Справа № 2а-767/2006
Суддя: Гоцкалюк В. Д.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-767/2006

Провадження по справі
6-а/122/4/14

03 лютого 2014 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого судді - Гоцкалюка В.Д.,

при секретарі - Астанькович О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сімферополі
заяву Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби ГУЮ МЮУ в м.
Севастополі про зміну способу та
порядку виконання постанови
Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 11 жовтня 2006
року, -

ВСТАНОВИВ:

Відділ примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ МЮУ в м. Севастополі
звернувся до суду зі заявою про зміну
способу та порядку виконання постанови
Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 11 жовтня 2006
року, в якій просить роз'яснити
державному виконавцю, як саме
виконувати рішення суду із вимогами
«зобов'язання Головного управління
пенсійного фонду України в м.
Севастополі оформити необхідні
документи та своє подання про
призначення пенсії ОСОБА_1 та направити
їх до ГУ ПФУ в м. Севастополі за місцем
проживання ОСОБА_1», роз'яснити
державному виконавцю, як саме
виконувати рішення суду із вимогами
«зобов'язання Головного управління
пенсійного фонду України в м.
Севастополі оформити необхідні
документи та своє подання про
призначення пенсії ОСОБА_1 та направити
їх до ГУ ПФУ в м. Севастополі за місцем
проживання ОСОБА_1» з урахуванням
відмови ГУ ПФУ в м. Севастополі в
призначені пенсії стягувачу, яка
визнана судами законною.

Вимоги мотивовані тим, що на
примусовому виконанні у відділі
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Севастополі знаходиться виконавчий
лист №2а-767/2006, що 31.03.2008 року видав
Залізничний районний суд м.
Сімферополя про зобов'язання
Військового комісаріату АР Крим
призначити ОСОБА_1 пенсію, відповідно
до ст.12 п. «б» Закону України від 9
квітня 1992 року «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» з 17.04.2005 р. в порядку,
передбаченому Положенням про порядок
призначення та виплати в МО України
державних пенсій і допоміг
військовослужбовцям та членам їх
сімей, затвердженого наказом МО
України від 08.08.1994 р. Ухвалою
Залізничного районного суду м.
Сімферополя від 19.07.2011 року заяву про
зміну сторони у виконавчому
провадженні задоволено та змінено
сторону виконавчого провадження з
Військового комісаріату АР Крим на
Головне Управління ПФУ в м. Севастополі
по справі №6а-73/2011. Вказаний виконавчий
документ разом із ухвалою від 19.07.2011
надійшов на його адресу з відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
АР Крим у зв'язку із винесення ними
17.07.2013 року постанови про закінчення
виконавчого провадження згідно п. 10
ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст.ст. 17,19,20,25 ЗУ «Про
виконавче провадження державним
виконавцем 05.08.2013 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Від боржника 15.08.2013 на
адресу відділу надійшла заява про
закриття виконавчого провадження з
наданням копії постанови Ленінського
районного суду м. Севастополя та ухвали
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду. Із змісту
постанови Ленінського районного суду
м. Севастополя у справі №2а-1822/10 від
02.12.2010 року вибачається наступне:
ОСОБА_1 звернувся до суду із
адміністративним позовом до ГУ ПФУ
України в м. Севастополі у зв'язку із
відмовою у призначені позивачу пенсії
у відповідності зі ст. 12 п. «б» Закону
України від 9 квітня 1992 року «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» від та відмовлено у
виконанні судового рішення, яке
набрало законної сили; також позивач
просив зобов'язати ГУ ПФУ в
м.Севастополі призначити йому пенсію у
відповідності зі ст.12 п. «б» Закону
України від 9 квітня 1992 року «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» з 17 квітня 2005 року. Вимоги
позову мотивовані тим, що рішенням
Залізничного районного суду
м.Сімферополя, набравшим чинність, за
позивачем визнано право на призначення
йому пенсії у зазначеному вище порядку,
втім ГУ ПФУ в м.Севастополі
відмовляється визнати це право,
посилаючись, що на момент звільнення з
військової служби ОСОБА_1 не досяг 45-ти
років, крім того, на думку відповідача
наведений вище судовий акт не має для
нього обов'язкової сили, оскільки
відповідачем по цих вимогах було
заявлено Військовий комісаріат АРК.
Ленінський районний суд м.Севастополя
прийшов до висновку, що позовні вимоги
стягувача не підлягають задоволенню з
підстав й таких, що відмова ГУ ПФУ в
м.Севастополі є законною, так як на
момент звернення ОСОБА_1 із заявою про
призначення йому пенсії були внесені
зміни до ст.12 п. «б» Закону України від 9
квітня 1992 року «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», оскільки позивачу на
момент звільнення не виповнилось 45
років. Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2011 у справі №2а-1822/10/2703
апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову
Ленінського районного суду
М.Севастополя від 02.12.2010 залишена без
задоволення. Окрім того, боржником
також надано копію ухвали Залізничного
районного суд м.Севастополя у справі
№2а-767-06 від 31.03.2010 якою змінено порядок
виконання постанови від 11.10.2006 шляхом
зобов'язання Військового комісаріату
АР Крим оформити необхідні документи
та своє подання про призначення пенсії
ОСОБА_1 та направити їх до ГУ ПФУ в
м.Севастополі за місцем проживання
ОСОБА_1 Але ухвалою Залізничного
районного суду м.Сімферополя від 19.07.2011
року у справі №6а-73/2011 замінено сторону
виконавчого провадження, а саме:
змінено Військовий комісаріат АРК на
Головне управління пенсійного фонду
України в м.Севастополі. Таким чином,
вимоги виконавчого документу на
теперішній час виглядають так:
«зобов'язання Головного управління
пенсійного фонду України в
М.Севастополі оформити необхідні
документи та своє подання про
призначення пенсії ОСОБА_1 та направити
їх до ГУ ПФУ в М.Севастополі за місцем
проживання ОСОБА_1».

Сторони в судове засідання не
з'явились, про слухання справи
повідомлялись належним чином.

Суд оглянувши матеріали справи, вважає
що заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 263 КАС України суд
розглядає питання про відстрочення або
розстрочення вико нання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звер нулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Непри буття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому роз гляду. У разі прийняття
рішення про відстрочення чи
розстрочення виконання постанови в
адміністративній справі суд змінює
строк по дання суб'єктом владних
повноважень звіту про виконання такої
по станови.

Проте, як вбачається із заяви Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ МЮУ в м. Севастополі, дане
звернення на адресу Залізничного
районного суду м. Сімферополя є
намаганням усунути розбіжності в
процесуальних документах, а саме
постановою Ленінського районного суду
м.Севастополя від 02 грудня 2010 року та
постановою Залізничного районного
суду м. Сімферополя АР Крим від 11 жовтня
2006 року.

Розгляд питання про відстрочення або
розстрочення вико нання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, у
відповідності до положень ст. 263 КАС
України, не є обставиною що виключає
розбіжності в процесуальних
документах.

На підставі наведеного, суд вважає, що в
задоволенні заяви слід відмовити, а
вказані розбіжності можуть бути
усунуті у відповідності до положень
КАС України, шляхом апеляційного чи
касаційного оскарження процесуальних
документів.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 263 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяву Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ МЮУ в м. Севастополі про
зміну способу та порядку виконання
постанови Залізничного районного суду
м. Сімферополя АР Крим від 11 жовтня 2006
року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвали судове рішення протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя