Справа № 2а-9794/10/30/0170
Суддя: Суворова С.В.
Дата ухвалення: 2013-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 жовтня 2013 р. (13:21) Справа №2а-9794/10/30/0170

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Суворової С.В., за
участю секретаря судового засідання
Жилич О.М. розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовом Приватного підприємства
«Лора»

до Сімферопольської об'єднаної
державної фінансової інспекції,

про визнання недійсним письмових
вимог,

за участю:

представника позивача - Верновський
Дмитро Якович, паспорт НОМЕР_1 від 24.04.1997
року, виданий Сімферопольським РВ ГУ
МВС України в Криму 24.04.1997 року,

представника відповідача - Крилова
Людмила Миколаївна, посвідчення № 1 від
06.02.2012 року, довіреність № 3 від 15.02.2013 р.

Суть спору: Приватне підприємство
«Лора» звернулось до Окружного
адміністративного суду АРК з
адміністративним позовом до
Сімферопольської об'єднаної державної
фінансової інспекції з вимогами про:

- визнання недійсними письмових вимог
від 12.07.2010 р. № 22-21/1461 в частині
висновків про надмірно отримані кошти
субвенції у розмірі 368 083,52 грн. та
повернення вказаної суми до місцевого
бюджету;

- стягнення з відповідача суми
сплаченого судового збору в розмірі 3,40
грн. та витрат на проведення
судово-економічних експертиз.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем в ході ревізії не в повній
мірі відображені
фінансово-господарські операції
позивача відносно понесених витрат, у
зв'язку із чим, відповідач прийшов
невірного висновку про зайве отримані
кошти та повернення їх до бюджету.

Відповідач проти позову заперечував з
підстав, викладених у письмових
запереченнях

У судових засіданнях сторони по справі
надавали додаткові документи,
пояснення, представник позивача
наполягав на задоволенні позову,
представники відповідача заперечували
проти позову.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази, вислухавши
пояснення поставників позивача та
відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2010 року Контрольно -
ревізійним відділом в м. Сімферополі і
Сімферопольському районі проведена
позапланова виїзна ревізія окремих
питань фінансово - господарської
діяльності Приватного підприємства
«Лора» за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2009 р.,
про що складений акт № 22-21г/049. (далі -
акт)

В ході перевірки відповідачем
встановлено отримання позивачем
надмірної субвенції в загальній сумі
368083,52 грн.

На підставі акту відповідач заявив
позивачу вимогу щодо усунення
виявлених позаплановою ревізією
порушень законодавства від 12 липня 2010
року № 22-21/1461, в якій у пункті 2
зазначено:

п.2 - В ході ревізії встановлено, що в
порушення п.4, п.5, п.6 «Порядку
перерахування у 2009 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
водопостачання та водовідведення, що
вироблялися, транспортувалися та
постачалися населенню, яка виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії, послуг з
водопостачання та водовідведення
тарифам, що затверджувалися або
погоджувалися відповідними органами
державної влади чи органами місцевого
самоврядування», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів від
05.03.2009 № 193, пп. 42-46 «Порядку формування
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 10.07.2006 р. № 955 - в
2009 році підприємством внаслідок
невірного визначення

розміру отриманих доходів та фактичних
витрат в розрахунку обсягу
заборгованості з різниці в тарифах на
теплопостачання зайво отримано
субвенцію на загальну суму 368083,52 грн., у
зв'язку з чим:

Повернути зайве отримані бюджетні
кошти (субвенцію) до Гвардейської
селищної ради в сумі 368083,52 гривень.

Не погодившись з пунктом 2 вимог
відповідача, позивач просить визнати
їх протиправними та скасувати.

Встановив фактичні обставини та
відповідні цим обставинам
правовідносини, надав оцінку доказам,
суд вважає позов обґрунтованим.

Рішенням 19 сесії 5 скликання
Гвардійської селищної ради від 14.11.2008 р.
затверджено тарифи на теплопостачання
в розрізі споживачів: населення - 1Гкал -
338,53 грн., 1кв.м - 9,52 грн., інші - 1 Гкал - 456,23
грн., 1 кв.м - 9,69 грн. Тарифи введено в дію
з дня офіційного оприлюднення. (т. І а.с.
67)

Рішенням 18 сесії 5 скликання
Гвардійської селищної ради від 19.09.2008 р.
затверджений тариф на водопостачання:
за 1 куб.м. - 2,45 грн. Тарифи введено в дію
з 01.11.2008 року. (т. І а.с. 71)

Дотації з бюджету Гвардійської
селищної ради на відшкодування різниці
в тарифах на послуги з виробництва,
транспортування, постачання теплової
енергії, а також з водопостачання та
водовідведення Приватному
підприємству «Лора» не надавалися.

Протоколами засідання територіальної
комісії з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу Автономної Республіки Крим
№ 64 від 22.07.2009 р., № 38 від 23.04.2009 р.
узгоджено обсяг заборгованості у
розмірі 38 452,00 грн. та 452 843 грн.

Як зазначено на стор. 37 акту перевірки,
підставою для проведення
взаєморозрахунків та надходження
коштів були «Договори про організацію
взаєморозрахунків» відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 05.02.2009 р. № 193, від 29.06.2009 р. № 10/193,
від 11.08.2009 р. № 329/193, від 01.10.2009 р. № 590/193,
від 04.12.2009 р. № 964/193, які укладені між
учасниками розрахунків (Головним
управлінням державного казначейства
України в АР Крим, Міністерством
фінансів АР Крим, фінансовим
управлінням Сімферопольської РДА,
Гвардійською селищною радою, ПП «Лора»,
Дочірньою компанією «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України», предметом яких
були організація проведення
учасниками взаєморозрахунків
відповідно до статті 53 Закону України
«Про державний бюджет України на 2009
рік»

Вказані кошти були виділені з метою
погашення заборгованості з різницею у
тарифах на теплову енергію, послуги
водопостачання, відповідно до
Постанов Ради міністрів АР Крим «Про
розподіл субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
водопостачання і водовідведення, які
вироблялися, транспортувалися і
постачалися населенню яка виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії, послуг з
водопостачання і водовідведення
тарифам, затвердженими або погодженими
органами державної влади чи органами
місцевого самоврядування від 04.09.2009 №
479, від 24.07.2009 № 396, від 26.10.2009 р. № 555, від
04.12.2009 р. № 624, від 04.12.2009 р. № 624.

Механізм перерахування у 2009 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію,

послуги з водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії, послуг з
водопостачання та водовідведення
тарифам, що затверджувалися або
погоджувалися відповідними органами
державної влади чи органами
місцевого самоврядування (далі -
заборгованість з різниці в тарифах),
за рахунок надходжень, визначених
пунктом 41 статті 6 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2009 рік",
та додаткових податкових зобов'язань,
які виникають у

результаті виконання статті 53
зазначеного Закону, а також за рахунок
погашення реструктуризованої
заборгованості перед державою за
кредитами, залученими державою або
під державні гарантії, та за рахунок
погашення заборгованості місцевих
бюджетів перед державним бюджетом, що
виникла у зв'язку з наданням Мінфіном
фінансової допомоги Урядові
Автономної Республіки Крим,
обласним і Севастопольському
міському виконкомам для підприємств
теплоенергетики, що перебувають у
комунальній власності, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1994 р. N 510 врегульований
Порядком, затв. Постановою Кабінет
Міністрів № 193 від 05.03.2009 р.

Відповідно до пункту 4 Порядку, Обсяг
заборгованості з різниці в тарифах
визначається учасниками розрахунків
як різниця між фактичними витратами
на теплову енергію (виробництво,
транспортування і постачання
теплової енергії, послуги з
централізованого теплопостачання та
гарячого водопостачання), послуги з
водопостачання та водовідведення і
фактичними нарахуваннями згідно із
затвердженими для населення тарифами з
урахуванням перерахунків за
низькоякісні та не в повному обсязі
надані послуги з відрахуванням
дотації місцевих бюджетів, отриманої
учасниками розрахунків для
відшкодування різниці в тарифах, і
фактично погашеної у 2006 році
заборгованості з різниці в тарифах
відповідно до Порядку перерахування
у 2006 році субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам для
погашення заборгованості минулих
років з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
водопостачання і водовідведення,
затверджених для населення, що
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 22 травня 2006 р. №
705, і фактично погашеної заборгованості
з різниці в тарифах відповідно до
Порядку перерахування у 2008 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
водопостачання та водовідведення, що
вироблялися, транспортувалися і
постачалися населенню, яка виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії, послуг
з водопостачання та водовідведення
тарифам, затвердженим органами
державної влади чи органами місцевого
самоврядування, що затверджений
постановою Кабінету Міністрів
України від 25 квітня 2008 р. № 440.

Згідно пункту 5 Порядку, Обсяг
заборгованості з різниці в тарифах
обчислюється учасниками розрахунків
на підставі таких підтвердних
документів:

1) розрахунок фактичної собівартості
теплової енергії, послуг з
водопостачання та водовідведення, що
засвідчений підписом керівника або
іншої уповноваженої особи учасника
розрахунків, скріпленим печаткою;

2) копія рішення органу виконавчої
влади або органу місцевого
самоврядування про затвердження
(погодження) тарифів на теплову
енергію, послуги з водопостачання та
водовідведення;

3) звіт про витрати з надання послуг з
тепло-, водопостачання та
водовідведення і фінансові показники
діяльності підприємства за формою №
1С, що засвідчений підписом керівника
або іншої уповноваженої особи
учасника розрахунків, скріпленим
печаткою;

4) звіт про постачання теплової
енергії (за формою N 1-теп) або звіт про
роботу водопроводу (за формою №
1-водопровід) та/або звіт про роботу
каналізації (за формою №
1-каналізація), звітний кошторис витрат
на виробництво електро- та
теплоенергії (відомча форма №
23-енерго), довідка про корисний відпуск
електричної та теплової енергії і
розрахунки за неї (за відомчою формою №
32-енерго).

Відповідно до пункту 6 Порядку,
Розрахунок обсягу заборгованості з
різниці в тарифах складається за
формою згідно з додатком,
погоджується із структурним
підрозділом з питань фінансів
відповідного органу виконавчої влади
або виконавчого органу, органу
місцевого самоврядування, який приймав
рішення про затвердження (погодження)
тарифів, та разом з підтвердними
документами подається територіальним
комісіям з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу (далі - територіальні
комісії), утвореним відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 22 лютого 2006 р. № 190, для прийняття
рішення про узгодження обсягу
заборгованості з різниці в тарифах.

Територіальні комісії протягом двох
місяців з дати набрання чинності цим
Порядком подають Мінжитлокомунгоспу
та Мінфіну узагальнену інформацію про
суми заборгованості місцевих бюджетів
з різниці в тарифах, що утворилася
станом на 1 січня 2009 року.

Фактичні витрати на послуги для
населення з постачання теплової
енергії, послуги з водопостачання та
водовідведення визначаються
відповідно до постанов Кабінету
Міністрів України від 10 липня 2006 р. №
955 "Про затвердження Порядку формування
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з
централізованого опалення і
постачання гарячої води" та від 12
липня 2006 р. № 959 "Про затвердження
Порядку формування тарифів на
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення".

У першу чергу проводяться розрахунки
з кредиторської заборгованості за
спожиті енергоносії на відповідні
суми. При цьому розрахунки за
спожитий природний газ та
електроенергію проводяться у такій
послідовності:

- погашення кредиторської
заборгованості, що утворилася до 1
січня 2009 р. (без урахування пені,
штрафних та фінансових санкцій). У
разі відсутності зазначеної
заборгованості проводяться розрахунки
з погашення кредиторської
заборгованості, що утворилася станом
на 1 жовтня 2009 р.;

- погашення заборгованості з
пені, штрафних та фінансових санкцій,
які нараховані підприємствам
теплоенергетики на заборгованість за
природний газ, спожитий ними у період з
1 січня 1998 р. по 1 жовтня 2009 року.

В розрахунок відповідача про зайве
отриманих позивачем бюджетних коштів о
2009 року не враховані витрати з
електричної енергії підприємства, що
понесені ним при фактичних витратах на
транспортування та постачання
теплової енергії, витрати на оплату
праці, внесків до державних цільових
фондів, не враховані витрати на
амортизацію об'єктів, якими
користується позивач.

В акті перевірки відповідач зазначив,
що до розрахунку зайве отриманих
коштів з бюджету позивачем включені
суми прибутку.

З таким висновком відповідача суд не
погоджується, оскільки пунктом 4
вищевказаного Порядку не передбачено
зменшення заборгованості з різниці у
тарифах на відповідні послуги на суму
прибутку, отриману від надання послуг
іншим споживачам.

Цей факт підтверджується висновком
експерта, з яким суд погоджується у
повному обсязі, оскільки експертом
досліджені первинні документи
позивача, на підставі яких позивач
здійснює господарську діяльність та
відображає операції у бухгалтерському
облЩодо витрат позивача, здійснених
під час його господарської діяльності,
суд зазначає наступне.

Основні правові, економічні та
організаційні засади діяльності на
об'єктах сфери теплопостачання
врегульовані Законом України "Про
теплопостачання" від 02.06.2005 №2633-ІУ.

Відповідно до статті 1 цього Закону (в
редакції, діючої на той час) тариф (ціна)
на теплову енергію - грошовий вираз
витрат на виробництво,
транспортування, постачання одиниці
теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням
рентабельності виробництва,
інвестиційної та інших складових, що
визначаються згідно із методиками,
розробленими центральним органом
виконавчої влади у сфері
теплопостачання.

Загальні засади формування тарифів на
теплову енергію визначені у статті 20
Закону, відповідно до якої тарифи на
теплову енергію повинні забезпечувати
відшкодування всіх економічно
обґрунтованих витрат на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії.

Механізм формування тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії
підприємствами сфери теплопостачання
та надання послуг з централізованого
опалення і постачання гарячої води
визначений Порядком формування
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 10 липня 2006 р. N 955.

Як зазначено у пункті 3-1 вказаного
Порядку витрати, які не включаються до
валових витрат або перевищують
визначені Законом України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
розміри, не включаються до розрахунку
тарифів.

Судом встановлено, сторонами не
заперечується, що основні засоби
позивача - будівлі котельної, газової
котельної, мазуту - насосної, складу
котельної, мережі гарячого
теплопостачання, тепломережі,
знаходяться в концесії у ПП "Лора", на
підставі концесійного договору від
17.10.2004 №2, укладеного з Гвардійською
селищною радою строком на 10 років.

Згідно частини 9 договору протягом
всього строку дії договору концесіонер
в порядку, передбаченому діючим
законодавством України, нараховує суми
амортизаційних відрахувань.
Амортизаційні відрахування,
нараховані на основні фонди, отримані в
концесію або створені у зв'язку з
виконанням умов цього договору,
залишаються в розпорядженні
концесіонера та використовуються
виключно на відновлення основних
фондів, отриманих в концесію, або
створених у зв'язку з виконанням умов
зазначеного договору.

Під час ревізії відповідачем
встановлено, що до складу фактичних
витрат, понесених ПП "Лора" під час
виробництва теплової енергії
населенню включені амортизаційні
витрати, нараховані на вартість майна,
що знаходиться в концесії.

Згідно пункту 14 Порядку №955 до складу
інших прямих витрат включаються в тому
числі, амортизація основних виробничих
засобів, інших необоротних
матеріальних і нематеріальних активів
виробничого призначення.

Сума амортизаційних відрахувань для
розрахунку тарифу визначається з
урахуванням руху основних засобів,
інших необоротних матеріальних і
нематеріальних активів виробничого
призначення у планованому періоді.

Розрахунок амортизації основних
засобів, інших необоротних
матеріальних і нематеріальних активів
підприємств здійснюється відповідно
до Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств".

Таким чином, суд користується нормами
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" від 28.12.1994 №334/95ВР
( в редакції, що діяла на той час).

Згідно статті 8 п. 8.1 п.п. 8.1.1 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" під терміном "амортизація"
основних фондів і нематеріальних
активів слід розуміти поступове
віднесення витрат на їх придбання,
виготовлення або поліпшення, на
зменшення скоригованого прибутку
платника податку у межах норм
амортизаційних відрахувань,
установлених цією статтею.

У пункті 8.1 п.п. 8.1.2 цієї статті закону
зазначено, що амортизації підлягають
витрати на:

придбання основних фондів та
нематеріальних активів для власного
виробничого використання, включаючи
витрати на придбання племінної худоби
та придбання, закладення і вирощування
багаторічних насаджень до початку
плодоношення;

самостійне виготовлення основних
фондів для власних виробничих потреб,
включаючи витрати на виплату
заробітної плати працівникам, які були
зайняті на виготовленні таких основних
фондів;

проведення всіх видів ремонту,
реконструкції, модернізації та інших
видів поліпшення основних фондів;

капітальні поліпшення землі, не
пов'язані з будівництвом, а саме:
іригація, осушення, збагачення та інші
подібні капітальні поліпшення землі.

Підпунктом 8.1.3 п. 8.1 статті 8 закону
встановлено, що не підлягають
амортизації та повністю відносяться до
складу валових витрат звітного періоду
витрати платника податку на:

придбання і відгодівлю продуктивної
худоби;

вирощування багаторічних плодоносних
насаджень;

придбання основних фондів або
нематеріальних активів з метою їх
подальшого продажу іншим особам чи їх
використання як комплектуючих
(складових частин) інших основних
фондів, призначених для подальшого
продажу іншим особам;

утримання основних фондів, що
знаходяться на консервації.

Згідно пп. 8.1.4 п. 8.1 ст. 8 закону, не
підлягають амортизації та провадяться
за рахунок відповідних джерел
фінансування:

витрати бюджетів на будівництво та
утримання споруд благоустрою й жилих
будинків, придбання і збереження
бібліотечних і архівних фондів;

витрати бюджетів на будівництво та
утримання автомобільних доріг
загального користування;

витрати на придбання та збереження
Національного архівного фонду України,
а також бібліотечного фонду, що
формується та утримується за рахунок
бюджетів, бібліотечних і архівних
фондів;

витрати на придбання, ремонт,
реконструкцію, модернізацію або інші
поліпшення невиробничих фондів.

Концесійна діяльність в Україні
регулюється статтями 406-410 Цивільного
Кодексу України, законом України «Про
концесії».

Концесія - це надання з метою
задоволення суспільних потреб
уповноваженим органом державної влади
чи органом місцевого самоврядування на
підставі концесійного договору на
платній та строковій основі
вітчизняним або іноземним суб'єктам
господарювання (концесіонерам) права
на створення (будівництво) та/або
управління (експлуатацію) об'єктом
концесії за умови взяття концесіонером
на себе відповідних зобов'язань,
майнової відповідальності і
підприємницького ризику. Сфери
господарювання, в яких дозволяється
концесійна діяльність, об'єкти права
державної або комунальної власності,
що можуть надаватися в концесію, а
також види підприємницької діяльності,
які не дозволяється здійснювати на
концесійній основі, визначаються
законом. Концесійна діяльність
здійснюється на основі концесійних
договорів, що укладаються відповідно
до законодавства України з
концесіонерами, в тому числі
іноземними інвесторами, Кабінетом
Міністрів України або уповноваженим
ним органом державної влади, або
визначеними законом органами
місцевого самоврядування. Вимоги до
концесійних договорів, порядок їх
укладення, а також інші питання
правового регулювання концесійної
діяльності визначаються законом про
концесії, іншими законами.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про
концесії" істотними умовами договору
концесії є, в тому числі, порядок
використання амортизаційних
відрахувань, який передбачено пунктами
9.1, 9.1, 3.2.8 концесійних договорів,
укладених позивачем з селищною радою.
Статтею 20 Закону України "Про
концесії" встановлено правовий режим
майна, що надається в концесію або
створюється у зв'язку з виконанням умов
концесійного договору, де зазначено, що
амортизаційні відрахування,
нараховані на основні фонди, отримані у
концесію або створені у зв'язку з
виконанням умов концесійного договору,
залишаються у розпорядженні
концесіонера і використовуються
виключно на відновлення основних
фондів, отриманих у концесію або
створених у зв'язку з виконанням умов
концесійного договору. Основні
засоби позивача отримані ним на
підставі концесійних договорів від
25.08.06р. № 1 та від 17.09.04 р. № 2.

У відповідності до умов ч. 9 цих
договорів протягом усього строку дії
договору концесіонер в порядку,
передбаченому діючим законодавством
України, нараховує суми амортизаційних
відрахувань. Амортизаційні
відрахування, нараховані на основні
фонди, отримані в концесію або створені
у зв'язку з виконанням умов цього
договору, залишаються у розпорядженні
концесіонера та використовуються
виключно на відновлення основних
фондів, отриманих в концесію, або
створених у зв'язку з виконанням умов
зазначеного договору.

Згідно пункту 14 Порядку №955 до складу
інших прямих витрат включаються в тому
числі, амортизація основних виробничих
засобів, інших необоротних
матеріальних і нематеріальних активів
виробничого призначення.

Сума амортизаційних відрахувань для
розрахунку тарифів на централізоване
опалення визначається з урахуванням
руху основних засобів, інших
необоротних матеріальних і
нематеріальних активів у плановому
періоді.

Розрахунок амортизації основних
засобів, інших необоротних
матеріальних і нематеріальних активів
підприємств здійснюється відповідно
до Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств".

Пунктом 8.6 статті 8 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
"Норми амортизації" (в редакції що
діяла на момент формування тарифів та
складу витрат в 2007 році) зазначено, що
норми амортизації встановлюються у
відсотках до балансової вартості
кожної з груп основних фондів на
початок звітного (податкового) періоду
в такому розмірі (в розрахунку на
податковий квартал): група 1 - 2
відсотки; група 2 - 10 відсотків; група 3 - 6
відсотків; група 4 - 15 відсотків.

Платник податку може прийняти рішення
про застосування інших норм
амортизації, що не перевищують норм,
визначених цим підпунктом. Зазначене
рішення приймається платником податку
до початку звітного податкового року
та не може бути змінене протягом такого
року; доводиться до відома податкового
органу разом із поданням декларації за
перший квартал такого звітного
податкового року.

Для платників податку, визнаних
монополістами згідно із законом, сума
амортизаційних відрахувань не є
обов'язковою складовою тарифів, інших
видів, цін на їх послуги.

Законом України "Про оподаткування
прибутку підприємств" від 28.12.2994 №
334/95ВР не встановлені особливості
розрахунку амортизації основних
фондів, отриманих в концесію.

Однак, в п. 4 Порядку перерахування у 2008
році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
водопостачання та водовідведення, що
вироблялися, транспортувалися і
постачалися населенню, яка виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії, послуг з
водопостачання та водовідведення
тарифам, затвердженим органами
державної влади чи органами місцевого
самоврядування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 25 квітня 2008 р. N 440 не йдеться мова
про визначення "валових витрат" на
теплову енергію (виробництво,
транспортування і постачання теплової
енергії, послуги з централізованого
теплопостачання та гарячого
водопостачання), послуги з
водопостачання та водовідведення, а
враховуються фактичні витрати, які
визначаються відповідно до Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 16 ,
затвердженим наказом Міністерства
фінансів України від 31 грудня 1999 року N
318, яким встановлено, що це положення
(стандарт) визначає методологічні
засади формування в бухгалтерському
обліку інформації про витрати
підприємства.

До складу інших прямих витрат
включаються всі інші виробничі
витрати, які можуть бути безпосередньо
віднесені до конкретного об'єкта
витрат, зокрема суми амортизаційних
відрахувань, які приймають участь у
формуванні тарифів на теплову енергію,
послуги з водопостачання і
водовідведення, затверджених для
населення, що підтверджується
роз'ясненням Державної податкової
адміністрації в АР Крим від 07.10.2010р. №
2470/10/31-152.

Виходячи з пункту 42 Порядку №955
нарахування амортизаційних
відрахувань у прямих витратах
передбачено із застосуванням
податкового методу нарахування.

В пункті 45 зазначеного порядку на
загальновиробничі основні засоби
нарахування амортизаційних
відрахувань передбачено у
відповідності з діючим законодавством,
того в тому числі із застосуванням
інших методів.

Таким чином, суд вважає висновок в акті
перевірки про те, що на придбання
основних засобів позивач не поніс
витрат і, таким чином не має права на їх
амортизацію не підтверджується
нормами діючого законодавства,
оскільки при формування тарифів по п. 42
Порядку №955 регламентується метод
нарахування амортизації, окрім того, у
відповідності з законодавством
концесіонер приймає об'єкт концесії на
баланс, здійснює його експлуатацію та
використовує амортизаційні
відрахування, які залишаються в його
розпорядження виключно на відновлення
основних фондів, отриманих в концесію
чи створених у зв'язку з виконанням
умов концесійного договору.

Завищення амортизаційних відрахування
по прийнятим у концесію основним
засобів нормативно не підтверджуються.

Зазначені висновки підтверджуються
судово-економічною експертизою.

Щодо прямих матеріальних витрат з
електричної енергії, придбаної в ВАТ
"Крименерго" на підставі договору від
30.10.2003 №823, для надання послуг населенню
в сумі 62794,42 грн., то суд погоджується з
висновками судової експертизи, яка
встановила наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІУ,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Операції в
іноземній валюті відображаються також
у валюті розрахунків та платежів по
кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути
тотожні відповідним рахункам
синтетичного обліку на перше число
кожного місяця.

Регістри бухгалтерського обліку
повинні мати назву, період реєстрації
господарських операцій, прізвища і
підписи або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати осіб, які брали участь у
їх складанні.

Господарські операції повинні бути
відображені в облікових регістрах у
тому звітному періоді, в якому вони
були здійснені.

Відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Згідно Положення про документальне
забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, що затверджено
наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88,
зареєстроване у Мінюсті України 5
червня 1995 р. за N168/704, господарські
операції відображаються у
бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Правилами користування електричною
енергією, затвердженими постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 31 липня
1996 р. N28 (у редакції постанови
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 17 жовтня
2005 р. N910), Зареєстровані в Міністерстві
юстиції України 2 серпня 1996 р. за N 417/1442,
остаточний розрахунок споживача за
електричну енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
постачальником електричної енергії
рахунка відповідно до даних про
фактичне споживання електричної
енергії, визначеного за показами
розрахункових засобів обліку, які
фіксуються у терміни, передбачені
договором, та/або розрахунковим шляхом
у випадках, передбачених цими
Правилами.

Покази розрахункових засобів обліку
знімаються представником
електропередавальної організації
(основного споживача) та
підтверджуються споживачем відповідно
до договору. За домовленістю сторін у
договорі може бути передбачений інший
порядок зняття показів розрахункових
засобів обліку.

Під час визначення суми платежу
остаточного розрахунку за поточний
розрахунковий період мають бути
враховані суми проведеної в попередніх
та поточному розрахункових періодах
оплати споживання електричної енергії
за поточний розрахунковий період.

30.10.2003 між позивачем та ВАТ "Крименерго"
був укладений договір №823 про
постачання електричної енергії, за
пунктом 7.7. якого на підставі
показників засобів обліку електричної
енергії та умов додатку "Графіки зняття
показників засобів обліку електричної
енергії" оформлюються наступні
документи: акт про використання
електричної енергії, акт результатів
замірів електричної потужності.

До матеріалів справи додані
розрахунки, розшифровки до рахунків з
електроенергії, які є первинними
документами бухгалтерського обліку,
тому правомірно застосовані під час
проведення експертизи. Цими
документами підтверджується розмір
понесених позивачем витрат по
операціях з ВАТ "Крименерго" у сумі 62794,42
грн.

Під час проведення ревізії
відповідачем не прийняти у якості
належних доказів розрахункові
документи про розмір понесених витрат.

Враховуючи викладене, та з урахування
висновків судової експертизи, суд
вважає правомірним включенням сум до
витрат понесених позивачем з придбання
електричної енергії, оскільки фактично
витрати були сформовані на підставі
первинних бухгалтерських документів.

За таких підстав, суд вважає
безпідставним включенням до розміру
зайве отриманої субвенції за рахунок
витрат з оплати електричної енергії.

Окрім того, суд зазначає, що 01.12.2006
директором ПП "Лора" затверджено та
головою ради трудового колективу на
підставі рішення загальних зборів
трудового колективу ПП "Лора" погоджено
Положення про преміювання працівників
ПП "Лора" за основні результати
господарської діяльності, Перелік та
розміри доплат та набавок за роботу з
шкідливими умовами праці, розроблених
у відповідності з регіональною угодою
АР Крим від 23.06.2005.

Згідно статті 97 КЗпП України конкретні
розміри тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок робітникам,
посадових окладів службовцям, а також
надбавок, доплат, премій і винагород
встановлюються власником або
уповноваженим ним органом з
урахуванням вимог, передбачених
частиною другою цієї статті.

Судово-економічною експертизою
досліджені всі первинні документи
позивача, на підставі яких експерт
дійшов висновку про правомірне
включення до складу витрат позивача,
здійснені витрати на преміювання. Суд
погоджується з висновком експерта,
оскільки вони ґрунтуються на
законодавчих актах.

Обставини неправомірного обчислення
відповідачем різниці в тарифах на
послуги теплопостачання о 2007 році,
встановлено судовим рішенням по справі
№ 2а-4972/10/0170/13, яке набрало законної
сили.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Виходячи з вищевикладеного, висновки
відповідача щодо зайве отриманих
позивачем коштів державного бюджету не
підтверджені відповідачем та
спростовуються матеріалами справи, у
зв'язку із чим пункт 2 письмових вимог є
протиправним, який належить скасувати.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 160-163, 254 КАС України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати
пункт 2 Контрольно-ревізійного відділу
в м. Сімферополі і Сімферопольському
районі від 12.07.2010 р. № 22-21/1461 щодо зайве
отриманих ПП «Лора» коштів субвенції в
розмірі 368083,52 грн. та повернення їх до
місцевого бюджету.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь позивача -
Приватного підприємства «Лора» суму
сплаченого судового збору в розмірі 3,40
грн. та витрат на проведення
судово-економічних експертиз в сумі
19000,00 грн., загалом - 19003,40 грн.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її отримання у разі
неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
отримання постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення строку, з якого суб'єкт
владних повноважень може отримати
копію постанови суду.

Суддя Суворова С.В.