Справа № 2а-4741/11/0538
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року м.
Київ К/9991/23255/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко
Є.А.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 9 лютого 2012
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради,

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату разової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернувся із
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради (далі -
Управління) про визнання
неправомірними дії Управління щодо
розрахунку та виплати йому щорічної
грошової допомоги до 5 травня та
зобов'язання нарахувати йому та
виплатити щорічну грошову допомогу до 5
травня за період з 2007 року до 2011 року.

4 жовтня 2011 року постановою
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області у
задоволенні позову відмовлено.

9 лютого 2012 року постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
постанова Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області скасована, позов задоволений
частково.

Позовні вимоги щодо перерахунку та
виплати щорічної грошової допомоги до 5
травня за 2007 - 2010 роки залишенні без
розгляду.

Дії Управління щодо призначення ОСОБА_2
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня за 2011 рік визнані
неправомірними; зобов'язано Управління
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 недоотриману суму щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік,
у розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком, відповідно до ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням здійснених виплат.

Управління звернулося із касаційною
скаргою про скасування постанови
Донецького апеляційного
адміністративного суду та залишення в
силі постанови Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 є
учасником бойових дій та має право на
пільги, встановлені законодавством
України згідно Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Відповідно до вимог Закону України
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» ОСОБА_2 має право на щорічну
разову грошову допомогу до 9 травня, яка
сплачується до 5 травня поточного року,
як інвалід ІІ групи, у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» внесено зміни до
деяких законодавчих актів України,
зокрема, до ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», обов'язок
визначення розміру щорічної разової
грошової допомоги покладено на Кабінет
Міністрів України у межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року вказані
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»
визнані неконституційними.

Відповідно до ст. 152 Конституції
України, Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, після 22.05.2008 року
застосуванню до спірних правовідносин
підлягали положення Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Оскільки ст. 14 вказаного Закону була
чинною, не була скасована та не
зупинялась, щорічна разова грошова
допомога учасникам бойових дій до 5
травня повинна виплачуватися у
розмірах, встановлених цією статтею у
редакції від 9.07.2007 року.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №341 від 4.04.2011 року
«Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується у 2011 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань».

Суд апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначив, що до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова Кабінету
Міністрів України № 341 від 4.04.2011 року
«Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується у 2011 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань», якою
визначений розмір виплат разової
грошової допомоги до 5 травня, оскільки,
виходячи із загальних принципів
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
разової грошової допомоги, слід
керуватися Законом (Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою Кабінету Міністрів України
№ 341 від 4.04.2011 року ).

Таким чином, суд апеляційної інстанцій
правильно зазначив, що Управління
зобов'язане нарахувати та виплачувати
допомогу, передбачену ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(чинної на момент виникнення спірних
правовідносин) адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду.
Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
(чинної на момент виникнення спірних
правовідносин) адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Судом апеляційної інстанції правильно
зазначено, що ОСОБА_2 звернувся до суду
з даним адміністративним позовом 5.07.2011
року, з пропуском строку звернення до
суду.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судове рішення ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст.,ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради відхилити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 9 лютого 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.