Справа № 2а/1570/32/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року м.
Київ К/9991/76737/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Рибченка А.О.

Федорова М.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі міста Одеси на ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 22.09.2011 року та постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
22.02.2011 року по справі № 2-а-1570/32/2011 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрфосфати» до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі міста Одеси про
скасування податкових
повідомлень-рішень та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрфосфати»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси про скасування з дати прийняття
податкових повідомлень-рішень №/0
від 01 грудня 2010 року та №/1 від 27
грудня 2010 року, зобов'язання виконати
вимоги щодо оформлення та підписання
обхідного листа.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 22.02.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
окружного адміністративного суду від
22.02.2011 року у даній справі позов
задоволено. Скасовані податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси №000922310/0
від 01 грудня 2010 року, №/1 від 27
грудня 2010 року в частині визначення
податкових зобов'язань з податку на
прибуток приватних підприємств в
розмірі 968152,00 грн. та штрафних
санкцій в розмірі 134853,40 грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі наданої
платником податку заяви про зняття з
обліку у зв'язку з ліквідацією
підприємства, співробітниками
податкової служби проведена
позапланова виїзна перевірки ТОВ
«Укрфосфати» з питань дотримання вимог
податкового законодавства, за
результатами якої встановлено
порушення пп.4.1.6 п.4.1 ст. 4, п.5.1, п.п.5.2.1,
п.п.5.2.6, п.п.5.2.7 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3, п.п.5.6.1 п.5.6,
п.п.5.7.1 п.5.7 ст.5 Закону України від 28.12.1994
року № 334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» (далі - Закон №
334/94-ВР), в результаті чого встановлено
заниження податку на прибуток на
загальну суму 969842,00 грн.

На підставі вищевказаних висновків
перевірки та процедури
адміністративного оскарження ДПІ у
Приморському районі м. Одеси прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення,
якими визначено податкове зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 968861,00
грн. та штрафні санкції в розмірі 135135,00
грн.

Задовольняючи позов частково, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп.1.22.1 п.1.22, п.1.25 ч.3 ст. 1
Закону № 334/94-ВР безповоротна фінансова
допомога - це сума заборгованості
платника податку перед іншою юридичною
чи фізичною особою, що залишилася
нестягнутою після закінчення строку
позовної давності. Безнадійна
заборгованість - заборгованість по
зобов'язаннях, за якою минув строк
позовної давності.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
стосовно неправомірного визначення
податкового зобов'язання з податку на
прибуток ТОВ «Укрфосфати» у зв'язку із
зменшенням статутного фонду, оскільки
позовна давність по заборгованості по
сплаті компенсації сплине лише 29
квітня 2011 року, і тому вона не є
безповоротною фінансовою допомогою.

Крім того, відповідно до п.5.1 ст. 5 Закону
№ 334/94-ВР валові витрати виробництва та
обігу - це сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

За змістом пп.5.2.1 п.5.2 вказаної статті
Закону до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно з п.16.4 ст. 16 Закону № 334/94-ВР
податок за звітний період сплачується
його платником до відповідного бюджету
у строк, визначений законом для
квартального податкового періоду.
Платники податку у строки, визначені
законом, подають до податкового органу
податкову декларацію про прибуток за
звітний період, розраховану
наростаючим підсумком з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування минулих податкових
періодів у разі його наявності
відповідно до п.6.1 ст. 6 цього Закону. При
цьому за звітні квартал, півріччя та
три квартали платники податку подають
спрощену декларацію, а за результатами
звітного року - повну. Форми декларацій
з цього податку встановлюються
центральним податковим органом за
узгодженням з комітетом Верховної Ради
України, що відповідає за проведення
податкової політики.

З наведеного випливає, що показники
податкової декларації з податку на
прибуток за рік повинні включати дані
податкового обліку минулих податкових
періодів, а отже підлягали перевірці
податковим органом у повному обсязі.

Відповідно до п.п.5.2.7 п.5.2 ст. 5 Закону №
334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми витрат, не враховані у
минулих податкових періодах у зв'язку з
допущенням помилок та виявлених у
звітному податковому періоді у
розрахунку податкового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи,
витрати ТОВ «Укрфосфати» виникли в
першому кварталі 2007 року та
складаються з витрат по заробітній
платі. Вказані витрати були понесені
товариством в першому кварталі 2007 року,
але помилково не були відображені в
податковій декларації відповідного
звітного періоду, а були відображені у
повній (річній) декларації за 2007 рік, що
підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, ТОВ «Укрфосфати» було
правомірно віднесено до валових витрат
у 2007 році витрати, помилково не
враховані у декларації за перший
квартал 2007 року.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі міста Одеси відхилити.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.09.2011 року
та постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 22.02.2011 року
по справі № 2-а-1570/32/2011 залишити без
змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписРибченко А.О. підписФедоров М.О.