходом,
оскільки факт отримання ліцензії
свідчить про наявність мінімального
рівня акредитації.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, управління Пенсійного фонду
України в м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області оскаржило її,
подавши апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Володимир-Волинського районного суду
Волинської області від 19 квітня 2012 року
та відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що у разі, якщо
назва фармацевтичного закладу
(незалежно від його форми власності), що
зазначена в трудовій книжці (ліцензії
на здійснення підприємницької
діяльності) не відповідає Переліку
закладів охорони здоров'я,
затвердженим наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 28.10.2002 року
№ 385, акредитаційний сертифікат є
обов'язковим документом для визначення
права на пенсію за вислугу років,
оскільки відповідно до наданого
сертифікату визначається назва
фармацевтичного (аптечного) закладу.

По матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1
встановлено, що періоди її роботи на
посаді: завідуючої аптечним пунктом
ТзОВ «Салюс ЛТД» з 01.03.2001 року по 05.05.2010
року не повинен включатись до
спеціального стажу роботи, який дає
право на призначення пенсії за вислугу
років працівникам охорони здоров'я,
оскільки назва цих фармацевтичних
закладів не відповідає Переліку і
акредитаційний сертифікат у ТзОВ
«Салюс ЛТД» відсутній.

Таким чином, апелянт вважає, що ОСОБА_1
правовомірно з 01.02.2012 року припинено
виплату пенсії за вислугу років згідно
пункту «е» статті 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» із-за
відсутності необхідного 25-річного
спеціального стажу, оскільки її
спеціальний стаж роботи на посадах та у
закладах охорони здоров'я, які дають
право на пенсію за вислугу років
складає 16 років 05 місяців 5 днів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що з 28.03.2011 року
ОСОБА_1 перебувала на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському
Волинської області і отримувала пенсію
за вислугою років, як працівник
закладів охорони здоров'я, відповідно
до вимог п. «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». При
призначенні пенсії до стажу роботи,
який дає право на призначення пенсії за
вислугу років зараховано періоди
роботи на посаді фармацевта аптеки № 48
з 01.08.1985 року по 18.09.1991 року, завідуючої
апетки № 71 м.
Володимира-Волинського з 18.09.1991 року по
28.02.2001 року, завідуючої аптечним
пунктом ТзОВ «Салюс ЛТД» м.
Володимира-Волинського з 01.03.2001 року по
15.04.2010 року, завідуючої аптечним
пунктом №1 КП «Турійської ЦРА № 10» з
06.05.2010 року по 11.03.2011 року. При цьому,
стаж роботи, який давав право на
призначення пенсії за вислугою років
працівникам охорони здоров'я складав 25
років 7 місяців 09 днів.

Комісією з розгляду питань, пов'язаних
з призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій управління Пенсійного
фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області повторно проведено
перевірку пенсійної справи щодо
правомірності призначення пенсії
ОСОБА_1, відповідно до зауважень
вказаних у листі Головного управління
Пенсійного Фонду України у Волинській
області від 21.12.2011 року № 6884/02-42, згідно
якого в порядку контролю пенсійна
справа ОСОБА_1 була перевірена
спеціалістами Головного управління
Пенсійного Фонду України у Волинській
області.

Рішенням комісії з розгляду питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області №2 від 24.01.2012 року
припинено ОСОБА_1 виплату пенсії за
вислугою років з 01.02.2012 року, оскільки
епізод її роботи на посаді завідуючої
аптечним пунктом аптеки ТзОВ «Салюс
ЛТД» з 01.03.2001 року по 05.05.2010 року не може
включатися до спеціального стажу
роботи, який дає право на призначення
пенсії за вислугою років.

Відповідно до п. «е» ст. 50 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту населення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 років до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Відповідно до ст. 16 Основ законодавства
України про охорону здоров'я заклади
охорони здоров'я створюються
підприємствами, установами та
організаціями з різними формами
власності, а також приватними особами
при наявності необхідної
матеріально-технічної бази і
кваліфікованих фахівців. Порядок і
умови створення закладів охорони
здоров'я, державної реєстрації та
акредитації цих закладів, а також
порядок ліцензування медичної
практики, виробництва лікарських
засобів, оптової, роздрібної торгівлі
лікарськими засобами визначаються
актами законодавства України.

Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року №909 (із наступними змінами), згідно
із яким до спеціального стажу, який дає
право на пенсію за вислугу років,
зараховуються періоди роботи на
посадах провізорів, фармацевтів
(незалежно від найменування посад),
лаборантів в аптеках, аптечних кіосках,
аптечних магазинах,
контрольно-аналітичних лабораторіях.
При цьому, згідно із приміткою 2
Переліку, робота за спеціальністю в
закладах, установах і на посадах,
передбачених цим Переліком, дає право
на пенсію незалежно від форми
власності та відомчої
підпорядкованості закладів і установ.

При цьому, відповідно до п. 1 Порядку
державної акредитації закладу охорони
здоров'я, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15 липня
1997 року №765 (із внесеними змінами),
державна акредитація закладу охорони
здоров'я - це офіційне визнання статусу
закладу охорони здоров'я, наявності в
ньому умов для надання певного рівня
медико-санітарної допомоги,
підтвердження його відповідності
встановленим критеріям та гарантії
високої якості професійної діяльності.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку
акредитації підлягають незалежно від
форми власності усі заклади охорони
здоров'я.

Таким чином, аптека офіційно набуває
статусу закладу охорони здоров'я на
підставі державної акредитації.

Таким чином, до стажу роботи, який дає
право на пенсію за вислугу років,
зараховується, зокрема, робота на
посадах фармацевтів (незалежно від
найменування посад) у аптеках, які
офіційно набули статусу закладу
охорони здоров'я на підставі державної
акредитації.

Встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.03.2001
року по 15.04.2010 року працювала на посаді
завідуючої аптечним пунктом аптеки
ТзОВ «Салюс ЛТД» м.
Володимира-Волинського.

У свою чергу ТзОВ «Салюс ЛТД»
здійснювало роздрібну торгівлю
лікарськими засобами, підприємницьку
діяльність, що підтверджується копіями
відповідних ліцензій.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні докази, що підтверджують
проходження державної акредитації
аптеки ТзОВ «Салюс ЛТД», а також не
вказано в Переліку закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років.

Таким чином, аптека ТзОВ «Салюс ЛТД» не
має офіційного визнання статусу
закладу охорони здоров'я. Отже, робота в
цьому закладі не може бути зарахована
до спеціального стажу, який дає право
на пенсію за вислугу років.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
вважає помилковим твердження суду
першої інстанції про те, що відсутність
акредитації може бути підставою для
призначення позивачці пенсії за
вислугу років, а також те, що
організаційно-правова форма суб`єкта
господарювання не впливає на
можливість призначення пенсії та не є
підставою для відмови у її призначенні.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 17 вересня 2013 року у справі № 21-241а13.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що комісія з розгляду питань пов'язаних
з призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсії управління Пенсійного
фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області при винесенні
рішення №2 від 24.01.2012 року про
припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за
вислугу років діяла на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений законами України, у
зв'язку з чим не підлягають задоволенню
позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області про визнання
нечинним рішення та зобов'язання
вчинити дії.

Отже, оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до ст. 202 КАС
України є підставою для скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1
ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області задовольнити.

Постанову Володимир-Волинського
районного суду Волинської області від
19 квітня 2012 року у справі №0301/1270/2012
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимирі-Волинському та
Володимир-Волинському районі
Волинської області про визнання
нечинним рішення та зобов'язання
вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 05.02.2014 року.