Справа № 817/4384/13-а
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4384/13-а

23 січня 2014 року 13год. 25хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Дорошенко Н.О. за участю секретаря
судового засідання Сисун Н.В. та сторін
і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представники Татарчук І.П.,
Чумак В.О.

відповідача: представник Полюхович О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АЗС-сервіс" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Рівненській області
про визнання протиправною та
скасування постанови ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АЗС-сервіс"
звернулося до суду з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Рівненській області про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення стягнень,
передбачених ст.23 Закону України "Про
захист прав споживачів", №323 від 02
грудня 2013 року.

В обгрунтовання позову позивач вказує,
що перевірка проведена з порушенням
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності". Крім того
позивач зазначає, що перевіряючими для
відібрання зразків нафтопродуктів
були надані ємності, не підготовлені
належним чином у відповідності до
нормативних документів (не проведено
миття або очистка іншим способом);
відібрано проби відразу в три окремі
ємності, що є порушенням Інструкції з
контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України та ДСТУ 4488:2005
"Нафта та нафтопродукти. Методи відбору
проб"; перевіряючими перед відбором
проб з бензоколонки було пред'явлено
вимогу не здійснювати відпуск
дизпалива протягом більш ніж 30-ти
хвилин, і лише по завершенню 53-ї хвилини
було здійснено відбір проб, що є
порушенням Інструкції з контролювання
якості нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України
та ДСТУ 4488:2005; для дослідження зразки
нафтопродуктів були передані до
"Випробувального центру "10
Хіммотологічний центр", який не має
можливостей здійснювати перевірку
дизпалива ДТ-Л-К5 сорт С виду І (Євро-5) у
відповідності до ДСТУ 4840:2007 "Паливо
дизельне підвищеної якості. Технічні
умови".

Представники позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримали в повному обсязі з
наведених у ньому підстав, додатково
пояснили, що директор ТОВ "АЗС-сервіс"
про призначення перевірки та її
проведення саме 17.09.2013 не знав, а тому не
міг здійснювати контроль за її
проведенням, зокрема щодо правильності
здійснення відбору зразків
нафтопродуктів.

Відповідач Інспекція з питань захисту
прав споживачів у Рівненській області
позов не визнав, подав письмове
заперечення. Представник відповідача в
судовому засіданні пояснив, що
перевірка проведена з дотриманням
встановленої законом процедури,
порушень при проведенні перевірки та
під час відбору зразків нафтопродуктів
допущено не було, а передача на
експертизу зразків нафтопродуктів
здійснено організації, яка має
відповідну акредитацію. В задоволені
позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши фактичні обставини
справи, перевіривши їх доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх у сукупності, відповідно до
вимог закону, суд дійшов висновку, що
позов підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" N 877-V від 05.04.2007, зі змінами
та доповненнями, планові заходи
здійснюються відповідно до річних або
квартальних планів, які затверджуються
органом державного нагляду (контролю)
до 1 грудня року, що передує плановому,
або до 25 числа останнього місяця
кварталу, що передує плановому (частина
1).

Органи державного нагляду (контролю)
здійснюють планові заходи з державного
нагляду (контролю) за умови письмового
повідомлення суб'єкта господарювання
про проведення планового заходу не
пізніш як за десять днів до дня
здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити, зокрема,
дату початку та дату закінчення
здійснення планового заходу.

Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадову особу органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення планового заходу в разі
неодержання повідомлення про
здійснення планового заходу (частина 4).

Строк здійснення планового заходу не
може перевищувати п'ятнадцяти робочих
днів, а для суб'єктів малого
підприємництва - п'яти робочих днів,
якщо інше не передбачено законом.

Продовження строку здійснення
планового заходу не допускається
(частина 5).

Матеріалами справи стверджено, що
25.06.2013 Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Рівненській області
направила для ТОВ "АЗС-сервіс"
повідомлення про те, що відповідно до
плану роботи на ІІІ квартал 2013 року на
підприємстві буде проведена планова
перевірка в період з 30 липня 2013 року по
05 серпня 2013 року (а.с.70).

01.07.2013 Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Рівненській області
видано наказ № 167/01-06 про проведення
планових перевірок, відповідно до
якого перевірка господарської
діяльності ТОВ "АЗС-сервіс" повинна
бути проведена з 30.07.2013 по 05.08.2013
(а.с.87-88).

В обумовлений період планову перевірку
господарської діяльності ТОВ
"АЗС-сервіс" відповідачем проведено не
було.

При цьому суд вважає необгрунтованими
та не приймає доводи представника
відповідача про те, що планова
перевірка була перенесена на підстав
заяви підприємства (а.с.86), оскільки
судом встановлено, що дана заява
підписана особою, не уповноваженою
представляти інтереси ТОВ "АЗС-сервіс".
Крім того, Законом України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності" не
передбачено можливості перенесення
планової перевірки.

01.08.2013 Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Рівненській області
видано наказ про проведення планових
перевірок № 184/01-06, відповідно до якого
перевірка господарської діяльності
ТОВ "АЗС-сервіс" повинна бути проведена
з 11.09.2013 по 17.09.2013. Даний наказ не містить
жодних покликань про перенесення
перевірки, а тому свідчить про нове
призначення перевірки. При цьому, в
направленні на проведення перевірки №
000383 від 11.09.2013 вказано як на підставу її
проведення наказ № 167/01-06 від 01.07.2013
(а.с.71). Повідомлення про те, що
перевірка буде проведена в період з
11.09.2013 по 17.09.2013, для ТОВ "АЗС-сервіс" не
направлялось, що сторонами визнається.

Вказані обставини свідчать про те, що
перевірка проведена з порушенням
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", оскільки
призначена повторно та без
повідомлення суб'єкта господарювання
про строки її проведення. Разом з тим,
посадова особа органу державного
нагляду (контролю) була допущена
позивачем до перевірки.

Під час перевірки на підставі Рішення
про відбір зразків (проб) продукції та
призначення експертизи (випробування)
№ 000023/1 від 17.09.2013 (а.с.53) було здійснено
відбір зразків нафтопродуктів, зокрема
дизельного палива марки ДТ-Л-К5,
виробництва ВАТ "Мозирський НПЗ", м.
Мозир, Білорусь. Про це зазначено в акті
перевірки № 000309 та акті відбору
зразків № 000023 від 17.09.2013 (а.с.50-52,54). До
відібраних зразків підприємством були
надані копії сертифіката
відповідності № UA1.145.0058848-13 від 26.03.2013,
виданого на підставі протоколу
випробовувань № 785 від 19.03.2013
випробувального центру в м.Одеса, та
паспорта № 1549 від 22.07.2013, виданого
нафтопереробним заводом у м. Мозир,
згідно з яким фактичне значення сірки в
ДП складає 8,0 мг/кг (а.с.72,73) .

В акті відбору зразків вказано, що
останні відібрані для контролю на
відповідність вимогам ДСТУ 4840:2007.

Згідно з протоколом випробувань № 722
від 26.09.2013 Випробувального центру "10
Хіммотологічний центр" у м.Київ
встановлено невідповідність
досліджуваних зразків дизпалива за
показником "вміст сірки" вимогам ДСТУ
4840:2007 "Паливо дизельне підвищеної
якості. Технічні умови" (а.с.92-93).

На підставі висновків протоколу
випробувань № 722 від 26.09.2013 Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Рівненській області прийнято
постанову про накладення стягнень,
передбачених ст.23 Закону України "Про
захист прав споживачів", №323 від 02.12.2013,
якою до ТОВ "АЗС-сервіс" за реалізацію
продукції, що не відповідає вимогам
нормативних документів, застосовано
штраф у розмірі 154 968,75 грн. (а.с.11).

Суд вважає, що постанова № 323 від 02.12.2013
складена з порушенням законодавства та
при відсутності належного
встановлення фактів порушення прав
споживачів, про що свідчить наступне.

Показаннями допитаних в судовому
засіданні свідків: ОСОБА_6, заступника
директора ТОВ "АЗС-сервіс", ОСОБА_7,
оператора ТОВ "АЗС-сервіс", ОСОБА_8,
молодшого оператора ТОВ "АЗС-сервіс",
стверджено, що під час перевірки відбір
зразків нафтопродуктів проведено з
пістолета паливо-роздавальної колонки,
в дві скляні пляшки ємністю по 1 л та
одну пластикову пляшку з-під
мінеральної води. При цьому перерва між
відбиранням проби та останнім
відпуском нафтопродуктів перевищила 30
хвилин.

Фактичні обставини щодо перевищення
30-хвилинного проміжку часу між
відбиранням проб та останнім відпуском
нафтопродуктів підтверджуються
витягом з протоколу роботи апарату
комп'ютеризованого електронного
контрольно-касового спеціалізованого
для управління та контролю відпуску
палива на АЗС з ПРК моделі "Т&Т НАФТА РОS"
на АЗС №1 ТОВ "АЗС-сервіс". При цьому,
останній відпуск ДП покупцям на АЗС
було здійснено відповідно до вказаного
протоколу о 12:44 - 20,88 літра ДП, а до того
о 12:40 - 5,22 літра ДП. Проби буди відібрані
о 13:37 - 1 літр дизельного палива в скляну
тару (далі - ДП), 13:38 - 1 літр ДП в скляну
тару та о 13:39 - 1 літр ДП в пластикову
пляшку. Таким чином, з моменту
останнього відпуску нафтопродуктів
покупцям на АЗС до моменту взяття проб
пройшло 53 хвилини (а.с.12).

Відповідно до п.5.6.1 ДСТУ 4488:2005 "Нафта і
нафтопродукти. Методи відбирання проб"
дозволено відбирання проб з метою
контролювання якості нафтопродуктів з
роздавального пістолета колонки за
умови, що перерва між відбиранням проби
та останнім відпуском нафтопродуктів
не перевищує 30 хвилин.

Згідно з п.4.2.6 Інструкції з
контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затвердженої
наказом Міністерства палива та
енергетики України, Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
04.06.2007 № 271/121, зареєстровано в
Міністерстві
юстиції України 04.07.2007 за N 762/14029, (далі -
Інструкція) для відбирання проби
нафтопродукту з роздавального крана
працюючої паливо-роздавальної колонки
(далі - ПРК), оливороздавальної колонки
(далі - ОРК) оператор АЗС задає
необхідну дозу і відпускає її до
підготовленої чистої металевої
ємності, з якої потім здійснюють
розливання в скляну тару.

В акті відбирання проби за формою N2-НК
зазначається, що пробу відібрано з
роздавального крана ПРК ( ОРК).

Якщо на момент відбирання проби з
конкретної ПРК, ОРК відпуск
нафтопродуктів не здійснювався
протягом 30 хвилин, то перед початком
процедури відбирання проби до
мірника відпускається кількість
палива, яка становить не менше 10л, олив
- не менше 5л. Нафтопродукти із мірника
необхідно злити до резервуарів АЗС,
про що повинен бути складений
відповідний акт.

Відібрану пробу поділяють на три рівні
частини, розливають у сухі чисті
скляні пляшки, герметично закупорюють
пробками, не розчинними в
нафтопродукті. На етикетці проби,
відібраної з роздавального крана
колонки, зазначають реквізити АЗС,
назву, марку та вид (у залежності
від масової частки сірки)
нафтопродукту, номер нормативного
документа на нафтопродукт, номер
роздавальної колонки, дату і час
відбирання проби, прізвище, ім'я та по
батькові працівників(а) АЗС,
представника органу контролю
(підрозділу) і, за необхідності, - інших
посадових осіб, які брали участь у
відбиранні проби.

Одна частина проби разом з актом
відбирання проби надсилається для
лабораторних випробувань, а дві інші з
другим примірником акта, у разі
суперечностей, - зберігаються на АЗС як
арбітражні протягом 45 діб. При
отриманні паспорта якості, що
підтверджує відповідність
нафтопродукту вимогам нормативного
документа, проба, що зберігається на
АЗС, вилучається раніше завершення
терміну, визначеного ДСТУ 4488.

Встановлені судом фактичні обставини
справи свідчать про те, що при
відібранні проб дизпалива були
допущені порушення вимог п.5.6.1 ДСТУ
4488:2005 та п.4.2.6 Інструкції.

Згідно з п. 4.2.11 Інструкції проби,
відібрані або оформлені з порушенням
вимог ДСТУ 4488 та пункту 4.2.6 цієї
Інструкції, лабораторією на арбітражні
випробування не повинні прийматися.

Згідно п.3 Інструкції, арбітражні
випробування або вимірювання (далі -
арбітражні випробування) -
випробування (вимірювання) з метою
визначення відповідності показників
якості нафти та/або нафтопродуктів
вимогам нормативних документів, які
здійснюються нейтральною лабораторією
у разі виникнення суперечностей в
оцінюванні якості нафти або
нафтопродуктів.

Таким чином, порушення, допущені при
відібранні проб нафтопродуктів,
роблять неможливим визначення їх
якості, оскільки такі зразки не
підлягають дослідженню згідно з п. 4.2.11
Інструкції.

Крім того, в акті відбору зразків
вказано, що останні відібрані для
контролю на відповідність ДСТУ 4840:2007.

Згідно з п.4.2 розділу 4 ДСТУ 4840:2007 "Паливо
дизельне підвищеної якості. Технічні
умови" арбітражні випробовування
дизпалива такого виду (вид І - вміст
сірки не більше ніж 10 мг/кг) потрібно
проводити у відповідності до ДСТУ ISO
20846:2009. Натомість у випробувальному
центрі "10 Хіммотологічний центр" м. Київ
застосовано метод у відповідності до
ДСТУ ISO 20847, про що зазначено в розділі 4
протоколу випробувань №722 від 26.09.2013.
При цьому, судом встановлено, що
обумовлений випробувальний центр не
акредитований на проведення
випробувань палива дизельного на вміст
сірки у відповідності до ДСТУ ISO 20846:2009
(а.с.103).

З огляду на наведене, протокол
випробування дизпалива ДТ-Л-К5 сорт С
(Євро-5) (з вмістом сірки згідно з
паспортом 8 мг/кг) від лабораторії, яка
не має відповідної акредитації на
проведення досліджень дизпалива на
вміст сірки менше 10 мг/кг у
відповідності до ДСТУ ISO 20846-2009,
оцінюється судом критично.

Як зазначено в паспорті №1549 від 22.07.2013
(а.с.73), в лабораторії ВАТ "Мозирський
нафтопереробний завод" при
випробовуванні цієї партії дизельного
палива застосовувався ДСТУ ISO 20846, і
саме цим ДСТУ необхідно було
користуватись випробувальній
лабораторії при контролі якості
нафтопродуктів відповідно до п.4.2
розділу 4 ДСТУ 4840:2007.

Відповідно до статті 70 КАС України
належними та допустимими є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування. Сторони мають право
обгрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень. Докази, одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги.

Згідно зі статтею 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

На підставі вищенаведеного, за
результатами судового розгляду
адміністративної справи суд дійшов
висновку, що постанова про накладення
стягнень №323 від 02.12.2013 не відповідає
критеріям правомірності та підлягає до
скасування, позаяк винесена за
результатами перевірки, проведеної з
порушенням встановленої законом
процедури та на підставі протоколу
випробувань № 722 від 26.09.2013
Випробувального центру "10
Хіммотологічний центр", який не може
бути визнаний належним та допустимим
доказом невідповідності досліджуваних
зразків дизпалива вимогам державних
стандартів, оскільки порушення при
відібранні зразків роблять неможливим
проведення арбітражних випробувань, а
сам випробувальний центр не
акредитований на проведення
відповідного дослідження.

Докази, надані відповідачем на
обгрунтування заперечень проти позову,
не свідчать про проведення перевірки
на підставі та у спосіб, встановлений
законом, не підтверджують виявленого
перевіркою порушення та не
спростовують правомірності позовних
вимог.

За встановлених обставин
адміністративний позов підлягає до
задоволення повністю.

Відповідно до ст.ст.87, 90, 94 КАС України
суд присуджує документально
підтверджені судові витрати на користь
позивача в розмірі 3309,94 грн., у тому
числі: судовий збір в розмірі 309,94 грн.,
витрати на правову допомогу в розмірі
3000,00 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову № 323 від 02.12.2013 про накладення
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України "Про захист прав
споживачів", визнати протиправною та
скасувати.

Присудити на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АЗС-сервіс" із
Державного бюджету України судові
витрати в розмірі 3309,94 грн., у тому числі
судовий збір у розмірі 309,94 грн., витрати
на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дорошенко Н.О.