Справа № 2а/1711/346/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" січня 2014 р.
Справа № 2а/1711/346/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у
м.Житомирі апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області на
постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від "09" червня
2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 09.06.2011
року адміністративний позов
задоволено частково. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовську Рівненської області
здійснити призначення, нарахування і
виплату ОСОБА_3 державної пенсії, як
інваліду другої групи, захворювання
якого пов'язане з Чорнобильською
катастрофою, згідно зі ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
не меншому 8 мінімальних пенсій за
віком, визначеного ч.1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
період часу з 15.12.2010 року до
теперішнього часу, тобто до 09 червня 2011
року включно, з врахуванням проведених
виплат. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовську Рівненської області
здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_3
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю згідно зі ст.50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" як інваліду
третьої групи, захворювання якого
пов'язане з Чорнобильською
катастрофою, в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за період часу з 22.05.2008
року до 01.12.2009 року включно та як
інваліду другої групи, захворювання
якого пов'язане з Чорнобильською
катастрофою, - в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, визначеного ч.1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період часу з 02.12.2009
року до теперішнього часу, тобто до
09.06.2011 року включно, з врахуванням
проведених виплат. В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовську Рівненської області про
призначення, нарахування і виплату
пенсії та перерахунок і виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, - відмовлено в задоволенні за
їх безпідставністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить - скасувати
постанову суду першої інстанції, як
незаконну та відмовити в задоволенні
позову. В своїй апеляційній скарзі
Пенсійний фонд посилається на
незаконність, необ'єктивність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивач віднесений до 1 категорії осіб,
які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи, перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в м.Кузнецовську
Рівненської області як інвалід ІІ
групи та має право на призначення,
нарахування та виплату пенсію
відповідно до ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та отримує
додаткову пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов"язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, в
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

15 грудня 2010 року позивач звернувся із
заявою, в якій просив відповідача
призначити, нараховувати та
виплачувати йому основну та додаткову
пенсії, як інваліду другої групи
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", однак,
відповідачем йому в цьому було
відмовлено.

Згідно зі ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" розмір
пенсії для інвалідів IІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткова
пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю,
інвалідам 2-ї групи, віднесеним до
категорії-1, виплачується у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №530 від 28.05.2008 року,
відповідачем встановлені конкретні
розмірі пенсії та додаткової пенсії
тоді як ст. ст. 62 та 67 Закону №796
Кабінету Міністрів України надано
право проводити лише роз"яснення
порядку застосування цього Закону,
підвищувати розмір доплат, пенсій і
компенсацій, передбачених цим Законом,
відповідності до зміни індексу
вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати, але не зменшення їх
та встановлення їх у твердій сумі, яка
не відповідає Закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов"язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

У відповідності до Постанови Кабінету
Міністрів України від 11 квітня 2002 року
№497 "Про забезпечення виконання
функцій з призначення і виплати пенсій
органами Пенсійного фонду" на органи
Пенсійного фонду України покладено
обов"язок щодо виплати пенсій та доплат
до пенсій, які передбачені Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов"язок проводити
нарахування та виплату пенсіонерам
сум, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
відноситься до відання органів
Пенсійного фонду України, а отже
відповідач по справі є належним.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
нормативними актами Кабінету
Міністрів України колегія суддів
прийшла до висновку, що посилання
відповідача на положення
вищенаведеної постанови КМУ є
безпідставним.

Загальне поняття пенсії визначено в
статті 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ,
відповідно до якого пенсія - щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом Української РСР
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених цим Законом.

Цією нормою надано право особі обирати
умови, норми та порядок пенсійного
забезпечення, які встановлені
загальним Законом України "Про
пенсійне забезпечення" або спеціальним
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Обставини справи свідчать про те, що
позивач з 2008 року обрав умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення,
встановлені спеціальним Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а саме, як
свідчить матеріали справи, позивач
виявив бажання отримувати пенсію по
інвалідності внаслідок загального
захворювання як інвалід 2-ї групи
пов"язаного з Чорнобильською
катастрофою.

Так, як позивач обрав основний вид
пенсії, передбачений ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", то колегія
суддів погоджується з позицією суду
першої інстанції про те, що відповідач
зобов"язаний проводить нарахування та
виплату даної основної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров"ю в розмірах визначених ст.ст.50,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
без обмеження у часі з 15 грудня 2010 року,
адже право позивача на зазначені
пенсії в даному випадку виникло лише з
часу звернення до відповідача з
відповідною заявою, так як до цього
часу позивач перебував на пенсії за
віком відповідно до Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування".

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують правильність висновків
суду 1-ї інстанції щодо застосування
норм матеріального та процесуального
права.

При цьому колегія суддів зазначає, що
посилання відповідача в апеляційній
скарзі на пропущення позивачем строків
звернення до суду є безпідставними ,
так як ухвалою суду від 9 березня 2011
року задоволено заяву позивача і
поновлено строк звернення до суду з 2008
року . Вказана ухвала не оскаржена і
набрала законної сили, а тому колегія
судів розглядає справу з врахуванням
вказаної ухвали.

Крім того, колегії суддів вважає, що
вимоги про зобов'язання відповідача
перерахувати та виплатити державної й
додаткової пенсії згідно зі ст.50,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
вказаних розмірах із зазначенням - "до
теперішнього часу", - тобто на майбутнє,
не можуть бути задоволені, оскільки не
відповідають вимогам законодавства, в
зв'язку з чим постанову Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
09.06.2011 року слід змінити, виключивши з
її резолютивної частини "до
теперішнього часу".

За таких умов, відповідно до ч.1 ст.198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду ,
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

Відповідно до ст.201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
задовольнити частково.

Постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від "09" червня
2011 р. змінити, виключивши з її
резолютивної частини "до теперішнього
часу".

В іншій частині постанову залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
м-н.Вараш,25-А,м.Кузнецовськ,Рівненська
область,34400