Справа № 826/11174/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника
позивачаБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,
Петрика І.Й. Гусак О.О. Марієн І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Всеукраїнської
громадської організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
серпня 2013 року у справі за позовом
Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» до ректора Національного
авіаційного університету Кулик М.С. про
визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року Всеукраїнська
громадська організація «Комітет
конституційно-правового контролю
України» звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до ректора Національного
авіаційного університету Кулик М.С. в
якому просила визнати дії відповідача,
що полягають у ненаданні інформації за
запитом позивача протиправними.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
серпня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, який з'явився в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Як вбачається з матеріалів справи, 05
березня 2013 року Всеукраїнською
громадською організацією «Комітет
конституційно-правового контролю
України» в особі його структурного
підрозділу - Управління контролю
державних органів та закладів сфери
освіти і науки було направлено запит на
інформацію за № 52/1-13 до Ректора
Національного авіаційного
університету з проханням надати
належним чином засвідчені копії
документів, зокрема: статуту ВНЗ;
свідоцтва про реєстрацію ВНЗ; довідки
про включення ВНЗ до Державного
реєстру ВНЗ України з додатками;
ліцензії ВНЗ та додатка до неї; довідки
з ЄДРПОУ; правил прийому до ВНЗ у 2013 р.;
положення про приймальну комісію ВНЗ;
наказу про затвердження складу
приймальної комісії ВНЗ; плану роботи
та графіку засідань приймальної
комісії ВНЗ; дислокації приміщень, які
задіяні для підготовки та проведення
прийому абітурієнтів до ВНЗ;
встановлених квот прийому до ВНЗ
різних категорій осіб.

Листом від 20.03.2013 за № 06-03/767
Національний авіаційний університет
повідомив про те, що в даному випадку
він не є розпорядником публічної
інформації, і відповідно, положення
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» на зазначені
відносини не поширюється. Крім цього,
відповідно до п. 23.2 Умов № 1244
громадські організації можуть
звернутися до Міністерства освіти і
науки, молоді та спорту України із
заявою про надання їм права вести
спостереження за роботою приймальних
комісій. Громадські організації, яким
таке право надано Міністерством освіти
і науки, молоді та спорту України,
можуть направляти на засідання
приймальних комісій своїх
спостерігачів. Оскільки, позивачем
документу про надання права вести
спостереження за роботою приймальної
комісії Національного авіаційного
університету Міністерством освіти і
науки, молоді та спорту України не
отримано (чи їм не надіслано), тому
право спостерігача за діяльністю
приймальної комісії відповідача у
позивача відсутнє.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано жодного належного
та допустимого доказу наявності в
нього відповідного права на ведення
спостереження за роботою приймальних
комісій, а витребування громадськими
організаціями належним чином
засвідчених копій документів не
передбачено чинним законодавством
України.

З таким висновком суду колегія суддів
не може погодитися, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно статті 5 Закону України «Про
інформацію», кожен має право на
інформацію, що передбачає можливість
вільного одержання, використання,
поширення, зберігання та захисту
інформації, необхідної для реалізації
своїх прав, свобод і законних
інтересів. Реалізація права на
інформацію не повинна порушувати
громадські, політичні, економічні,
соціальні, духовні, екологічні та інші
права, свободи і законні інтереси інших
громадян, права та інтереси юридичних
осіб.

У відповідності до пункту 1 частини 1
статті 12 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», суб'єктами
відносин у сфері доступу до публічної
інформації є, зокрема, запитувачі
інформації, до яких належать фізичні,
юридичні особи, об'єднання громадян без
статусу юридичної особи, крім суб'єктів
владних повноважень.

Пункт 1 частини 1 статті 13 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» визначає розпорядниками
інформації - суб'єктів владних
повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 13 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», розпорядниками
інформації для цілей цього Закону
визнаються, зокрема, особи, якщо вони
виконують делеговані повноваження
суб'єктів владних повноважень згідно
із законом чи договором, включаючи
надання освітніх, оздоровчих,
соціальних або інших державних послуг,
- стосовно інформації, пов'язаної з
виконанням їхніх обов'язків.

З аналізу наведених норм випливає, що
відповідач є розпорядником інформації
в розмінні статті 13 Закону України «Про
доступ до публічної інформації».

Стаття 14 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» визначає
обов'язки розпорядників інформації,
одним з яких є надавати достовірну,
точну та повну інформацію, а також у
разі потреби перевіряти правильність
та об'єктивність наданої інформації.

Запит позивача містив всі необхідні
реквізити, передбачені ст. 19 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», а тому у відповідача, на
підставі вищенаведених норм, виник
обов'язок надати позивачу публічну
інформацію, яка міститься в запиті.

Виключний перелік підстав для відмови
в наданні інформації передбачений ст. 22
ч. 1 п. 1-4 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» і жоден з них не
може бути застосовано до спірних
правовідносин.

Що стосується доводів відповідача про
відсутність у позивача належних та
допустимих доказів наявності в нього
відповідного права на ведення
спостереження за роботою приймальної
комісії, а витребування громадськими
організаціями належним чином
засвідчених копій документів не
передбачено чинним законодавством, суд
апеляційної інстанції вважає їх
необґрунтованими.

Власне, запитувана позивачем
інформація полягала у проханні надати
публічну інформацію, відповідно до
норм Закону України «Про доступ до
публічної інформації», а не у наданні
позивачу права вести спостереження за
роботою приймальної комісії, як вважає
позивач, тому посилання відповідача на
недотримання позивачем Умов прийому до
вищих навчальних закладів у 2013 році,
затверджені Наказом № 1244 Міністерства
освіти і науки, молоді та спорту
України від 05.11.2013 є безпідставними.

В запиті на інформацію позивачем
вказано перелік документів, які
просить надати за запитом на
інформацію, а саме Статут ВНЗ, Правила
прийому до ВНЗ, тощо).

Згідно з частиною 2 статті 21 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», у разі якщо задоволення
запиту на інформацію передбачає
виготовлення копій документів обсягом
більш як 10 сторінок, запитувач
зобов'язаний відшкодувати фактичні
витрати на копіювання та друк.

Відповідно до частини 3 статті 21 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», розмір фактичних витрат
визначається відповідним
розпорядником на копіювання та друк в
межах граничних норм, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем в порушення вимог ч. 3 ст. 21
вказаного Закону не визначено розміру
фактичних витрат на копіювання та друк
документів, що запитувалися позивачем
та не надано розрахунок із зазначенням
реквізитів для сплати таких витрат, а
відтак у позивача не виникло обов'язку
відшкодування фактичних витрат на
копіювання та друк запитуваної
інформації. Крім того, з матеріалів
справи вбачається, що позивач в
надісланому запиті зазначив, що
зобов'язується виконати всі
зобов'язання, покладені на запитувача
інформації Законом України «Про доступ
до публічної інформації».

Помилковими також є доводи відповідача
про те, що запит подано особою, яка не є
запитувачем інформації в розумінні
Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Всеукраїнська громадська організація
«Комітет конституційно-правового
контролю України», як юридична особа,
делегувала свої повноваження
Управлінню контролю державних органів
та закладів сфери освіти і науки через
Положення про Управління, а також
наділила відповідними повноваженнями
начальника Управління - Т.В. Снігир,
визначивши їх в Положенні про
Управління та видавши на її ім'я
довіреність.

Варто зазначити, що Законом України
«Про доступ до публічної інформації»
не передбачено надання запитувачем
інформації, в якості додатків до
запиту, правоустановчих чи інших
документів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що
відповідачем безпідставно відмовлено
позивачу в наданні публічної
інформації, а відтак позовні вимоги
Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції не відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим є підстави
для її скасування з ухваленням нової
постанови про задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Всеукраїнської
громадської організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
серпня 2013 року - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 серпня 2013 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» задовольнити.

Визнати протиправними дії та
бездіяльність ректора, Голови
приймальної комісії Національного
авіаційного університету Кулика М.С.,
що полягають у ненаданні інформації на
запит Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
Конституційно-правового контролю
України» від 05 березня 2013 року № 52/1-13.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

Повний текст постанови складено та
підписано - 03.02.2014

Головуючий суддя

Борисюк Л.П.

Судді:

Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.