Справа № 2а-3255/12/1370
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.
№
9104/125896/12 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судових засідань:
Волошин М.М.

представника позивача - Кунащук І.В.

представника відповідача - Мельника
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Закритого акціонерного
товариства «Бізнес-центр «Підзамче» до
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

17 квітня 2012 року позивач - ЗАТ
«Бізнес-центр «Підзамче»
(правонаступником якого є Приватне
акціонерне товариство «Бізнес-центр
«Підзамче») звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідача - ДПІ у Личаківському
районі м. Львова в якому просив
скасувати податкове
повідомлення-рішення № /27803/10/15-1
від 30.11.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що ним правомірно
враховано збитки 2010 року у складі
валових витрат ІІ кварталу 2011 року,
оскільки згідно зі ст. 6 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» який був чинним до 01.04.2011
року, якщо об'єкт оподаткування
платника податків за результатами
податкового року має від'ємне значення
об'єкта оподаткування, сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до складу валових витрат першого
календарного кварталу наступного
податкового року. Відповідно до статті
22 даного Закону, у 2010 році у складі
валових витрат платника податку
враховується 20 % суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування з
податку на прибуток, яке утворилося
станом на 01.01.2010 року. У 2011 році сума
від'ємного значення, яка відповідно до
абзацу першого цього пункту не була
врахована у складі валових витрат, та
від'ємне значення об'єкта
оподаткування, яке виникло у 2010 році,
підлягають включенню до складу валових
витрат у порядку, встановленому ст. 6
цього Закону, без обмежень,
встановлених цим пунктом. На підставі
пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ
Податкового кодексу України, від'ємне
значення яке виникло у позивача за
підсумками І кв. 2011 року, було включено
до валових витрат ІІ календарного
кварталу 2011 року. При цьому, як вказує
позивач, розділ 3 Податкового кодексу
України не містить прямої норми, що
забороняє враховувати у другому
кварталі 2011 року від'ємне значення
об'єкта оподаткування отримане у
попередньому звітному (податковому)
періоді.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 19.06.2012 року
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Личаківському районі м. Львова №
/27803/10/15-1 від 30.11.2011 року.

Із цією постановою суду першої
інстанції не погодився відповідача та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає, що постанова суду прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи та з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, а тому просить її скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянти посилаються на те, що дослівне
тлумачення положень п. 3 підрозділу 4
Розділу ХХ Перехідних положень
Податкового кодексу України дають
підстави вважати, що до складу валових
витрат другого кварталу 2011 року
включається виключно від'ємне значення
об'єкту оподаткування отримане
суб'єктом господарювання за
результатами здійснення господарської
діяльності за перший квартал 2011 року,
без врахування від'ємного значення, що
увійшло до складу валових витрат
першого кварталу 2011 року з 2010 року.

Представник відповідача у судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав
та просить її задовольнити.

Представник позивача апеляційну
скаргу заперечив та просить залишити
її без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, пояснення
представників сторін, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволеною бути не
може.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
07.11.2011 року старшим державним
податковим інспектором ВАПнП ДПІ у
Личаківському районі м. Львова Возною
Н.І. проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
прибуток ТзОВ «БЦ «Підзамче» за
звітний період ІІ квартал 2011 року, за
результатами якої складено акт №
14/668/15-1 від 07.11.2011 року (а.с. 7).

Відповідно до висновків даного акта,
податковим органом під час проведення
перевірки встановлено порушення
товариством п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ
Перехідних положень Податкового
кодексу України, а саме невірно
визначено об'єкт оподаткування з
податку на прибуток підприємств за ІІ
квартал 2011 року, оскільки до витрат
включено від'ємне значення об'єкта
оподаткування 2010 року в сумі 11230842 грн.

На підставі цього акта перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення форми «П» №
/27803/10/15-1 від 30.11.2011 року, яким
зменшено позивачу суму від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток за 2 кв. 2011 року у
розмірі 11230842 грн (а.с. 6).

Не погодившись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням позивач
оскаржував його у адміністративному
порядку до ДПА у Львівській області та
ДПА України, однак рішеннями №
781/10/25-005/52 від 12.01.2012 року та № 5443/6/10-2415
від 27.03.2012 року скарги залишені без
задоволення, а податкове
повідомлення-рішення без змін.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити,
оскільки чинним на момент виникнення
спірних правовідносин податковим
законодавством, передбачено, що у разі
наявності від'ємного значення об'єкту
оподаткування у І кварталі 2011 року,
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до складу витрат у
ІІ кварталі 2011 року. Обмеження витрат,
що мають бути враховані у складі
валових витрат ІІ кварталу 2011 року,
пункт 3 підрозділу 4 розділу ХХ
Перехідних положень Податкового
кодексу України не містить. Таким
чином, суд першої інстанції дійшов
висновку, що в діях позивача відсутні
порушення норм п. 3 підрозділу 4 розділу
ХХ Перехідних положень Податкового
кодексу України, а тому оскаржене
податкове повідомлення-рішення є
протиправним та підлягає скасуванню.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

Відповідно до підрозділу 4 розділу XX
«Перехідні положення» ПКУ
застосування розділу III «Податок на
прибуток підприємств» починається з 1
квітня 2011 року.

Абзац другий пункту 3 підрозділу 4
розділу XX «Перехідні положення»
Податкового кодексу України
передбачає право платника податку на
прибуток відобразити у складі витрат
другого кварталу 2011 року суму
від'ємного значення, що є результатом
розрахунку об'єкта оподаткування за
підсумками першого кварталу 2011 року.

Водночас розрахунок об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року здійснювався на підставі чинних
до 1 квітня 2011 року норм Закону України
від 28.12.94 N 334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств».

Пунктом 6.1 статті 6 вказаного Закону
було визначено, що якщо об'єкт
оподаткування платника податку з числа
резидентів за результатами
податкового року має від'ємне значення
об'єкта оподаткування (з урахуванням
суми амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

У 2010 році зазначена норма
застосовувалася з урахуванням пункту
22.4 статті 22 Закону.

Особливості, встановлені пунктом 22.4
статті 22 Закону N 334/94-ВР, полягали в
обмеженні врахування у складі валових
витрат у порядку статті 6 Закону сум
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток,
яке утворилося станом на 1 січня 2010
року. До складу валових витрат платника
податку на прибуток за перший квартал
2010 року підлягало включенню лише 20
відсотків від'ємного значення, що
утворилося станом на 1 січня 2010 року.

Отже, розрахунок об'єкта оподаткування
за перший квартал 2011 року повинен був
здійснюватися з урахуванням у складі
валових витрат цього податкового
періоду всіх сум від'ємного значення,
що утворилися станом на 1 січня 2010 року,
а також протягом 2010 року.

Із матеріалів справи вбачається, що
08.11.2011 року позивачем було подано
податкову декларацію з податку на
прибуток підприємства за ІІ квартал 2011
року, у якій в рядку 06.6 «Від'ємне
значення об'єкта оподаткування
попереднього звітного (податкового)
періоду (від'ємне значення рядка 07
Податкової декларації за попередній
звітний (податковий) період або
від'ємне значення об'єкта
оподаткування за І квартал 2011 року»
зазначено 19762081 грн.

У дану суму ввійшли від'ємні значення
об'єкта оподаткування попереднього І
кварталу 2011 року в розмірі 19762081 грн
(уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за І
квартал 2011 року).

При цьому, сума 11230842 грн на яку було
уточнено рядок 05.2 декларації з податку
на прибуток за І квартал 2011 року, є
сумою самостійно виявленої помилки за
результатами господарської діяльності
2010 року.

У зв'язку з виправленням самостійно
виявлених помилок за І квартал 2011 року
від 12.05.2011 року рядок 05.2 Декларації з
податку на прибуток підприємства за І
квартал 2011 року від 10.05.2011 року
становить 11230842 грн.

Правомірність формування позивачем
від'ємного значення, не заперечується
відповідачем, оскільки у акті
перевірки, запереченні на позовну
заяву та апеляційній скарзі відсутні
посилання на порушення позивачем
податкового законодавства під час
визначення валових витрат.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зазначає, що правомірність формування
позивачем валових витрат вже було
предметом перевірки податкового
органу, результати якої оформлені
актом № 791/23-2/32408191 від 21.12.2011 року, під
час якої податковий орган дійшов
висновку про зменшення валових витрат
на суму 17960400 грн. На підставі цього акта
перевірки, ДПІ у Личаківському районі
м. Львова винесено податкове
повідомлення-рішення від 04.01.2012 року №
/189, яким зменшено від'ємне
значення за 2-3 кв. 2011 року на суму 17960400
грн.

Проте, вказане податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Личаківському районі м. Львова визнане
протиправним та скасоване постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 17.07.2012 року
по справі № 2а-3836/12/1370, яка залишена без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.03.2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої ці обставини встановлені.

Порядок урахування від'ємного значення
об'єкта оподаткування в результатах
наступних податкових періодів з 01.04.2011
встановлений статтею 150 ПКУ, де
зазначено, якщо результатом розрахунку
об'єкта оподаткування платника податку
з числа резидентів за підсумками
податкового року є від'ємне значення,
то сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат першого
календарного кварталу наступного
податкового року. Розрахунок об'єкта
оподаткування за наслідками півріччя,
трьох кварталів та року здійснюється з
урахуванням зазначеного від'ємного
значення попереднього року у складі
витрат таких податкових періодів
наростаючим підсумком до повного
погашення такого від'ємного значення.

Разом з тим пункт 3 підрозділу 4
«Особливості справляння податку на
прибуток підприємств у 2011 році»
розділу XX «Перехідні положення» ПК
України встановлює, що пункт 150.1 статті
150 Кодексу застосовується у 2011 році з
урахуванням такого: якщо результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податку з числа резидентів за
підсумками першого кварталу 2011 року є
від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат другого календарного
кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого - четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Таким чином, до складу валових витрат
другого календарного кварталу 2011 року
підлягає включенню сума від'ємного
значення об'єкта оподаткування за
перший квартал 2011 року, яка, у свою
чергу, розраховується з урахуванням у
складі валових витрат першого
календарного кварталу 2011 року сум
від'ємного значення, що утворилися
станом на 1 січня 2010 року, а також тих, що
виникли протягом 2010 року. У подальшому
розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого - четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується із висновками
суду першої інстанції про те, що
позивач правомірно включив до валових
витрат ІІ календарного кварталу 2011
року, суму від'ємного значення, що
виникло за підсумками першого кварталу
2011 року, в тому числі і тих, що виникли
до 01.01.2011 року.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з думкою податкового
органу про те, що до складу другого
кварталу 2011 року включається виключно
від'ємне значення об'єкта
оподаткування, отримане суб'єктами
господарювання за результатами
здійсненої господарської діяльності
за перший квартал 2011 року без
врахування від'ємного значення, що
увійшло до складу першого кварталу 2011
року з 2010 року, оскільки тлумачення
абзацу третього пункту 3 підрозділу 4
розділу XX «Перехідні положення»
Податкового кодексу України в
системному взаємозв'язку з абзацом
другим цього ж пункту дозволяє дійти
висновку про те, що наведене в цій нормі
поняття «від'ємне значення, отримане в
першому кварталі 2011 року» - це від'ємне
значення, отримане як розрахунок
значення об'єкта оподаткування за
перший квартал 2011 року на підставі норм
чинного на час проведення розрахунку
законодавства. Відповідний розрахунок
передбачав урахування у складі валових
витрат першого кварталу 2011 року також і
сум від'ємного значення об'єкта
оподаткування за попередні податкові
періоди.

Водночас відсутні підстави вважати, що
поняття «від'ємне значення, отримане в
першому кварталі 2011 року» охоплює лише
ті суми від'ємного значення, які
утворилися як результат господарської
діяльності лише за перший квартал 2011
року. Зазначене пояснюється тим, що
значення об'єкта оподаткування
розраховувалося в першому кварталі 2011
року з урахуванням усіх сум, що
включалися до валових витрат цього
податкового періоду, а не лише валових
витрат, сформованих за результатами
господарських операцій тільки першого
кварталу 2011 року. Правомірно
сформоване від'ємне значення об'єкта
оподаткування за попередні податкові
періоди без будь-яких обмежень
включалося до валових витрат першого
кварталу 2011 року і враховувалося при
визначенні об'єкта оподаткування за
цей період, значення якого могло бути
як позитивним, так і від'ємним.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного та обґрунтованого
висновку, що в діях позивача відсутні
порушення норм пункт 3 підрозділу 4
розділу XX «Перехідні положення» ПК
України, а тому оскаржене податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги, правильно і повно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування оскарженої
постанови, суд апеляційної інстанції
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова Львівської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року у справі № 2а-3255/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня
складення її у повному обсязі може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та
підписана 04.02.2014 року.