Справа № 2а-699/11, 2а/453/4/13
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
Справа №
5366/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

позивачки
ОСОБА_1,

представника позивачки
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Сколівського
районного суду Львівської області від
18.02.2013 року в справі за позовом ОСОБА_1
до Верхньосиньовидненської селищної
ради Сколівського району Львівської
області, третя особа ОСОБА_3, про
визнання нечинним та скасування
рішення,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до
Верхньосиньовидненської селищної ради
Сколівського району Львівської
області, третя особа ОСОБА_3, про
визнання нечинним та скасування
рішення.

Позивачка просила визнати нечинним та
скасувати рішення сесії
Верхньосиньовидненської селищної ради
№ 371 від 10.10.2008 року «Про передачу
земельних ділянок у власність».
Посилалася на невідповідність
оскаржуваного рішення вимогам
законодавства.

Постановою Сколівського районного
суду Львівської області від 18.02.2013 року
позов задоволено. Визнано нечинним та
скасовано рішення
Верхньосиньовидненської селищної ради
№ 371 від 10.10.2008 року «Про передачу
земельних ділянок у власність».

Постанову суду першої інстанції
оскаржила третя особа ОСОБА_3, яка в
апеляційній скарзі просить її
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову позивачці в задоволенні
позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції порушив норми
матеріального та процесуального права
та не взяв до уваги, що оскаржуваним
рішенням відповідача не порушуються
жодні права, свободи та інтереси
позивачки, тому вона не має права на
позов. Розглянувши справу при
відсутності її, ОСОБА_3, в судовому
засіданні, суд порушив її процесуальні
права. Вийшовши за межі позовних вимог,
суд скасував два рішення селищної ради
- як дійсне, так і підроблене посадовою
особою відповідача.

Вислухавши суддю-доповідача, позивачку
та її представника, які просять
апеляційну скаргу відхилити, а
постанову суду першої інстанції
залишити без змін, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

В справі встановлено, рішенням
Верхньосиньовидненської селищної ради
№ 371 від 10.10.2008 року «Про передачу
земельних ділянок у власність»
передано у власність ОСОБА_3 земельні
ділянки для обслуговування житлового
будинку по АДРЕСА_1 площею 0,03 га із
земель житлової та громадської
забудови та площею 0,05га для ведення
особистого селянського господарства в
с. Межиброди за рахунок земель
сільськогосподарського призначення.
Проте, рішенням відповідача № 371 від
10.10.2008 року «Про передачу земельних
ділянок у власність», яке оскаржує
позивачка, ОСОБА_3 передано у власність
інші розміри земельних ділянок -
відповідно 0,0293 га та 0,0368 га. На
підставі цього рішення ОСОБА_3 оформила
право власності на земельні ділянки
шляхом отримання Державного акту на
право власності на земельну ділянку.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст. 12 ЗК України
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад.

Аналогічні повноваження передбачені в
п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Відповідно до ч.1 ст. 59 цього ж Закону
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень,
які в силу передбаченого ст. 4 Закону
принципу законності повинні
відповідати Конституції України та
законам України.

Судом першої інстанції встановлено, що
землевпорядник
Верхньосиньовидненської селищної ради
при оформленні рішення цієї ради
відносно ОСОБА_3 вчинила службове
підроблення, подавши голові селищної
ради на підпис рішення, в якому
завідомо неправдиво зазначила розміри
земельних ділянок, які суперечать
прийнятому рішенню.

Зокрема, було зазначено про передачу у
власність третьої особи ОСОБА_3
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1 площею
0,0293 га із земель житлової та
громадської забудови та площею 0,0368 га
для ведення особистого селянського
господарства в с. Межиброди за рахунок
земель сільськогосподарського
призначення.

Вина землевпорядника
Верхньосиньовидненської селищної ради
ОСОБА_4 в злочині, передбаченому ч.1 ст.
366 КК України, доведена її ж зізнанням
та постановою Сколівського районного
суду від 3.09.2012 року про звільнення її
від кримінальної відповідальності за
вчинений злочин.

Оскільки рішення
Верхньосиньовидненської селищної ради
№ 371 від 10.10.2008 року «Про передачу
земельних ділянок у власність», де
розміри наданих у власність земельних
ділянок зазначені 0,0293 га та 0,0368 га
оформлене шляхом службового
підроблення посадовою особою
відповідача і воно було реалізовано
третьою особою шляхом отримання
Державного акта на право власності на
земельну ділянку, суд першої інстанції
обґрунтовано вважав його
неправомірним та скасував.

Постанова суду першої інстанції
відповідає матеріалам справи, наявним
в ній доказам, правильно застосованим
нормам матеріального та
процесуального права, тому підстав для
її скасування не має.

Посилання суду першої інстанції на ч.6
ст. 118 ЗК України в редакції, яка на час
чинних правовідносин (10.10.2008 року) не
діяла, з врахуванням наведеного вище,
підставою для скасування постанови
суду бути не може.

Доводи апелянта щодо відсутності у
позивачки права на позов, оскільки
оскаржуваним рішенням не порушуються
її права, свободи та законні інтереси, є
безпідставними, оскільки в зв'язку з
прийняттям оскаржуваного рішення
відповідача між позивачкою та третьою
особою вник земельний спір, який
вирішується судом.

Розгляд справи при відсутності третьої
особи в судовому засіданні не потягнув
за собою неправильного її вирішення,
тому доводи апелянта в цій частині є
також безпідставними.

З матеріалів справи видно, що судом
скасовано підроблене рішення
відповідача, тому посилання апелянта
на скасування двох рішень є
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення.

Постанову Сколівського районного суду
Львівської області від 18.02.2013 року в
справі № 2а-669/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

Д.М. Старунський