Справа № 2а-8396/10/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
У Х В А Л А

20 січня 2014 року
справа № 2а-8396/10/1370

16 год. 47 хв.
зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний
суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Гулика А.Г.,

судді Гавдика З.В.,

судді Карп'як О.О.,

секретар судового засідання Павлишин
Ю.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Тістечка
Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
заявою ОСОБА_3 до Державної митної
служби України, Львівської митниці
Міндоходів про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в
якій з урахуванням доповнень до заяви,
просить суд стягнути з Львівської
митниці Міндоходів середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 28.12.2010р. по
29.05.2013р. в сумі 130659грн. 20 коп.

Ухвалою суд, відповдіно до ст. 55 КАС
України допустив заміну відповідача у
справі Львівської митниці його
правонаступником - Львівської митниці
Міндоходів.

Заява мотивована тим, що постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 27.12.2010р.
позивача поновлено на посаді
начальника відділу митного оформлення
№3 Львівської митниці. Вказана
постанова виконана відповідачем із
запізненням, а саме лише 30.05.2013р.
наказом Державної митної служби
України №828-к «По особовому складу
митних органів» ОСОБА_3 поновлено на
посаді з 22.08.2010р. Позивач зазначає, що
йому не виплачено середній заробіток
за час вимушеного прогулу за період з
28.12.2010р. по 29.05.2013р., який утворився у
зв'язку з невиконанням відповідачем
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 27.12.2010р. у
справі №2а-8396/10/1370.

Відповідач подав до суду заперечення
на заяву позивача, в якій просив суд
відмовити позивачу у стягненні з
Львівської митниці Міндоходів
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. Свої заперечення мотивує тим,
що позивачем у заяві про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу не вказано ознак
протиправності бездіяльності
Львівської митниці по виконанню
постанови суду. Крім того, зазначає, що
позивачем пропущено 10-денний строк,
встановлений ч.9 ст.267 КАС України, для
подання заяви.

Представник позивача у судовому
засіданні заяву про стягнення з
відповідача середнього заробітку за
час вимушеного прогулу підтримав з
підстав, висловлених у заяві. Просив
суд заяву задовольнити.

Представник відповідачів у судовому
засіданні проти задоволення заяви
заперечив з підстав, висловлених у
письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши клопотання
представника позивача про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, суд дійшов висновку, що
вказана заява підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27.12.2010р.,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11.04.2011р. та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
14.06.2011р., задоволено позов ОСОБА_3 до
Державної митної служби України,
Львівської митниці про скасування
наказів, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, вирішено визнати
протиправними та скасувати наказ
Державної митної служби України №1596-к
від 21.08.2010 року "По особовому складу
митних органів"та наказ Львівської
митниці № 803-к від 21.08.2010 року "Про
оголошення наказу Державної митної
служби України"в частині припинення
перебування на державній службі в
митних органах ОСОБА_3 начальника
відділу митного оформлення № 3
Львівської митниці; поновити ОСОБА_3 на
посаді начальника відділу митного
оформлення № 3 Львівської митниці.
Постанову суду в частині поновлення
ОСОБА_3 на посаді начальника відділу
митного оформлення № 3 Львівської
митниці (місцезнаходження: 79000 м. Львів,
вул. Костюшка, 1) звернути до негайного
виконання; стягнути з Львівської
митниці (місцезнаходження: 79000 м. Львів,
вул. Костюшка, 1) на користь ОСОБА_3
заробітну плату за час вимушеного
прогулу з 22.08.2010 року по 27.12.2010 року в
розмірі 19555 грн. 90 коп.

Суд встановив, що постанова
Львівського окружного
адміністративного суду від 27.12.2010р. в
частині поновлення ОСОБА_3 на посаді
виконана відповідачем 30.05.2013р., а саме
наказом Державної митної служби
України №828-к «По особовому складу
митних органів» ОСОБА_3 поновлено на
посаді з 22.08.2010р. та виплачено середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 22.08.2010р. по 27.12.2010р. в розмірі
14935 грн. 55 коп.

Суд при вирішенні спору по суті виходив
з такого.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Згідно ст.255 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Умисне невиконання службовою особою
вироку, рішення, ухвали, постанови суду,
що набрали законної сили, або
перешкоджання їх виконанню, являється
ознакою складу злочину передбаченого
ст.382 Кримінального кодексу України як
невиконання судового рішення.

Судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
відповідно до ч.2 ст.257 КАС України є
підставою для його виконання.

За кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, відповідно
до ч.1 ст. 258 КАС України видається один
виконавчий лист.

Суд встановив, що наказом Державної
митної служби України 30.05.2013р. №828-к «По
особовому складу митних органів» на
виконання допущеної до негайного
виконання постанови Львівського
окружного адміністративного суду від
27.12.2010р., позивача поновлено на посаді
начальника відділу митного оформлення
№3 Львівської митниці.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип
верховенства права суд застосовує з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини, яка
відповідно до вимог ст. 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" є джерелом права в
Україні. Неможливість особою домогтися
виконання судового рішення, винесеного
на її користь, становить втручання у
право на мирне володіння майном, що
викладене у першому реченні пункту
першого статті 1 Протоколу № 1 до
Конвенції про захист прав людини і
основних свобод. У рішенні
Європейського суду з прав людини від 29
червня 2004 року (справа "Жовнер проти
України").

Суд відзначив, що право на судовий
розгляд, гарантоване статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основних свобод, також захищає і
виконання остаточних та обов'язкових
судових рішень, які у країні, яка
поважає верховенство права, не можуть
залишатися невиконаними, завдаючи
шкоди одній із сторін.

Оплата вимушеного прогулу при затримці
виконання рішення про поновлення на
роботі працівника здійснюється
згідноз ст. 236 Кодексу законів про працю
України, у якій визначено, що у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки.

Суд не бере до уваги доводи Львівської
митниці Міндоходів щодо пропуску
позивачем строку звернення до суду,
встановленого ч.9 ст.267 КАС України,
оскільки оплата вимушеного прогулу при
затримці виконання рішення про
поновлення на роботі працівника
здійснюється згідно із ст. 236 Кодексу
Законів про працю України, а жодних
вимог про визнання протиправними
рішень, дій чи бездіяльності вчинених
суб'єктами владних повноважень -
відповідачами, що є підставою
розглядати такі в порядку ст. 267 КАС
України, позивач не заявляв. Крім того,
позивач як на підставу своїх вимог
посилається саме на ст. 236 Кодексу
Законів про працю України.

Згідно з розрахунком Львівської
митниці середньоденний заробіток
ОСОБА_3 становить 214,9 грн. Суд встановив,
що тривалість вимушеного прогулу
ОСОБА_3, зумовленого невиконанням
постанови Львівського окружного
адміністративного суду, становить 608
днів (з 28.12.2010р. по 29.05.2013р.), а всього на
користь позивача підлягає до виплати
середній заробіток в сумі 130 659 грн. 20
коп. із врахуванням сум податків та
інших податкових платежів, що
підтверджується розрахунком
Львівської Митниці Міндоходів.

В судовому засіданні сторонами
визнано, що позивачу за спірний період
відповідачами жодних виплат не
проводилось.

Таким чином, із врахуванням
встановлених обставин, суд дійшов
висновку, що розмір середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
який підлягає виплаті ОСОБА_3 становить
130 659,20 грн. із вирахуванням сум
податків та обов'язкових платежів
відповідно до чинного законодавства.

Виходячи із заявлених вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, враховуючи викладене вище, суд
дійшов висновку, що заява позивача
підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-162,
165 Кодексу адміністративного
судочинства України, ст. 236 Кодексу
Законів про працю України суд, -

УХВАЛИВ :

1. Заяву ОСОБА_3 задовольнити повністю.

2.Стягнути з Львівської митниці
Міндоходів на користь ОСОБА_3 середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 28.12.2010р. по 29.05.2013р. в розмірі 130
659 (сто тридцять тисяч шістсот п'ятдесят
дев'ять) грн. 20 (двадцять) коп. із
вирахуванням сум податків та
обов'язкових платежів відповідно до
чинного законодавства.

3.Судові витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
апеляційна скарга подається протягом 5
днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду
складений і підписаний 25 січня 2014 року.

Головуючий суддя
А.Г. Гулик

Суддя
З.В. Гавдик

Суддя
О.О. Карп'як