Справа № 1511/3829/2012
Суддя: Петрюченко М. І.
Дата ухвалення: 2014-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 12.01.2014
Справа № 1511/3829/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року Іллічівській міській
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

при секретарі - Ковтонюк Г.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

представника третьої особи - Латій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Іллічівську
Одеської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Іллічівської міської ради Одеської
області, треті особи - ОСОБА_2, відділу
Держкомзему у місті Іллічівськ
Одеської області про визнання
незаконним рішення органу місцевого
самоврядування та визнання недійсним
державного акта на право приватної
власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом (а.с.3-7),
пізніше уточненим (а.с.69-70) до
Іллічівської міської ради Одеської
області (треті особи - ОСОБА_2, відділ
Держкомзему у місті Іллічівську
Одеської області), стверджуючи, що він є
співвласником житлового будинку з
господарськими будівілями та
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Йому (позивачу) належить 29/50
частин зазначеного домоволодіння,
решта 21/50 частин цього домоволодіння
належить ОСОБА_2

Позивач вказує, що йому нещодавно стало
відомо, що земельна ділянка, на якій
розташоване спільне нерухоме майно
була одноособово приватизована ОСОБА_2
(без його відома та згоди) за рішенням
Іллічівської міської ради, внаслідок
чого належні йому будівлі та споруди
опинилися на чужій території.

У зв'язку з цим позивач звернувся до
суду з позовом та просить суд:

- визнати незаконним рішення
Іллічівської міської ради №146/49-V від 22
грудня 2006 року в частині затвердження
нового проекту землеустрою і видачі
державного акту на право власності на
земельну ділянку площею 0,10 га по
АДРЕСА_1 ОСОБА_2;

- визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ №658952 від 03 серпня 2007 року,
виданий ОСОБА_2 Іллічівським міським
відділом земельних ресурсів (нині -
відділ Держкомзему у м.Іллічівськ
Одеської області) на підставі рішення
Іллічівської міської ради №146/49-V від 22
грудня 2006 року;

- визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку,
виданий ОСОБА_2 Іллічівським міським
відділом земельних ресурсів (нині -
відділ Держкомзему у м.Іллічівськ
Одеської області) на підставі рішення
Іллічівської міської ради №146/49-V від 22
грудня 2006 року на земельну ділянку
площею 0,093 га із цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав адміністративний позов,
просив його задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач був належним чином
повідомлений про день і час судового
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився та надав до суду письмові
заперечення проти позову (а.с.22-24),
просив у задоволенні позову відмовити,
мотивуючи тим, що рішення щодо передачі
у власність ОСОБА_2 вищевказаної
земельної ділянки не розглядалось, а
прималося рішення Іллічівської
міської ради від 22.12.2006 року №146/49-V про
видачу ОСОБА_2 державних актів на право
власності на земельні ділянки
загальною площею 0,193 га, які належали їй
згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом серії ВСК №029991 від
25.11.2005р., тому підстави для визнання
незаконним рішення відсутні.

Третя особа - ОСОБА_2 та її представник в
судовому засіданні заперечили проти
задоволення позову, надали письмові
заперечення (а.с.53-54), просили суд
відмовити в позові, мотивуючи тим, що
позивач не є належним позивачем у
справі, оскільки він не є ані
землекористувачем, ані власником
земельної ділянки та вказана земельна
ділянка належала на праві власності
батькові ОСОБА_2 - ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю, виданого 12.08.1998
року.

Представник третьої особи - відділу
Держкомзему у місті Іллічівську
Одеської області був належним чином
сповіщений про день і час судового
розгляду справи, однак в судове
засідання не зявився, заперечення
проти позову не надав.

Заслухавши присутніх сторін по справі,
вивчивши матеріали адміністративної
справи, суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ №658952, ОСОБА_2
належить земельна ділянка площею 0,100
га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.9) та відповідно до копії акту від
03.05.2007 року (а.с.10), встановлено
(відновлено) в натурі межі земельної
ділянки.

На підставі договору міни від 04.08.2005
року №4719 29/50 частин в праві спільної
часткової власності на майно, перейшло
у власність ОСОБА_1 (а.с.11). Належні
ОСОБА_1 29/50 частин житлового будинку з
господарчими будівлями та спорудами
складаються в цілому з одного бутового
будинку літ. «А», літній душ літ. «Д»,
сараї літ. «Ж, З, И, Л», навіс літ. «К»,
вбиральня літ. «М», №1-4 - дворові
споруди, житловою площею 46,6 кв.м.,
загальна площа будинку - 75,6 к.в.м, що
розташований на земельній ділянці
комунальної власності Іллічівської
міської ради розміром 1999 кв.м.

Згідно копії свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 24.12.2005 року
№5367, 21/50 частина в праві спільної
часткової власності на майно, належить
ОСОБА_2 (а.с.12). Спадкове майно, на яке
видано свідоцтво складається в цілому
з одного житлового бутового будинку,
жилою площею 46,6 кв.м., що розташований
на земельній ділянці приватної
власності, розміром 0,20 га з
господарчими спорудами: «Д» - літній
діш, «Ж, З, И, Л» - сараї, «К» - навіс, «М» -
вбиральня, №1-4 дворові споруди.

Належність ОСОБА_1 29/50 частин та ОСОБА_2
21/50 часток на садибний індивідуальний
житловий будинок АДРЕСА_1, також
підтверджується копією технічного
паспорту (а.с.13-14).

Згідно копії договору купівлі-продажу
від 30.10.1991 року (а.с.15), ОСОБА_8 продав
ОСОБА_7 1/4 частини житлового будинку і в
користування покупця переходить літ.
«А» переобладнана з кладової літ. «В»
житлова 2-3 - 14,4 кв.м. і 1/2 огорожі №2.

Далі, згідно копії договору
купівлі-продажу від 13.01.1997 року (а.с.16),
ОСОБА_8 продав ОСОБА_7 17/100 частин
житлового будинку з господарськими
будівлями за адресою: АДРЕСА_1, які
складаються в цілому з кам'яного
будинку літ. «А», загальною площею 46,6
кв.м., з господарськими спорудами: «Б, Ж,
З, Л» - сараї, «Д» - душ, «К» - навіс, «И» -
сарай кладова, « 1-3» - дворові споруди.

Відповідно до копії свідоцтва про
право на спадщину за заповітом (а.с.26)
від 25.11.2005 року, ОСОБА_2 отримала у
спадщину земельну ділянку площею 0,20 га,
наданої для ведення особистого
підсобного господарства, що
розташована на території АДРЕСА_1

Згідно до копії свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 24.12.2005 року
(а.с.27-28), ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_7,
отримала спадкове майно, яке
складається з 21/50 частини житлового
будинку, що розташований на земельній
ділянці приватної власності, розміром
0,20 га, що знаходиться в АДРЕСА_1, що
належдала померлому на підставі
договорів купівлі-продажу від 30.01.1997
року та від 30.10.1997 року.

Відповідно до копії державного акту на
право приватної власності на землю
(а.с.29-30), земельна ділянка, що
розташована на АДРЕСА_1 передана ОСОБА_7
для ведення особистого підсобного
господарства.

Згідно із копією рішення Іллічівської
міської ради від 22.12.2006 року №146/49-V,
вирішено вилати ОСОБА_2 державні акти
на право приватної власності на
земельні ділянки загальною площею 0,193
га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
з їх цільовим використанням: 0,100 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) та 0,093 га
для ведення особистого селянського
господарства (а.с.31).

Выдповыдно до висновку судової
будівльно-технічної експертизи №672/2013
від 16.04.2013 року (а.с.88-91):

- досліджує мий державний акт на
земельну ділянку серії ЯЕ №658952 ваід
03.08.2007 року, виданий ОСОБА_2 відповідає
вимогам існуючих будівельних норм: ДБН
360-92** «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських
поселень»: по ширині проїзду не менше
3,50 м., достатнього для проїзду пожежних
машин, на відстані ближче 5 м. від стіни
частини жилого будинку, розташованого
на досліджуваній земельній ділянці -
п.3.22;

- досліджуваний державний акт про право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№658952 від 03.08.2007 року, виданий ОСОБА_2 не
відповідає вимогам діючих будівельних
норм: ДБН 360-92** «Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень»: по відстані від
межі досліджуваної земельної ділянки
до найбільш виступаючих конструкцій
стін жилого будинку і прибудов до нього
менше 1,0 м. для догляду за будівлею і
здійснення його поточного ремонту -
п.3.23*.

У звязку з відсутністю в нормативній
документації визначення
«конфігурація», експертом дане поняття
розуміється слідуючим чином:
конфігурація земельної ділянки є
совокупність внутрішніх кутів і
горизонтальних меж. Співвідношення
внутрішніх кутів дослуджуваних
державних актів перевірити на
відповідність не представляється за
можливе у зв'язку з відсутністю
необхідних відомостей в матеріалах
справи.

За даними проведеного дослідження
встановлено, що державний акт про право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№658952 від 03.08.2007 року, виданого ОСОБА_2 в
частині меж земельної ділянки не
відповідає попередньому державному
акту про право власності на землю серії
ІV-ОД №024999 від 12.08.1998 року, виданого
попередньому співвласнику жилого
будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7

- при існуючій відстані (0,98 м) від жилого
будинку (в районі існуючого входу в
приміщення в користанні ОСОБА_1) до межі
земельної ділянки ОСОБА_2, установленій
на підставі додатку до акту
встановлення в натурі меж земельної
ділянки від 03.05.2007 року, виконати вимоги
п.п.2.13, 2.14 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки.
Основні положення», п.1.28 СНіП 1.08.01-89
«Житлові будівлі» відповідно
обов'язкової наявності тамбура при
вході в приміщення жилого будинку, який
знаходиться в користування ОСОБА_1 не
представляється можливим.

- виходячи з проведеного дослідження,
порядок користування земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1,
закріплений правовстановлюючими
документами на житловий будинок і
частину земельної ділянки не
відповідають долям кожного із
співвласників жилого будинку.

Також судом досліджено копію висновку
експерта №673/2013 від 16.04.2013 року судової
будівельно-технічної експертизи
(а.с.166-172), відповідно до якої:

- по першому питанню: згідно існуючих в
додаткових матеріалах розрахунків
долей відчужуваних частин
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в 21/50
частин на праві спільної часткової
власності були включені літ. «А1», 1/2
частина літ. «№2», які склали 1/4 частину
від всього домоволодіння і приміщення
1-4 площею 16,3 кв.м., 1/2 частина літ. №1,2,
які склали 17/100 частин від всього
домоволодіння.

Згідно розрахунків долей відчужуваних
частин, що є в додаткових матеріалах, не
встановлено, які з приміщень, будівель
і споруд входили в 29/50 частин в праві
спільної часткової власності, тому що
представлені розрахунки долей
проводилися на відчужувані частини
домоволодіння;

- по другому питанню: долі
співвласників на момент проведення
обстеження по існуючому порядку
користування будовами і спорудами за
адресою: АДРЕСА_1 фактично складає:

ОСОБА_1 - 7/50 частин, які складаються з
наступних будівель та споруд: з
житлового будинку літ. «А», приміщення
площею 31,5 кв.м., кухня-коридор - площею 9,7
кв.м., житлова кімната - площею 19,2 кв.м.,
санвузол - площею 2,6 кв.м., огорожа №2,
калитка №5, водомірний вузол №6.

ОСОБА_2 - 43/50 частин, які складаються з
наступних будівель і споруд: з
житлового будинку літ. «А» приміщення
площею 16,3 кв.м., коридор площею 5,5 кв.м.,
прихожа площею 9,4 кв.м., парна площею 5,2
кв.м., житлова кімната площею 14,5 кв.м.,
житлова кімната площею 16,3 кв.м.,
санвузол площею 3,1 кв.м., кухня площею 9,3
кв.м., сарай літ. «З», сарай літ. «И»,
навіс літера «К», уборна літ. «Н», літня
кухня літ. «О», навіс літ. «о», літній
душ літ. «П», ворота №1, цистерна №3,
водомірний вузол №7;

- по третьому і четвертому питанню:

Розділити житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1 при якому:

ОСОБА_2 в рамках її 21/50 частин виділити з
житлового будинку літ. «А» житлову
кімнату площею 16,3 кв.м., прибудови літ.
«А1», «а», «а3», сараї літ. «З», «И», «Л»,
навіс літ. «К», уборні літ. «М», «Н»,
літню кухню літ. «О», навіс літ. «о»,
літній душ літ. «П», ворота №1, цистерну
№3;

ОСОБА_1 в рамках його 29/50 частин
виділити з житлового будинку літ. «А»
коридор площею 6,3 кв.м., жилову кімнату
площею 16,1 кв.м., кухню площею 8,0 кв.м.,
огорожу №2, ворота №4, не
представляється за можливе.

Згідно копії державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№658952, ОСОБА_2 належить земельна ділянка
площею 0,100 га., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно п.«г» ч.3 ст.152 ЗК України, захист
прав громадян на та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом
визнання недійсним рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування.

Таким чином, для того, щоб визнати
недійсним правовий акт індивідуальної
дії органу місцевого самоврядування,
необхідно щоб він одночасно суперечив
вимогам закону та порушував права
інших осіб.

ОСОБА_1 в поданому ним позові вказує на
те, що відповідач порушив його право на
користування належними йому
господарським будівлями та спорудами,
оскільки він не може проходити до усіх
належних йому будівель, не інакше, як
через земельну ділянку, на яку видано
державні акти на підставі рішення
Іллічівської міської ради №146/49-V від 22
грудня 2006 року

Суд вважає, що рішення Іллічівської
міської ради не порушило прав
позивача, що полягає в наступному.

Для того, щоб позивач мав право
пред'явити вимогу про визнання рішення
органів місцевого самоврядування
недійсним (незаконним), внаслідок
порушення, на його думку, прав на
користування належними йому будівлями
та спорудами, останній повинен мати
необхідний обсяг прав та обов'язків
щодо володіння та користування цим
майном та землею.

Для того, щоб позивач мав право
пред'явити вимогу про визнання рішення
органів місцевого самоврядування
недійсним (незаконним), внаслідок
порушення, на його думку, прав на
користування належними йому будівлями
та спорудами, останній повинен мати
необхідний обсяг прав та обов'язків
щодо володіння та користування цим
майном та землею.

У відповідності до ст.125 Земельного
кодексу України, право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.126 Земельного Кодексу
України, право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

При таких обставинах, позивач не надав
суду документ, що посвідчує право
власності чи право користування
земельною ділянкою, на якій
знаходяться належні йому будівлі та
споруди, яким є державний акт про право
власності чи право користування
земельної ділянки, а також не надав
суду доказів відведення її меж у
натурі.

Таким чином, позивач не має законного
права власності чи права користування
спірною земельною ділянкою, а тому його
право щодо землі не може бути порушено
внаслідок прийняття рішення
Іллічівською міською радою, оскільки
ОСОБА_1 не має передбаченого законом
обсягу прав щодо володіння та
користування вказаною вище земельною
ділянкою.

Крім того, згідно ч.1 ст.72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до копії мотивуючої частини
рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 28 жовтня 2013 року
(а.с.174-179), вказано, що: «..шляхом
хронологічного дослідження проведення
технічних інвентаризацій і зміни долей
власників житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, висновку судового
експерта, судом встановлено, що
визнання права власності на
вищевказані будівлі призвело до зміни
долей співвласників (а.с.60
інвентаризаційної справи), які за
перерахунком долей не зверталися та
зміни до правовстановлюючих
документів не проводились. На надано
таких доказів і суду під час судового
розгляду справи».

В судовому засіданні позивачем не
наведено доказів належності йому
спірних будівель, які розташовані на
спірній земельній ділянці.

Отже, зважаючи на те, що підставою
видачі ОСОБА_2 державних актів на право
власності на земельні ділянки
загальною площею 0,193 га, були свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
серії ВСК №029991 від 25.11.2005р., рішення
Іллічівської міської ради від 22.12.2006
року №146/49-V про видачу ОСОБА_2 державних
актів на право власності на земельні
ділянки загальною площею 0,193 га, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, з їх
цільовим використанням: 0,100 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) та 0,093 га
для ведення особистого селянського
господарства - є таким, що відповідає
вимогам частини 3 статті 2 КАС України,
оскільки прийняте у межах наданих
відповідачу повноважень, тобто з
врахуванням усіх обставини, що мають
значення для прийняття рішення.

Відповідно до приписів статей 13 та 41
Конституції України, від імені
українського народу права власності
здійснюють органи державно влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених Конституцією і усі
суб'єкти права власності рівні перед
законом. Кожен має право володіти,
користуватися та розпоряджатися своєю
власністю.

Згідно ст.ст.142-145 Конституції України
до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування, крім інших
об'єктів, належить земля, управління
якою здійснюють територіальні громади
через органи місцевого самоврядування
в межах їх повноважень шляхом
прийняття рішень.

Керуючись ст.ст.125, 126. 152 ЗК
України,ст.ст.13, 19, 41, 142-145 Конституції
України, cт.ст.158-160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Іллічівської міської
ради Одеської області, треті особи -
ОСОБА_2, відділу Держкомзему у місті
Іллічівську Одеської області про
визнання незаконним рішення
Іллічівської міської ради №146/49-V від 22
грудня 2006 року в частині затвердження
проекту землеустрою і видачі
державного акту на право власності на
земельну ділянку площею 0,10 га по
АДРЕСА_1 ОСОБА_2; визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ №658952 від 03
серпня 2007 року, виданий ОСОБА_2
Іллічівським міським відділом
земельних ресурсів (нині - відділ
Держкомзему у м.Іллічівськ Одеської
області) на підставі рішення
Іллічівської міської ради №146/49-V від 22
грудня 2006 року; визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, виданий ОСОБА_2
Іллічівським міським відділом
земельних ресурсів (нині - відділ
Держкомзему у м.Іллічівськ Одеської
області) на підставі рішення
Іллічівської міської ради №146/49-V від 22
грудня 2006 року на земельну ділянку
площею 0,093 га із цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства за адресою: АДРЕСА_1 -
відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу може бути подано до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Іллічівський міський суд Одеської
області в десятиденний строк після
проголошення постанови, або з дня
отримання копії постанови.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області
М.І.Петрюченко