Справа № 806/8046/13-а
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Житомир

22 січня 2014 р.
справа №
806/8046/13-a

категорія 6.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба
І.Б.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Чуріна Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Держземагентства в Житомирському
районі Житомирської області про
визнання протиправною відмови та
зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

10 грудня 2013 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернувся ОСОБА_1 із позовом до
Управління Держземагентства в
Житомирському районі Житомирської
області про визнання протиправною
відмови та зобов'язання вчинити певні
дії.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що
Управлінням Держземагенства у
Житомирському районі Житомирської
області відмовлено у реєстрації в
Державному земельному кадастрі
земельних ділянок, загальною площею
0,1735 га, що розташовані в АДРЕСА_1
Просить визнати протиправною відмову
Управління Держземагенства у
Житомирському районі Житомирської
області у реєстрації земельних
ділянок, загальною площею 0,1735 га, що
розташовані в АДРЕСА_1, в Державному
земельному кадастрі, зобов'язати
Управління Держземагентства в
Житомирському районі Житомирської
області зареєструвати земельні
ділянки, загальною площею 0,1735 га, що
розташовані в АДРЕСА_1, в Державному
земельному кадастрі.

Ухвалами судді Житомирського
окружного адміністративного суду від 13
грудня 2013 року відкрито провадження у
даній справі та призначено справу до
судового розгляду.

Позивач та представник позивача у
судовому засіданні пояснили, що
вважають відмову відповідача у
реєстрації земельних ділянок в
Державному земельному кадастрі
протиправною та просили
адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у запереченнях на
адміністративний позов проти
заявлених позовних вимог заперечував
та просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
представників осіб, які беруть участь у
справі, з'ясувавши обставини у справі
та перевіривши їх доказами, приходить
до висновку про задоволення
адміністративного позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів реєстраційний
номер 5373 від 17 травня 2011 року ОСОБА_1 є
власником нежитлового приміщення
корпусу №101 загальною площею 867,4 м.кв.,
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
(а.с. 5-6).

Придбане приміщення входило до складу
загальної будівлі, що належить
Відкритому акціонерному товариству
"Вібросепаратор" (далі - ВАТ
"Вібросеаратор"), яке розташоване на
земельній ділянці, площею 8,3710 га, яка
перебуває у власності територіальної
громади Житомирської міської ради та
відповідно до договору оренди
земельної ділянки від 25 жовтня 2002 року
передана ВАТ "Вібросепаратор" в оренду.
(а.с. 7).

З метою отримання дозволу на
виготовлення проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок та
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок для обслуговування
придбаного ним у власність приміщення
ОСОБА_1 звернувся до Житомирської
міської ради. (а.с. 54).

Рішенням Житомирської міської ради від
7 грудня 2012 року №471 надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою. (а.с.
55,56).

З метою отримання земельних ділянок в
користування для обслуговування
придбаного приміщення, Колективним
підприємством "Житомирводпроект" на
замовлення ОСОБА_1 було виготовлено
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, загальною площею
0,1735 га для розміщення та експлуатації
основних, підсобних і допоміжних
будівель та споруд підприємств
переробної, машинобудівної та іншої
промисловості за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.
47-117).

7 серпня 2013 року ОСОБА_1 з метою
реєстрації земельних ділянок
загальною площею 0,1735 га в Державному
земельному кадастрі звернувся із
відповідною заявою до державного
кадастрового реєстратора управління
Держземагенства у Житомирському
районі Житомирської області. (а.с. 9).

14 серпня 2013 року позивач отримав
повідомлення державного кадастрового
реєстратора №177 про відмову у
реєстрації вказаних земельних ділянок.

Позивач та представник позивача у
судовому засіданні пояснили, що не
погоджуються з таким рішенням
відповідача, оскільки відповідно до
законодавства позивач набув права
власності на нежитлове приміщення, а
отже має право користуватись земельною
ділянкою, на якій розташоване придбане
приміщення без зміни її цільового
призначення. Крім того реалізація
цього права має відбуватись шляхом
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок,
реєстрації земельних ділянок в
Державному земельному кадастрі з
присвоєнням кадастрових номерів та
реєстрації права користування на
вказані земельні ділянки. Окрім того
державна реєстрація речових прав на ці
земельні ділянки може бути здійснена
лише після державної реєстрації
земельних ділянок у Державному
земельному кадастрі. Щодо посилання
відповідача на те, що заявлені
позивачем до реєстрації земельні
ділянки площею 0,1735 га, знаходяться в
межах земельної ділянки площею 8,3710 га,
що перебуває у користуванні ВАТ
"Вібросепратор", то позивач та
представник позивача пояснили, що
оскільки позивач набув у власність
згадане нежитлове приміщення, то
вказаний договір оренди земельної
ділянки площею 8,3710 га від 25 жовтня 2002
року, укладений між Житомирською
міською радою та ВАТ "Вібросепаратор" в
частині земельних ділянок загальною
площею 0,1735 га є припиненим. Окрім того,
ці земельні ділянки вже були
зареєстровані за попереднім власником
придбаного приміщення.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у письмових запереченнях
на адміністративний позов пояснив, що
при розгляді заяви позивача про
внесення земельних ділянок площею 0,1735
га, заявлених до реєстрації, державним
кадастровим реєстратором було
з'ясовано, що вказані земельні ділянки
знаходиться в межах уже наданої у
користування ВАТ "Вібросепаратор"
земельної ділянки площею 8,3710 га. Отже
враховуючи, що земельні ділянки, які
передбачалось зареєструвати, входять
до земельної ділянки площею 8,3710 га, яка
була надана у користування іншому
землекористувачу, то за таких обставин
необхідно зареєструвати в Управлінні
юстиції речове право на майно на
загальну земельну ділянку площею 8,3710
га, яка перебуває в користуванні ВАТ
"Вібросепаратор", після чого здійснити
поділ земельної ділянки відповідно до
технічної документації із землеустрою
за згодою власника земельної ділянки
Житомирської міської ради. (а.с. 35-39).

Суд не погоджується з такими доводами
відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 120
Земельного кодексу України, якщо жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Статтею 125 Земельного кодексу України,
встановлено, що право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до частини 7 статті 31
Закону України від 6 жовтня 1998 року
№161-XIV "Про оренду землі" договір оренди
землі припиняється в разі: набуття
права власності на житловий будинок,
будівлю або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці.

Оскільки позивач придбав нежитлове
приміщення корпусу №101 загальною
площею 867,4 м.кв., яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, яке розташоване на
земельній ділянці, площею 8,3710 га, яка
перебуває в оренді у ВАТ
"Вібросепаратор", то в силу положень
статті 120 Земельного кодексу України до
нього перейшло право оренди земельної
ділянки, на якій розміщене придбане
приміщення.

Статтею 1 Закону України від 07 липня 2011
року №3613-VI "Про державний земельний
кадастр" (далі - Закон України №3613-VI)
визначено, що державна реєстрація
земельної ділянки - це внесення до
Державного земельного кадастру
передбачених цим Законом відомостей
про формування земельної ділянки та
присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України №3613-VI внесення відомостей до
Державного земельного кадастру і
надання таких відомостей здійснюються
державними кадастровими реєстраторами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону
України №3613-VI до Державного земельного
кадастру включаються такі відомості
про земельні ділянки: кадастровий
номер; місце розташування; опис меж;
площа; міри ліній по периметру;
координати поворотних точок меж; дані
про прив'язку поворотних точок меж до
пунктів державної геодезичної мережі;
дані про якісний стан земель та про
бонітування ґрунтів; відомості про
інші об'єкти Державного земельного
кадастру, до яких територіально
(повністю або частково) входить
земельна ділянка; цільове призначення
(категорія земель, вид використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель); склад угідь із
зазначенням контурів будівель і
споруд, їх назв; відомості про
обмеження у використанні земельних
ділянок; відомості про частину
земельної ділянки, на яку поширюється
дія сервітуту, договору суборенди
земельної ділянки; нормативна грошова
оцінка; інформація про документацію із
землеустрою та оцінки земель щодо
земельної ділянки та інші документи, на
підставі яких встановлено відомості
про земельну ділянку.

Частиною 1 статті 16 Закону України
№3613-VI встановлено, що земельній
ділянці, відомості про яку внесені до
Державного земельного кадастру,
присвоюється кадастровий номер.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону
України №3613-VI відомості про межі
земельної ділянки вносяться до
Державного земельного кадастру: на
підставі відповідної документації із
землеустрою щодо формування земельних
ділянок - у випадках, визначених
статтею 79-1 Земельного кодексу України,
при їх формуванні; на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) - у разі встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки за
її фактичним використанням відповідно
до статті 107 Земельного кодексу
України; на підставі проектів
землеустрою щодо впорядкування
існуючих землеволодінь - у разі зміни
меж суміжних земельних ділянок їх
власниками.

Відповідно до частини 1 статті 79-1
Земельного кодексу України формування
земельної ділянки полягає у визначенні
земельної ділянки як об'єкта цивільних
прав. Формування земельної ділянки
передбачає визначення її площі, меж та
внесення інформації про неї до
Державного земельного кадастру.

Позивач виготовив проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
загальною площею 0,1735 га та звернувся до
державного кадастрового реєстратора
із заявою про реєстрацію зазначених
земельних ділянок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону
України №3613-VI Державна реєстрація
земельних ділянок здійснюється за
місцем їх розташування відповідним
Державним кадастровим реєстратором
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Закону
України №3613-VI у разі поділу або
об'єднання земельних ділянок запис про
державну реєстрацію земельної ділянки
та кадастровий номер земельної ділянки
скасовуються, а Поземельна книга на
таку земельну ділянку закривається. У
Поземельній книзі на земельні ділянки,
сформовані в результаті поділу або
об'єднання земельних ділянок,
здійснюється запис про такий поділ чи
об'єднання із зазначенням скасованих
кадастрових номерів земельних ділянок.

Відповідач посилається на те, що
земельні ділянки, які просить
зареєструвати позивач співпадають із
земельною ділянкою наданою ВАТ
"Вібросепаратор". Однак, відповідно до
свідоцтва про право власності на
придбане позивачем майно, нежитлове
приміщення корпусу №101 розташоване на
земельній ділянці площею 442 кв. м.,
кадастровий номер :06:029:0006 (а.с. 5).
Також відповідно до копій довідок від 26
серпня 2010 року №164/26-10 та №165/26-10
земельним ділянкам, які просить
зареєструвати позивач були присвоєні
кадастрові номери :06:029:0006 -
земельній ділянці площею 0,0442 га та
:06:029:0007 - земельній ділянці площею
0,1293 га для надання ТОВ "Вентиляторний
завод". (а.с. 40, 41).

Оскільки ОСОБА_1 була виготовлена
необхідна документація, а заявленим до
реєстрації ділянкам загальною площею
0,1735 га вже було присвоєно кадастрові
номери, то посилання відповідача на
поділ земельної ділянки, що була надана
в оренду ВАТ "Вібросепаратор", є
неправомірним.

Відповідно до частини 3 статті 5 Закону
України №3613-VI) порядок ведення
Державного земельного кадастру
визначається Кабінетом Міністрів
України відповідно до вимог цього
Закону.

Згідно з пунктом 135 Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2012 №1051,
внесення до Державного земельного
кадастру відомостей про земельну
ділянку в разі її поділу чи об'єднання з
іншою земельною ділянкою, а також
відновлення її меж здійснюється шляхом
внесення таких відомостей до
відповідної Поземельної книги. У разі
коли відомості вносяться до Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку (в разі її поділу чи об'єднання
з іншою земельною ділянкою, а також
відновлення її меж), на яку відповідно
до цього Порядку Поземельна книга не
відкривалася, такі відомості вносяться
до відповідної Поземельної книги після
її відкриття відповідно до пунктів 49-54
цього Порядку.

Відповідно до частини 6 статті 24 Закону
України №3613-VI підставою для відмови у
здійсненні державної реєстрації
земельної ділянки є: розташування
земельної ділянки на території дії
повноважень іншого Державного
кадастрового реєстратора, подання
заявником документів, передбачених
частиною четвертою цієї статті, не в
повному обсязі, невідповідність
поданих документів вимогам
законодавства, знаходження в межах
земельної ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної ділянки
або її частини.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірності
відмови у державній реєстрації
земельних ділянок та повинен
здійснити реєстрацію земельних
ділянок на підставі наданої йому
документації.

Враховуючи вищевикладене суд
задовольняє адміністративний позов у
повному обсязі.

Керуючись статями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Управління Держземагентства в
Житомирському районі Житомирської
області у проведенні реєстрації в
Державному земельному кадастрі
земельних ділянок, загальною площею
0,1735 га, що розташовані в АДРЕСА_1

Зобов'язати Управління
Держземагентства в Житомирському
районі Житомирської області
зареєструвати в Державному земельному
кадастрі земельні ділянки, загальною
площею 0,1735 га, що розташовані в АДРЕСА_1

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 27
січня 2014 р.