Справа № 2а-2398/10/2170
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року м.
Київ К/800/21920/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Моторного
О.А. - головуючого,

Блажівської
Н.Є.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_4

на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 23.12.2010

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2012

у справі № 2-а-2398/10/2170

за позовом Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Херсонської
області Державної податкової служби

до Приватного підприємця ОСОБА_4

про стягнення штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 23.12.2010, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2012, задоволено позовні вимоги
про стягнення з відповідача фінансових
санкцій в сумі 4 210,00 грн.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що за результатами
проведеної позивачем перевірки
господарської одиниці - кіоску,
розташованого за адресою АДРЕСА_1, що
належить відповідачу (на підставі
направлень № 857/273 від 17.06.2009) з питань
дотримання суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій, складено акт №
496/21/03/23/НОМЕР_1 від 18.06.2009, в якому
зафіксовано наступні порушення:

- проведення розрахункової операції
без застосування РРО на суму 6,30 грн., що
є порушенням п. 1 ст. 3 Закону України
"Про застосування РРО в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг"
(відповідно до п. 1 ст. 17 вказаного
закону сума фінансової санкції
становить: 6,30х5=31,5 грн.);

- незберігання використаної книги
обліку розрахункових операцій, що є
порушенням п. 6 ст. 3 Закону України "Про
застосування РРО в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг"
(відповідно до п. 3 ст. 17 вказаного
закону сума фінансової санкції
становить: 20х17 грн. =340,00 грн.);

- незберігання контрольних стрічок, що
є порушенням п. 10 ст. 3 Закону України
"Про застосування РРО в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг"
(відповідно до п. 4 ст. 17 вказаного
Закону сума фінансової санкції
становить 10х17 = 170,00 грн.);

- невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення
розрахункових операцій сумі, яка
зазначена у денному звіті РРО, що є
порушенням п. 13 ст. 3 Закону України "Про
застосування РРО в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг"
(відповідно до ст. 22 вказаного Закону
сума фінансової санкції становить
(400,0-6,3)х5 = 1968,50 грн.);

- реалізація тютюнових виробів особі,
яка не досягла 18 років, що є порушенням
ст. 15-3 Закону України " Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", відповідно до ст. 17 вказаного
Закону застосовано штрафну санкцію у
розмірі 1700,00 грн.

На підставі акта перевірки від 18.06.2009,
позивачем прийнято рішення № та
№ від 01.07.2009 про застосування до
відповідача штрафних (фінансових)
санкцій на загальну суму 4210,00 грн.
Вказані рішення про застосування
фінансової санкції розміщені на дошці
оголошень, у зв'язку з неможливістю
вручення та до часу розгляду справи не
скасовано.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
застосування РРО в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг",
фінансова санкція - грошова сума, що
стягується за порушення вимог цього
Закону з суб'єктів підприємницької
діяльності за місцем їх реєстрації до
відповідного місцевого бюджету.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, як вірно зазначено судами
першої та апеляційної інстанцій,
оскільки рішення про застосування
фінансової санкцій в судовому порядку
(або адміністративному) не визнано не
чинним, воно є обов'язковим до
виконання. Доказів сплати штрафних
санкцій в добровільному порядку
відповідачем суду не надано.

З урахуванням наведеного, а також того,
що відповідачем не надано будь-яких
доказів неправомірності прийнятих
податковим органом рішень про
застосування фінансових санкцій №
та № від 01.07.2009, суди обох
інстанцій дійшли вірного висновку про
правомірність стягнення з Приватного
підприємця ОСОБА_4 фінансових санкцій
на загальну суму 4 210,00 грн.

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, колегією суддів
відхиляються, оскільки вони не
спростовують обставин, що на підставі
належних та допустимих доказів
встановлені судами попередніх
інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій, не встановлено.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_4 - відхилити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 23.12.2010 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) Н.Є.
Блажівська (підпис) В.В. Кошіль