Справа № 2а/0270/2560/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року м.
Київ К/9991/87004/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Бившевої Л.І.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Вінниці
на ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 09.11.2011 року
та постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 08.07.2011 року
по справі № 2а/0270/2560/11 за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Вінницяоблпаливо» до Державної
податкової інспекції у місті Вінниці
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Вінницяоблпаливо» звернулось суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у місті Вінниці
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 20
травня 2011 року на суму 117976,00 грн.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 08.07.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 09.11.2011 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної позапланової невиїзної
документальної перевірки ПАТ
«Вінницяоблпаливо» з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 01.02.2011 року по
28.02.2011 року, встановлено порушення
позивачем вимог ст. 186 та 187 Податкового
кодексу України та ч.5 ст.203, ч.ч.1, 2 ст.215,
ст.216 ЦК України в частині недодержання
вимог зазначених статей в момент
вчинення правочину, який не
спрямований на реальне настання
наслідків, що обумовлені ним по
правочину, здійсненому ПАТ
«Вінницяоблпаливо» при
взаємовідносинах із ПП «ЛФ «Чиж-2010»;
також допущено порушення статті 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого підприємством
завищено податковий кредит на суму ПДВ
117975,00 гривень по декларації з податку
на додану вартість за лютий 2011 року;
внаслідок порушення п.200.1, п.200.3 статті
200 Податкового кодексу України
позивачем занижено суму податку на
додану вартість, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету за лютий 2011
року на суму 117975,00 гривень.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у
м. Вінниці прийнято оскаржуване
податкове повідомлення рішення №
від 20 травня 2011 року.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Підпунктом 14.1.181 статті 14 Податкового
кодексу України податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається, виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Судами правомірно встановлено, що в
матеріалах справи наявні всі необхідні
первинні документи, які складені у
відповідності до вимог податкового
законодавства, що підтверджують право
позивача на податковий кредит у
відповідний період. Жодних доказів, які
б підтверджували порушення з боку
позивача при укладанні договорів
публічного порядку, відповідачем не
надано. На час укладання договору із
позивачем, ПП «ЛФ «Чиж-2010» було
платником ПДВ згідно чинного
законодавства та належним чином
зареєстровано у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, тобто мало
достатній об'єм правоздатності для
укладення спірних угод.

Доводи відповідача про нікчемність
угоди, укладеної між позивачем та його
контрагентом, судами попередніх
інстанцій правомірно не прийняті до
уваги, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
такого факту.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Вінниці
відхилити.

Ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 09.11.2011 року
та постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 08.07.2011 року
по справі №2а/0270/2560/11 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБившева Л.І. підписРибченко А.О.