Справа № 801/8373/13-а
Суддя: Кукта Максим Валерійович
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/8373/13-а

14.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кукти М.В.,

суддів Кучерука О.В. ,

Єланської О.Е.

секретар судового засідання
Єрохіна Д.Д.

за участю сторін:

представник позивача,
Республіканського комітету земельних
ресурсів АР Крим- Мирошниченко
Катерина Сергіївна, посвідчення № 251
від вересня 2013, довіреність № 1084/10-29-09
від 17.09.13

представник позивача,
Республіканського комітету земельних
ресурсів АР Крим- Кіншов Олексій
Володимирович, посвідчення № 193 від
жовтня 2012, довіреність № 1128/10-29-09 від
25.09.13

представник відповідача, Державної
інспекції сільського господарства АР
Крим- Запара Олег Васильович,
посвідчення № 152 від 15.02.13, довіреність
№ 10-19/80 від 30.12.13

розглянувши апеляційну скаргу
Республіканського комітету земельних
ресурсів АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Кисельова О.М. ) від 23.10.13 по справі №
801/8373/13-а

за позовом Республіканського комітету
земельних ресурсів АР Крим (вул.
Кечкеметська, 114,Сімферополь,Автономна
Республіка Крим,95000)

до Державної інспекції сільського
господарства АР Крим (вул.
Севастопольська,
48/1,Сімферополь,Автономна Республіка
Крим,95043)

про визнання протиправним і скасування
наказу та визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 23.10.13 у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
23.10.13 та прийняти нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Представник відповідача у
судовому засіданні 14.01.2014 з апеляційною
скаргою не погодився, просив постанову
суду першої інстанції залишити без
змін.

Представники позивача у судовому
засіданні підтримали апеляційну
скаргу з підстав, викладених у ній.

На підставі та за правилами
статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України, розглянувши
справу, судова колегія встановила
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом Державної інспекції
сільського господарства АР Крим № 774/0
від 31.05.2013 «Про проведення перевірки» з
метою здійснення державного контролю
за використанням та охороною земель
відповідно до законів України «Про
державній контроль за використанням
та охороною земель», наказу
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 23.12.2011 № 770,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2012 № 34/20347, на
підставі плану перевірок Державної
інспекції сільського господарства АР
Крим на ІІ квартал 2013 року призначено
проведення з 03.06.2013 по 21.06.2013 планової
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства у сфері державної
експертизи землевпорядної
документації Республіканським
комітетом земельних ресурсах АР Крим.

За результатами вказаної перевірки
21.06.2013 Державною інспекцією сільського
господарства в Автономної Республіки
Крим складено акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства (а.с.
17-25).

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правову оцінку
обставин у справі та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" (далі-Закон), до
повноважень центрального органу
виконавчої влади, який забезпечує
реалізації державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, відноситься, зокрема,
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель.

Відповідно до ст. 9 Закону, державний
контроль за використанням та охороною
земель, дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель і моніторинг ґрунтів
здійснюються шляхом проведення
перевірок; розгляду звернень юридичних
і фізичних осіб; участі у прийнятті в
експлуатацію меліоративних систем і
рекультивованих земель, захисних
лісонасаджень, протиерозійних
гідротехнічних споруд та інших
об'єктів, які споруджуються з метою
підвищення родючості ґрунтів та
забезпечення охорони земель; розгляду
документації із землеустрою,
пов'язаної з використанням та охороною
земель; проведення моніторингу ґрунтів
та агрохімічної паспортизації земель
сільськогосподарського призначення.

Ч. 2 ст. 22-1 Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації " чітко визначено, що
здійснення державного контролю за
додержанням вимог виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
нагляду (контролю) в законодавства у
сфері державної експертизи належить до
повноважень центрального органу
агропромисловому комплексі.

Відповідно до вказаного пункту 6
Положення, ст. 21 Закону України "Про
центральні органи виконавчої влади",
пункту 8 Положення про Міністерство
аграрної політики та продовольства
України, затвердженого Указом
Президента України від 23.04.2011 № 500,
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.12.2011 № 1300 "Про утворення
територіальних органів Державної
інспекції сільського господарства"
Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України від
23.12.2011 № 770 затверджено Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим.

Положенням про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затвердженим Указом
Президента України від 13.04.2011 № 459
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України, і
який входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі визначено Державну
інспекцію сільського господарства
України (Держсільгоспінспекція
України).

Згідно п. 6 Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, Держсільгоспінспекція
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи - Державні інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, районах.

Пунктом 1 Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України встановлено, що Державна
інспекція сільського господарства в
Автономній Республіці Крим
(Держсільгоспінспекція) є
територіальним органом Державної
інспекції сільського господарства
України та її права поширюються на
територію Автономної Республіки Крим.

Відповідно до пункту 3 Положення
про Державну інспекцію сільського
господарства України, основним
завданням Держсільгоспінспекції є
реалізація повноважень Державної
інспекції сільського господарства
України у межах відповідної території.

Держсільгоспінспекція здійснює
державний нагляд (контроль) у частині
дотримання земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності (п.п.4.1 п.4
Положення).

Згідно п.п. 6.1 п. 6 Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України,
Держсільгоспінспекція та її посадові
особи в межах своїх повноважень мають
право, зокрема, складати акти
перевірок, протоколи про
адміністративні правопорушення та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності.

Виходячи з вищевикладеного,
колегія суддів вважає безпідставними
та необґрунтованими посилання
заявника апеляційної скарги на те, що у
Державній інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим не було повноважень щодо
здійснення контрольних заходів
відносно Республіканського комітету
земельних ресурсів АР Крим.

Згідно матеріалів справи, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції та зазначає, що
відповідно до вимог Закону України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель" та
Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації", на підставі
затвердженого Головою Державної
інспекції сільського господарства
України плану перевірок Державної
інспекції сільського господарства в
Автономній Республіці Крим (а.с.55),
Інспекція мала підстави здійснювати
перевірку позивача за предметом
перевірки, визначеним у наказі № 774/0
від 31.05.2013.

Що стосується доводів апелянта на
те, що перевірки органу, який за своїм
статусом не є суб'єктом господарювання
та на нього не поширюються норми
законодавства, якими відповідач
керувався, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, при
призначенні планової перевірки,
дотриманням вимог земельного
законодавства у сфері державної
експертизи землевпорядної
документації Республіканським
комітетом по земельних ресурсах АР
Крим, відповідач керувався Законом
України "Про державній контроль за
використанням та охороною земель", в
якому чітко визначено повноваження
центрального органу виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі,
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель.

Враховуючи те, що ні в оскаржуваному
наказі, ні в повідомленні про
проведення планової перевірки,
дотримання вимог земельного
законодавства, яке було отримано
позивачем (а.с. 45), а ні в акті перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 21.06.2013 не визначено
Закон України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", на підставі
якого призначено та проведено
перевірку позивача з 03.06.2013 по 21.06.2013,
колегія суддів вважає помилковим
зазначення цього Закону разом з
Законом України "Про державній
контроль за використанням та охороною
земель", у направленні на проведення
планової перевірки позивача від 31.05.2013
№ 762, оскільки це не відповідає змісту
оскаржуваного наказу в цій частині,
підписаного начальником
Держсільгоспінспекції і відповідно не
є тим документом, на підставі якого
було проведено перевірку позивача.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає, що позовні вимоги
необґрунтовані та не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
згідно ст.86 цього Кодексу, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді справи порушено норми чинного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
Республіканського комітету земельних
ресурсів АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 23.10.13 по
справі № 801/8373/13-а - залишити без
задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 23.10.13 по справі №
801/8373/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 20 січня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
М.В. Кукта

Судді підпис
О.В.Кучерук

підпис О.Е.Єланська

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.В. Кукта