Справа № 812/9758/13-а
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2014 рокуЛуганськСправа №
812/9758/13-а

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Свергун І.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Державного
підприємства «Антрацит» до Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області про скасування рішення про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені від 30.07.2013 № 1460,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Державного підприємства «Антрацит» до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області, в якому
позивач просить скасувати рішення
начальника УПФУ в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області Саліти Г.В. від 30.07.2013 № 1460 про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску. В обґрунтування
позовних вимог зазначено наступне.

Рішенням начальника УПФУ в м.
Антрациті та Антрацитівському районі
Луганської області Саліти Г.В. від
30.07.2013 № 1460 на ВП «Автобаза» ДП
«Антрацит» накладено штраф та
нараховано пеню за несвоєчасну сплату
єдиного внеску. Вказане рішення було
оскаржене позивачем до ГУ ПФУ в
Луганській області, рішенням якого від
09.09.2013 № 5834/09-10 скаргу залишено без
задоволення. У подальшому позивач
направив скаргу до Пенсійного фонду
України. Однак, рішенням від 16.10.2013 №
27494/09-10 скаргу ДП «Антрацит» залишено
без розгляду.

Позивач вважає, що рішення УПФУ в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області від 30.07.2013 №
1460 є необґрунтованим з наступних
підстав. Так, оскарженим рішенням до
позивача застосовано штрафні санкції в
сумі 26979,62 грн. та нараховано пеню в сумі
7805,01 грн. Ці штрафні санкції та пеня
були нараховані за несвоєчасну сплату
ВП «Автобаза» ДП «Антрацит» єдиного
внеску за грудень 2012 року в розмірі
269796,22 грн., термін сплати якого настав
28.01.2013.

Відповідно до звіту за грудень 2012
року ДП «Антрацит» нараховано до
сплати єдиний внесок у розмірі 269796,22
грн. Платіжними дорученнями № 2 від
17.01.2013, № № 14, 15 від 22.01.2013, № 16 від 31.01.2013
на загальну суму 269796,18 грн. ДП
«Антрацит» сплатило єдиний внесок за
грудень 2012 року, про що зазначено в
розділі «Призначення платежу»
платіжних доручень.

Позивач також зазначає, що 09 січня
2013 року господарським судом Луганської
області по справі № 913/124/13-г було
порушено провадження у справі про
банкрутство відносно ДП «Антрацит».
Вказаною ухвалою суду введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів. Позивач уважає, що
відповідач не мав права самостійно
проводити стягнення добровільно
сплачених сум ДП «Антрацит» з єдиного
внеску в рахунок погашення
заборгованості. Отже, на думку
позивача, станом на 28.01.2013
заборгованість з єдиного внеску, яка
підлягає сплаті, в умовах дії мораторію
на задоволення вимог кредиторів, за ВП
«Автобаза» ДП «Антрацит» була
відсутня. За таких умов відповідач не
мав права застосовувати до
підприємства штрафні санкції та
нараховувати пеню.

У судове засідання представник
позивача не прибув, надав суду
клопотання, в якому просив розглянути
справу без його участі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, до суду надав
заперечення на позовну заяву, згідно з
якими позовні вимоги не визнав
повністю та просив відмовити у
задоволенні позову. В обґрунтування
заперечень зазначив, що кошти,
перераховані платником у сплату
єдиного внеску в січні 2013 року,
зараховані в порядку календарної
черговості в рахунок сплати часткового
погашення існуючого станом на 01.01.2013
боргу з єдиного соціального внеску в
сумі 269796,20 грн. Вважає, що оскаржене
рішення прийнято у відповідності до
вимог чинного законодавства. Також
просив розглянути справу без його
участі.

Ухвалою суду від 05.02.2014 на підставі ст.122
КАС України справу призначено до
розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI)
визначає правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 1
Закону № 2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У відповідності до пункту 1 частини 1
статті 4 Закону № 2464-VI платниками
єдиного внеску є: роботодавці -
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Одним із обов'язків платника єдиного
внеску згідно з Законом № 2464-VI є
своєчасність, повність нараховування,
обчислення та сплата єдиного внеску.

Єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у пунктах 1 (крім
абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини
першої статті 4 Закону №2464-VI, - на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Судом установлено та підтверджено
матеріалами справи, що Державне
підприємство «Антрацит» є юридичною
особою, зареєстрованою в установленому
порядку, та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області як платник
єдиного внеску.

Базовим звітним періодом для
відокремленого підрозділу Державного
підприємства «Антрацит» є календарний
місяць.

Ухвалою Господарського суду
Луганської області від 09 січня 2013 року
в справі № 913/124/13-г порушено
провадження в справі про банкрутство
Державного підприємства «Антрацит» та
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів (арк. справи 16).

Відповідно до звіту про суми
нарахованого єдиного внеску
Відокремленого підрозділу «Автобаза»
Державного підприємства «Антрацит» за
грудень 2012 року платником нарахована
до сплати сума єдиного внеску в розмірі
269796,22 грн. (арк. справи 9-11).

Платіжними дорученнями від 17.01.2013 № 2 на
суму 53900 грн., від 22.01.2013 № 15 на суму 274,13
грн., від 22.01.2013 № 14 на суму 111,10 грн., від
31.01.2013 на суму 215510,95 грн. позивачем
сплачено єдиний внесок за грудень 2012
року, що зазначено у розділі
«Призначення платежу» (арк. справи 12-15).

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області 30.07.2013
винесено рішення № 1460 про застосування
до ВП «Автобаза» штрафних санкцій у
розмірі 26979,62 грн. та нарахування пені в
розмірі 7805,01 грн. за період з 28.01.2013 по
14.03.2013 (арк. справи 6).

Рішення УПФУ в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області від 30.07.2013 № 1460 було оскаржено
позивачем в адміністративному порядку,
однак, рішенням Пенсійного фонду
України від 16.10.2013 № 27494/09-10 скаргу
позивача залишено без розгляду (арк.
справи 7-8).

Вирішуючи адміністративну справу по
суті заявлених позовних вимог,
оцінюючи обґрунтованість заперечень
відповідача, суддя виходить з такого.

У відповідності до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464
платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Позивач відноситься до категорії
гірничих підприємств, що підтверджено
матеріалами справи та не оспорюється
відповідачем, а тому граничним строком
сплати самостійно нарахованого
єдиного внеску за грудень 2012 року є 28
січня 2013 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 9 Закону № 2464 у
разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом, а
посадові особи, винні в порушенні
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Частиною 12 статті 9 Закону № 2464
встановлено, що єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону № 2464
у разі виявлення своєчасно не
сплачених сум страхових внесків
платники єдиного внеску зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею.

Пунктом 2 частини 11 та частиною 10 статті
25 Закону № 2464 передбачено, що за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.
На суму недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені, передбаченої цим
Законом, починається з першого
календарного дня, що настає за днем
закінчення строку внесення
відповідного платежу, до дня його
фактичної сплати (перерахування)
включно (ч. 13 ст. 25 Закону № 2464).

Разом з тим, як уже зазначалося, судом
установлено, що ухвалою господарського
суду Луганської області від 09.01.2013 у
справі № 13-б/913/124/13-г за заявою ТОВ
«Ставр» порушено провадження у справі
про банкрутство ДП «Антрацит» та
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

На думку суду, особливість цієї справи
полягає в тому, що стосовно позивача
порушено справу про банкрутство.

Відповідно до ст. 1 Закону України від
14.05.1992 № 2343-12 «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (далі - Закон
№ 2343) кредитор - юридична або фізична
особа, а також органи доходів і зборів
та інші державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство; забезпечені
кредитори - кредитори, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника
(майнового поручителя).

Порушення справи про банкрутство
розділило заборгованість позивача по
сплаті єдиного внеску на два різновиди:
конкурсну та поточну заборгованість.

З огляду на зазначене, починаючи з 9
січня 2013 року погашення конкурсної
кредиторської заборгованості, яка
виникла до порушення справи про
банкрутство здійснюється в межах
процедури банкрутства, погашення
поточної кредиторської заборгованості
здійснюється за загальною процедурою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону
№ 2343 мораторій на задоволення вимог
кредиторів - зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до дня введення
мораторію.

Відповідно до частини третьої цієї
статті протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів:
забороняється стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, що
містять майнові вимоги, у тому числі на
предмет застави, за якими стягнення
здійснюється в судовому або в
позасудовому порядку відповідно до
законодавства, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від продажу майна боржника),
перебування майна на стадії продажу з
моменту оприлюднення інформації про
продаж, а також у разі звернення
стягнення на заставлене майно та
виконання рішень у немайнових спорах;
забороняється виконання вимог, на які
поширюється мораторій; не
нараховується неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій; зупиняється перебіг
позовної давності на період дії
мораторію; не застосовується індекс
інфляції за весь час прострочення
виконання грошового зобов'язання, три
проценти річних від простроченої суми
тощо.

Аналізом вищенаведених положень
встановлено, що мораторій не зупиняє
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після дня
введення мораторію. З порушенням
провадження у справі про банкрутство
не пов'язується завершення
підприємницької діяльності боржника,
він має право укладати угоди, у нього
можуть виникати нові зобов'язання.
Оскільки мораторій не зупиняє
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після дня
введення мораторію, то відповідно і не
припиняє заходів, спрямованих на їх
забезпечення.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
дія мораторію на задоволення вимог
кредиторів не поширюється на виплату
заробітної плати та нарахованих на ці
суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування.

Частиною 6 статті 25 Закону № 2464
передбачено, що за рахунок сум, що
надходять від платника єдиного внеску
або від державної виконавчої служби,
погашаються суми недоїмки, штрафних
санкцій та пені у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі якщо
платник має несплачену суму недоїмки,
штрафів та пені, сплачені ним суми
єдиного внеску зараховуються в рахунок
сплати недоїмки, штрафів та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення.

Враховуючи вищевказане, для з'ясування
питання щодо законності рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі від 30.07.2013 № 1460 необхідно
встановити, чи своєчасно та у повному
обсязі відповідачем сплачувався
єдиний внесок за грудень 2012 року.

Відповідно до звіту ВП «Автобаза» ДП
«Антрацит» за грудень 2012 року
позивачем самостійно нараховано
єдиний внесок у сумі 269796,22 грн.

Вказана сума сплачена ВП «Автобаза» ДП
«Антрацит» платіжними дорученнями № 2
від 17.01.2013, № № 14, 15 від 22.01.2013, № 16 від
31.01.2013 на загальну суму 269796,18 грн.

Оскаржуваним рішенням застосовано
фінансові санкції за несвоєчасну
сплату єдиного внеску за період з 28.01.2013
по 14.03.2013, тому несвоєчасна сплата
єдиного внеску за грудень 2012 року не
має правового значення для даної
справи.

Відповідно до п. 7.2.2 Інструкції «Про
прядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27 вересня 2010 року № 21-5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 жовтня 2010 року за № 994/18289,
розрахунок зазначеної фінансової
санкції здійснюється на підставі даних
карток особових рахунків платників.

Одночасно, судом установлено, що ВП
«Автобаза» ДП «Антрацит» єдиний внесок
за грудень 2012 року частково сплачено з
порушенням строку, встановленим ч. 8 ст.
9 Закону № 2464, тобто 31 січня 2013 року
замість граничного строку сплати - 28
січня 2013 року.

Таким чином, відповідач, приймаючи
рішення про застосування штрафних
санкцій, мав виходити із суми
несвоєчасно сплаченого єдиного внеску
та кількості днів прострочення.

Отже, судом установлено, що рішення
УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області від 30.07.2013 №
1460 містить недостовірні відомості, а
відтак відповідачем розрахунок
штрафної санкції та пені здійснено не
вірно.

З огляду на вищевикладене, не зважаючи
на порушення позивачем строку сплати
єдиного соціального внеску, суд вважає
за необхідне рішення УПФУ в м.
Антрациті та Антрацитівському районі
Луганської області від 30.07.2013 № 1460
скасувати в повному обсязі, оскільки
обов'язок відповідача щодо визначення
розміру штрафних санкцій за
несвоєчасну сплату єдиного внеску та
нарахування пені є дискреційним, а
адміністративний суд не повноважний
підміняти відповідача у виконанні
покладених на нього обов'язків.

Частиною 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2, 11, 17, 18, 71, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державного
підприємства «Антрацит» до Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області про скасування рішення про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені від 30.07.2013 № 1460
задовольнити повністю.

Скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску 30.07.2013 №
1460.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
«Антрацит» судові витрати у розмірі
172,05 грн. (сто сімдесят дві гривні 05
копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
поданням її копії до суду апеляційної
інстанції. У разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанову складено в повному обсязі 05
лютого 2014 року.

Суддя
І.О. Свергун