Справа № 640/12576/13-а
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 р.Справа № 640/12576/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання
Городової А.О. Го Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського
районного суду м. Харкова від 20.12.2013р.
по справі № 640/12576/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова

про визнання дій відповідача
неправомірними та стягнення
недоотриманих сум, як "Дитині війни",

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Харкова, в якому
просила визнати дії відповідача
неправомірними, зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова призначити їй доплату
до пенсії у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, тобто з 01.07.2012 року по
30.09.2012 року - 194,12 грн., щомісячно, з 01.10.2012
року по 30.11.2012 року - 197,72 грн., щомісячно,
з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року - 203,32 грн.,
щомісячно; зобов'язати відповідача
виплатити їй недоотриману суму доплати
до пенсії в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком за період з 01 липня 2012
року по 31 грудня 2012 року включно в
розмірі 1181,12 грн.; зобов'язати
відповідача виплатити їй доплату до
пенсії з 01.07.2012 року по 31.12.2012 року
включно у вищезазначеному розмірі;
продовжувати у подальшому виплачувати
їй цю доплату з урахуванням підвищення
розмірів мінімальної пенсії за віком;
відновити строк на оскарження.

Постановою Київського районного суду
м. Харкова від 20.12.2013 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу та доповнення до апеляційної
скарги, в яких просить скасувати
оскаржувану постанову та постановити
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, які суд першої
інстанції вважає встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
прибув, був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач відповідно до
ст.1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" є дитиною війни та
за приписами ст.6 цього закону має право
на отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що в 2012 році розміри виплат, які
передбачені ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
визначаються відповідною Постановою
Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

В свою чергу, Законом України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік" п.3
Прикінцевих положень передбачено, що в
2012 році норми і положення статей 5 та 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Отже, оскільки вищезазначений Закон
прийнято пізніше, ніж Закон України
"Про соціальний захист дітей війни", в
2012 році застосуванню підлягає Закон
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік".

На виконання пункту 3 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2012 рік" Кабінетом
Міністрів України прийнято Постанову
від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення".

Пунктом 4 зазначеної Постанови
встановлено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального "захисту" і "Про
жертви нацистських переслідувань") до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, підвищення,
встановлене статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
провадиться в розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

З огляду на вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог про
зобов'язання здійснити доплату до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком за друге півріччя 2012 року.

Не підлягають задоволенню і вимоги
позивача про стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова недоотриманих сум
допомоги у визначеній позивачем
грошовій сумі, оскільки вони є
похідними від первісної вимоги.

Крім того, колегія суддів зауважує на
те, що вказані вимоги не є належним
способом захисту прав позивача,
оскільки такі виплати не були йому
нараховані, а суд не може перебирати на
себе функцію здійснення перерахунку та
нарахування недоотриманих сум доплати
до пенсії як "Дитині війни" замість
органу, якому надані такі повноваження.

Також, не підлягають задоволенню і
вимоги позивача про подальшу виплату
доплати до пенсії як "Дитині війни" з
урахуванням підвищення розмірів
мінімальної пенсії за віком, з огляду
на таке.

З положень ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
вбачається, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод і інтересів
фізичних осіб, прав і інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Зі змісту наведеної правової норми
видно, що судовому захисту підлягають
лише порушені права, свободи і інтереси
фізичних або права і інтереси
юридичних осіб, а не можливість їх
порушення в майбутньому.

В цьому зв'язку суд вважає неможливим
розглядати вимоги щодо зобов'язання
суб'єкта владних повноважень вчиняти
дії у майбутньому у зв'язку з
вірогідним настанням певних наслідків,
оскільки у суду на час розгляду справи
відсутні підстави для прийняття
рішення стосовно законності таких дій.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, а тому не
вбачає підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1
205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Київського районного суду м.
Харкова від 20.12.2013р. по справі №
640/12576/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя П’янова Я.В.Судді
Зеленський В.В. Чалий І.С. Повний
текст ухвали виготовлений 04.02.2014 р.