Справа № 436/577/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/800/47504/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кам'янобрідському районі м. Луганська
на постанову Кам'янобрідського
районного суду м. Луганська від 03 липня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 серпня 2013 року

у справі № 436/577/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Кам'янобрідському районі м.
Луганська

про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити певні дії

В С Т А Н О В И В :

07 березня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська з адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в Кам'янобрідському районі м. Луганська
(далі - Управління) про визнання дій
противоправними та зобов'язання
вчинити певні дії.

Постановою Кам'янобрідського
районного суду м. Луганська від 03.07.2013,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20.08.2013, позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янобрідському районі м. Луганська
щодо заниженого нарахування пенсії
ОСОБА_2 за втратою годувальника з 07.09.2012.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Кам'янобрідському
районі м. Луганська здійснити
перерахунок з 07.09.2012 пенсії ОСОБА_2 за
втратою годувальника, виходячи з даних
довідки, виданої ВАТ «Луганське АТП
10927» від 02.04.1997 № 045, про заробіток її
чоловіка ОСОБА_3 за час знаходження на
ЧАЕС відповідно до Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 (далі -
Порядок №1210).

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій, Управління
оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення судами норм
матеріального права та прийняти нове
рішення - про відмову у задоволенні
позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
довідка про заробітну плату від 02.04.1997
№ 045 не відповідає вимогам чинного
законодавства про працю, зокрема, ця
довідка видана з порушенням розрахунку
оплати часового робочого дня.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом 1
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, що позивач є вдовою учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І
категорії ОСОБА_3

Відповідно до експертного висновку
від 05.03.1996 №3 захворювання, що призвело
до смерті ОСОБА_3, пов'язане з
виконанням обов'язків з ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Кам'янобрідському районі м. Луганська
та отримує пенсію по втраті
годувальника.

Відповідно до довідки від 02.04.1997 № 045,
заробітна плата ОСОБА_3 за час
знаходження на ЧАЕС з 12.09.1989 по 12.10.1989
склала 870,62 крб., з яких за 19 днів вересня
1989 року - 508,69 крб., а за 12 днів жовтня 1989
року - 361,93 крб. Такі ж дані містить
відомість про нарахування заробітної
плати за період з 12.09.1989 по 12.10.1989.

Відповідно до розрахунків, які містить
пенсійна справа за вересень 1989 року
ОСОБА_3 відпрацював у зоні 19 днів по 187
годин, за відомістю 10 годин на день.
ОСОБА_3 нараховувалась заробітна плата
за надурочний час.

Позивач з 02.04.1991 отримувала пенсію за
віком, а з 11.04.1997 - пенсію по втраті
годувальника, виходячи з довідки ВАТ
«Луганське АТП 10927» від 02.04.1997 № 045 про
заробітну плату за роботу ОСОБА_3 в зоні
відчуження в період з 12 вересня по 12
жовтня 1989 року.

У подальшому ОСОБА_2 з 30.01.2002 знову
перейшла на пенсію за віком, а з 25.11.2009 -
знову на пенсію по втраті годувальника,
яку отримувала в розмірах,
встановлених статтями 52 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28.02.1991 року № 796-12 (далі - Закон № 796).

З 01.01.2012 ОСОБА_2 нараховано пенсію по
втраті годувальника знову, виходячи з
даних довідки ВАТ «Луганське АТП 10927»
від 02.04.1997 № 045 про заробітну плату за
роботу в зоні відчуження в період з 12
вересня по 12 жовтня 1989 року.

З 01.05.2012 пенсія по втраті годувальника
ОСОБА_2 виплачується без урахування
даних довідки про заробітну плату
померлого годувальника під час роботи
в зоні відчуження за період з 12 вересня
по 12 жовтня 1989 року, яка видана ВАТ
«Луганське АТП 10927» від 02.04.19997 № 045.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що витребувати нову
довідку про заробітну плату ОСОБА_3
немає можливості, оскільки
підприємство ВАТ «Луганське АТП № 10927»
припинило існування.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що Управлінням як суб'єктом
владних повноважень не надано жодного
доказу недостовірності даних довідки
ВАТ «Луганське АТП 10927» від 02.04.1997 № 045
щодо розмірів заробітної плати ОСОБА_3,
а саму довідку не визнано недійсною.
Таким чином, дії відповідача щодо
перерахунку пенсії позивача по втраті
годувальника без урахування даних ВАТ
«Луганське АТП 10927» від 02.04.19997 № 045 є
неправомірними.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується зі вказаним висновком
судів попередніх інстанцій з огляду на
таке.

Відповідно до статті 10 Закону №796
учасниками ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
вважаються громадяни, які
безпосередньо брали участь у будь-яких
роботах, пов'язаних з усуненням самої
аварії, її наслідків у зоні відчуження
у 1986-1987 роках незалежно від кількості
робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30
календарних днів, у тому числі
проведенні евакуації людей і майна з
цієї зони, а також тимчасово направлені
або відряджені у зазначені строки для
виконання робіт у зоні відчуження,
включаючи військовослужбовців,
працівники державних, громадських,
інших підприємств, установ і
організацій незалежно від їх відомчої
підпорядкованості, а також ті, хто
працював не менше 14 календарних днів у
1986 році на діючих пунктах санітарної
обробки населення і дезактивації
техніки або їх будівництві.

Підпунктом 1 Порядку №1210 передбачено,
що цей Порядок визначає механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до статей 54 і 57 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Пенсії за
бажанням осіб можуть призначатися
виходячи із заробітної плати,
одержаної за роботу в зоні відчуження в
1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3
Порядку №1210 у разі коли особа
пропрацювала в зоні відчуження менше
календарного місяця в 1986-1990 роках, за її
бажанням пенсія може обчислюватися
виходячи із заробітної плати,
одержаної за роботу в зоні відчуження,
за весь фактично відпрацьований час в
одному з неповних календарних місяців
роботи протягом цих років, без
додавання суми заробітної плати за
період роботи за межами зони
відчуження. У такому разі заробітна
плата за весь фактично відпрацьований
час ділиться на число відпрацьованих
днів, а одержана сума множиться на 25,4.
Якщо дні роботи припали на вихідні і
святкові дні, розрахунок заробітної
плати проводиться у такому ж порядку,
як і за роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

Ураховуючи, що довідка «Луганське АТП
10927» від 02.04.19997 № 045 не визнана
недійсною, видана у встановленому
порядку, містить неспростовану
відповідачем інформацію щодо розміру
заробітної плати померлого
годувальника за період з 12 вересня по 12
жовтня 1989 року за роботу з ліквідації
наслідків на ЧАЕС, суд касаційної
інстанції дійшов висновку про
безпідставність дій Управління щодо
відмови використовувати інформацію,
яка міститься у цій довідці, під час
нарахування та виплати позивачу пенсії
по втраті годувальника.

Зважаючи на викладене, доводи
касаційної скарги спростовуються вище
переліченими нормами права та
установленими обставинами справи, у
зв'язку з чим відсутні підстави для її
задоволення та скасування чи зміни
рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янобрідському районі м. Луганська
залишити без задоволення.

Постанову Кам'янобрідського районного
суду м. Луганська від 03 липня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2013
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 КАС
України.