Справа № 813/9178/13-а
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№
о 10 год., 40 хв. м. ЛьвівЛьвівський
окружний адміністративний суд,
головуючий суддя Гавдик З.В., секретар
судового засідання Саковець Б.П.,
розглянувши в судовому засіданні
адміністративну справу за
позовом Автогаражного кооперативу № 15
Галицького району м. Львова,
представник - Кутянський А.Г.до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, представник - Лешик
І.П.про скасування постанови про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
Позивач - Автогаражний кооператив №15
Галицького району м. Львова звернувся
до Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
Державного архітектурно - будівельного
контролю у Львівській області про
визнання протиправним і скасування
постанови № 1с/50-ю/пз від 25.09.2013 року
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спірною постановою накладено штраф за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності за не виконання Припису №
9с-1 від 05.07.2013 року, а саме за те що
позивач не зупинив виконання робіт по
об'єкту будівництва до утримання
дозволу на виконання будівельних
На думку позивача, ним не вчинено
спірного правопорушення, оскільки
припис був розглянутий і про
результати його розгляду відповідач
повідомлений листом від 02.09.2013 року.
Згідно Постанови Львівського
окружного адміністративного суду від
03.04.2013 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2013 року,
відмова відповідача щодо реєстрації
Декларації про початок виконання
будівельних робіт визнана судом
протиправною і відповідача зобов'язано
зареєструвати Декларацію подану
позивачем 15.01.2013 року. Постановою
Головного державного виконавця Сіщука
В.В., від 25.07.2013 року, порушено виконавче
провадження по вищезазначеному
судовому рішенню. Про існування
вказаних судових рішень відповідачу
було відомо, як на момент проведення
перевірки так і на момент винесення
спірної постанови від 25.09.2013 року,
оскільки представники відповідача
приймали участь в судових засіданнях
як в суді першої так і апеляційної
інстанцій. Крім цього, будь-яких
будівельних робіт починаючи з 05.07.2013
року позивач на об'єкті перевірки не
проводив, відповідно підстав для
винесення спірної постанови про
накладення штрафу за не виконання
припису у відповідача не було.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задоволити повністю.
Відповідач просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю, з
підстав, що 05.07.2013 року відповідачем
проведена позапланова перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
позивача на об'єкті будівництва
житлового кварталу. За результатами
перевірки встановлено виконання
будівельних робіт з будівництва
житлового кварталу без зареєстрованої
декларації про початок виконання
Позивачем, що є замовником будівництва
не зареєстровано декларації про
початок виконання будівельних робіт
чим не отримано права на виконання
будівельних робіт та порушено п. 2 ч. 1
ст. 34, ч. 1 ст. 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», будівельні роботи на
стадії перекриття між третім та
четвертим поверхом. За результатами
перевірки складено Акт перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил №
67с від 05.07.2013 року. Припис про зупинення
підготовчих та будівельних робіт, які
не відповідають вимогам законодавства,
зокрема будівельним нормам,
містобудівним умовам та обмеженням,
затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт на об'єкті
Згідно Порядку накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності затвердженого Постановою
КМУ № 244 від 06.04.1995 року, рішення про
накладення штрафу оформлюється
постановою про накладення на суб'єкта
містобудування штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності (далі - постанова про
накладення штрафу), що є виконавчим
документом і підлягає виконанню в
установленому законом порядку.
25.09.2013 року заступник начальника
інспекції ДАБК у Львівській області -
Миськів В.І. виніс постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
1с/50-ю/пз, згідно якої на позивача
накладено адміністративно
грн. за порушення абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
Щодо посилання позивача на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 03.04.2013 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2013 року
відповідача зазначає, що такі є
безпідставними, оскільки ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» чітко
визначає на підставі якого документу
замовник мас право виконувати
будівельні роботи, і серед них рішення
суду не має.
Окрім нього рішенням суду на яке
покликається позивач не дає права на
проведення будівельних робіт, таким
чином позивач повинен був дочекатись
виконання рішення суду, отримання
належного документу, і тільки після
цього проводити виконання будівельних
Крім цього, припис інспекції № 9с-1 від
05.07.2013 року є чинним, не скасованим,
згідно ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», п. 14 абз. 3 Постанови КМУ 553
від 23.05.2011 року, якою затверджено
архітектурно-будівельного контролю»,
та положення про інспекцію ДАБК у
Львівській області затверджену
наказом № 22 від 02.06.2011 року Державної
архітектурно будівельної інспекції
України - обов'язковим до виконання.
Щодо виконання рішення суду про
зобов'язання зареєструвати декларацію,
інспекція ДАБК у Львівській області
відповідач зазначає, що воно не
стосується предмету спору у цій справі,
та виходить за межі доказування про
законність чи не законність винесення
постанови про накладення штрафу за
невиконання припису інспекції.
Також відповідач зазначає, що
законодавством України чітко
визначено порядок виконання рішення
суду, а отже яким чином виконувалось
рішення суду про зобов'язання
зареєструвати декларацію виходить за
межі предмету спору у цій справі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги заперечив,
просив суд в задоволенні позову
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
третю особу безпосередньо, всебічно,
повно та об'єктивно дослідивши наявні у
справі докази, давши їм оцінку, суд
встановив:

03.04.2013 року постановою Львівського
окружного адміністративного суду по
справі № 813/508/13-а визнано дії Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Львівській області по
поверненню Автогаражному кооперативу
№ 15 Галицького району м. Львова
декларації про початок виконання
будівельних робіт від 16.01.2013 року № ЛВ
23 протиправними. Зобов'язано
Інспекцію державного архітектурно -
будівельного контролю у Львівській
області зареєструвати Автогаражному
кооперативу № 15 Галицького району м.
Львова декларацію про початок
виконання будівельних робіт
«Будівництво житлового кварталу по
вул. Майданній у м. Львові
багатоповерхових житлових будинків із
збудованими приміщеннями на вул.
Антонича - Майданна корпус 2, 3, 7, 8 за
генпланом», подану 15.01.2013 року.

25.06.2013 року ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суд
апеляційну скаргу інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Львівській області залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 03.04.2013 року
у справі № 813/508/13-а - без змін.

05.07.2013 року відповідачем винесено
припис № 9с-1 про зупинення підготовчих
та будівельних робіт, які не
відповідають законодавству,
будівельним нормам, державним
стандартам і правилам, архітектурним
вимогам, затвердженим проектним
рішенням, технічним умовам та іншим
нормативно-правовим актам, виконуються
без повідомлення, реєстрації
декларації про початок їх виконання
або без отримання дозволу на виконання
будівельних робіт, яким відповідач
вимагав зупинення виконання
будівельних робіт.

25.07.2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Сіщуком В.В. відкрито виконавче
провадження про зобов'язання Інспекції
державного архітектурно -
будівельного контролю у Львівській
області зареєструвати Автогаражному
кооперативу № 15 Галицького району м.
Львова декларацію про початок
виконання будівельних робіт
«Будівництво житлового кварталу по
вул. Майданній у м. Львові
багатоповерхових житлових будинків із
збудованими приміщеннями на вул.
Антонича - Майданна корпус 2, 3, 7, 8 за
генпланом», подану 15.01.2013 року та надано
строк для самостійного виконання
рішення суду.

09.09.2013 року відповідачем проведено
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил, про що
складено акт за № 78с-1. За результатами
перевірки встановлено невиконання
вимог припису № 9с-1 від 05.07.2013 року, яким
було зобов'язано позивача зупинити
виконання будівельних робіт.

09.09.2013 року відповідачем складено
протокол № 15с-ю-1 про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, в
якому зазначено про те, що за
результатами позапланової перевірки
позивача виявлено порушення вимог
припису № 9с-1 від 05.07.2013 року, яким було
зобов'язано позивача зупинити
виконання будівельних робіт.

25.09.2013 року відповідачем прийнята
постанова № 1с/50-ю/пз про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, якою на
підставі протоколу про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності №
15с-ю-1 від 09.09.2013 року позивача визнано
винним у вчиненні правопорушення
передбаченого абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у сумі
11470,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI
від 07.07.2010 року із змінами і
доповненнями, Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» №
208/94-ВР від 14.10.1994 року із змінами і
доповненнями, Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
№ 3038-VI від 17.02.2011 року із змінами і
доповненнями, Кодексом
адміністративного судочинства.

Згідно ст. 124 Конституції України,
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
же Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього ж
Закону.

Згідно абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», суб'єкти містобудування
несуть відповідальність у вигляді
штрафу в тому числі за невиконання
приписів центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил - у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат.

Згідно ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які не відповідають
вимогам законодавства, зокрема
будівельних норм, містобудівним умовам
та обмеженням, затвердженому проекту
або будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Згідно ст. 11 КАС України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.

Судом в цілому не враховуються
заперечення відповідача, оскільки
згідно ст. 19 Конституції України,
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Вказаний конституційний принцип
ототожнюється із принципом
добросовісності, який вимагає від
суб'єкта владних повноважень діяти
добросовісно, тобто з щирим наміром
щодо реалізації владних повноважень та
досягнення поставлених цілей і
справедливих результатів, з відданістю
визначеним законом меті та завданням
діяльності, передбачувано, без
корисливих прагнень досягти
персональної вигоди, привілеїв або
переваг через прийняття рішення та
вчинення дії. Добросовісне прийняття
рішень, вчинення дій чи допущення
бездіяльності не заперечує можливості
відхилення при цьому від закону, однак
виключає умисел на таке порушення.

За юридичною природою зобов'язання -
правовідношення, в якому одна сторона
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони певну дію (виконати роботу,
надати послугу тощо).

В матеріалах справи є копії постанови
Львівського окружного
адміністративного суду від 03.04.2013 року
по справі № 813/508/13-а, якою зобов'язано
відповідача зареєструвати
Автогаражному кооперативу № 15
Галицького району м. Львова декларацію
про початок виконання будівельних
робіт «Будівництво житлового кварталу
по вул. Майданній у м. Львові
багатоповерхових житлових будинків із
збудованими приміщеннями на вул.
Антонича - Майданна корпус 2, 3, 7, 8 за
генпланом», подану 15.01.2013 року та ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суд 25.06.2013 року, якою
апеляційну скаргу

відповідача залишено без задоволення,
а постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 03.04.2013 року
у справі № 813/508/13-а - без змін.

Відтак на момент прийняття
відповідачем припису № 9с-1 від 05.07.2013
року про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, проведення 09.09.2013
року перевірки позивача на предмет
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил,
про не виконання вимог припису № 9с-1
від 05.07.2013 року, складення протоколу №
15с-ю-1 та прийняття спірної постанови
від 25.09.2013 року про накладення штрафу на
позивача за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, якою
позивача визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого абз. 2 п. 1
ч. 6 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф у сумі 11470,00 грн. вже
набрало законної сили рішення суду про
зобов'язання відповідача
зареєструвати позивачу декларацію про
початок виконання будівельних робіт,
подану 15.01.2013 року, яке для відповідача
є обов'язковим до виконання.

Позивач наділений правом на ефективний
судовий захист у компетентному суді у
випадку порушення прав, наданих
конституцією або законом. Засіб
судового захисту - це такий засіб, за
допомогою якого право здійснюється,
або компенсується його порушення.
Судовий захист - це вид державного
захисту, який є гарантією і конкретним
засобом ефективного поновлення права
через правосуддя. Це право не може бути
обмежено, а зміст його поновлення
полягає у тому, щоб забезпечити особі
гарантію захисту її прав та інтересів.

Відповідачем порушений Конституційний
принцип, обов'язковості до виконання на
всій території України судових рішень
ухвалених судами іменем України.

Судовий захист є одним із основних
механізмів захисту прав, на думку суду,
недопустимими є заперечення
відповідача про відмову в задоволенні
позовних вимог з підстав відсутності
постанови про відкриття виконавчого
провадження про примусове виконання
постанови суду про зобов'язання
зареєструвати декларацію про початок
виконання будівельних робіт, подану
15.01.2013 року на момент винесення припису
від 05.07.2013 року, оскільки ефективність
судового захисту полягає саме в
захисті прав, свобод та інтересів у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, які зобов'язанні виконувати
рішення суду яке набрало законної сили
не чекаючи його примусового виконання
згідно Закону України «Про виконавче
провадження».

З цих же підстав судом враховуються
обґрунтування позовних вимог
позивачем, відтак адміністративний
позов підлягає задоволенню повністю.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. ст. 49, 70, 71 КАС України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень. Відповідачем належними та
допустимими доказами не підтверджено
правомірність спірного рішення.

Таким чином, позовні вимоги
Автогаражного кооперативу № 15
Галицького району м. Львова до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про скасування
постанови про накладення штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності підлягають задоволенню
повністю.

Суд присуджує з Державного бюджету
України, у відповідності до вимог ч. 1
ст. 94 КАС України, всі здійснені
стороною, яка не є суб'єктом владних
повноважень, та документально
підтверджені судові витрати, на
користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 17, 69, 70, 159-163, 167, 256
КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити
повністю.

2. Визнати протиправною і скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Львівській області № 1с/50-ю/пз від 25.09.2013
року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Автогаражного
кооперативу № 15 Галицького району м.
Львова (, вул. Антоновича, 8 м.
Львів) 1720,50 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції
може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі
03.02.2014 року.

Суддя
Гавдик З.В.