Справа № 2-а-7130/10/2170
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

08 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-7130/10/2170

Категорія: 5.4 Головуючий в 1 інстанції:
Василяка Д.К. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

за участі секретаря - Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
державного підприємства
«Великокопанівське лісомисливське
господарство» на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 12 січня 2011
року за адміністративним позовом
Державної інспекції з контролю за
цінами в Херсонській області до
державного підприємства
«Великокопанівське лісомисливське
господарство» про стягнення
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2010 року позивач звернувся до
суду з вказаним вище адміністративним
позовом та, посилаючись на результати
перевірки дотримання порядку
формування та застосування цін, під час
якої встановлено, що підприємством
порушено п.1 розпорядження Херсонської
державної адміністрації від 07 вересня
2006 року №869 «Про встановлення
граничного рівня рентабельності на
дрова, що відпускаються населенню для
побутових потреб», просив суд: стягнути
з державного підприємства
«Великокопанівське лісомисливське
господарство» (надалі - Підприємство) в
дохід державного бюджету ГУДКУ у
Херсонській області 60996 грн. 45 коп.

За результатами розгляду справи 12
січня 2011 року Херсонським окружним
адміністративним судом ухвалено
постанову про стягнення з відповідача
на користь державного бюджету
економічні санкції в сумі 60996 грн. 45 коп.

Приймаючи означене рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
інспекції щодо стягнення економічних
санкцій від 09 листопада 2010 року №37,
припис від 09 листопада 2010 року №62 щодо
усунення порушень державної
дисципліни цін надані відповідачу для
виконання в 30-ти денний термін ним не
оскаржувало ся. Доказів про сплату
економічні санкції в сумі 60996 грн. 45 коп.
до суду не надходило.

В апеляційній скарзі Підприємство,
посилаючись на допущені судом
порушення норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування обставин справи, що
мають значення для справи, просить
скасувати оскаржуване судове рішення
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги відповідач вказав, що окрім
продажу дров населенню для побутових
потреб (опалення житла), без укладення
договору, ним було здійснено продаж
деревини підприємцям для комерційних
потреб - оптової торгівлі деревиною.

Тобто, наряду з продажем дров населенню
за нормативно встановленими цінами
здійснювалась торгівля деревини і для
інших потреб, ціни на цю продукцію
державою не регулюються.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув доводи
апеляційної скарги, перевірив
матеріали справи та зважаючи на
з'ясовані обставини, дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Розпорядженням Голови Херсонської
обласної державної адміністрації №869
від 07 вересня 2006 року «Про встановлення
граничного рівня рентабельності на
дрова, що відпускаються населенню для
побутових потреб», встановлено для
всіх суб'єктів господарювання,
незалежно від форм власності,
підпорядкованості і методів
організації праці та виробництва,
граничний рівень рентабельності у
розмірі 10% до економічно обґрунтованих
витрат заготівлі дров, що
відпускаються населенню для побутових
потреб.

За результатами перевірки органами
Державної інспекції з контролю за
цінами в Херсонській області (надалі -
Інспекція) в період з 28 жовтня 2010 року
по 05 листопада 2010 року порядку
формування та застосування
Підприємством цін на
паливно-енергетичні ресурси, що
відпускаються населенню для побутових
потреб в період з 01 листопада 2009 року по
01 жовтня 2010 року, було встановлено, що в
порушення вимог розпорядження голови
облдержадміністрації від 07 вересня 2006
року №869 «Про встановлення граничного
рівня рентабельності на дрова, що
відпускаються населенню для побутових
потреб», в окремих випадках, у 2010 році
при реалізації дров для побутових
потреб населенню відповідач сформував
ціни з застосуванням рівнів
рентабельності від 16,3 % до 55,3 % замість
граничного рівня у 10%. Порушення
призвело до завищення
оптово-відпускних цін на дрова
акацієві від 6 грн. 48 коп. до 46 грн. 48 коп.
за куб. м. та отримання необґрунтованої
виручки за період з лютого 2010 року по
вересень 2010 року у сумі 20332 грн. 15 коп.

В реєстрі товарно-транспортних
накладних та у розрахунку
необґрунтовано отриманої виручки
Підприємства перевіряючими наведено
перелік осіб, які придбали товар та
сплатили виручку з завищенням рівня
цін та кількості придбаного ними
товару: ОСОБА_1 придбав - 649 куб. м.
деревини; ОСОБА_2 придбав - 97,6 куб. м.
деревини; ОСОБА_3 - придбав - 66 куб. м
деревини; ОСОБА_4 - придбав - 47,2 куб. м.
деревини; ОСОБА_5 - 80,5 куб. м. Всього 134
позиції на загальну суму 20332 грн. 15 коп.

Суд апеляційної інстанції вважає
правильними і обґрунтованими висновки
Інспекції та суду першої інстанції
викладені в рішенні.

Твердження ж позивача, що в період з 01
листопада 2009 року по 01 жовтня 2010 року
було продано населенню, а саме 369
громадянам, у середньому 4,8 куб. м. дров
на одну особу по цінам, які не
перевищують рівень рентабельності у 10%
не підтверджуються матеріалами справи.
Вказавши на те, що одночасно за
договорами про надання послуг на
проведення лісо відновлювальної рубки
(породи акації білої) та придбання
деревини з суб'єктами підприємницької
діяльності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 товариство продавало
дрова фізичним особам, відповідач не
зміг надати доказів цьому, оскільки
ніяких договорів на придбання дров для
побутових потреб (опалення), з цими
особами не укладалося.

Отже Інспекцією та судом першої
інстанції при прийнятті рішення було
враховано, що розпорядженням
Херсонської обласної адміністрації
визначено коло суб'єктів які
підлягають державному захисту від
перевищення граничного рівня
рентабельності - населення, що
використовує дрова для побутових
потреб (опалення). Крім цього, цим
розпорядчим актом визначено предмет на
який спрямовані дії державного органу -
дрова для побутових потреб населення
(опалення). Будь-які інші послуги та
суб'єкти не входять в це коло.

Фізичні особи-підприємці ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 придбали
у Підприємства велику кількість дров
для опалення за договорами «На надання
послуг». При цьому, вказані вище особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
відповідно до Розпорядження Голови
Херсонської обласної державної
адміністрації №869 від 07 вересня 2006 року
«Про встановлення граничного рівня
рентабельності на дрова, що
відпускаються населенню для побутових
потреб», теж зобов'язані при продажу
дров населенню, встановлювати
граничний рівень рентабельності у
розмірі 10% до економічно обґрунтованих
витрат заготівлі дров, що
відпускаються населенню для побутових
потреб. У випадку що розглядається,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
позбавлені можливості застосовувати
граничний рівень рентабельності у
розмірі 10%, оскільки позивач підняв
оптово-відпускні ціни на дрова
акацієві. Тобто сформував ціни з
застосуванням рівнів рентабельності
від 16,3 % до 55,3 % замість граничного рівня
у 10%.

Вимоги Підприємства викладені в
апеляційній скарзі про направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції не підлягають задоволенню,
оскільки серед повноважень суду
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги,
викладених в ст.198 КАС України таких
повноважень суд апеляційної інстанції
немає.

Зважаючи на все вище викладене, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що при розгляді справи судом правильно
застосовані норми матеріального і
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми законів України та відповідають
чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
базуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для
скасування рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Великокопанівське
лісомисливське господарство» -
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 12 січня 2011
року - за адміністративним позовом
Державної інспекції з контролю за
цінами в Херсонській області до
державного підприємства
«Великокопанівське лісомисливське
господарство» про стягнення
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її підписання та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: