Справа № 437/16875/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Яковлев Д.О.
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
справа №437/16875/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Васильєвої І.А., Шальєвої В.А.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м. Луганська на постанову
Ленінського районного суду м.
Луганська від 02 грудня 2013 року у справі
№437/16875/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Луганська про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії державному службовцю,-

ВСТАНОВИВ:

31.10.2013 року позивач ОСОБА_2 звернулася
до суду з адміністративним позовом до
Управління пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Луганська про
визнання відмови щодо перерахунку їй
пенсії з врахуванням інших виплат
протиправною та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська
здійснити перерахунок пенсії з дати
звернення (з 18.10.2013р.) в розмірі 80% від
сум заробітної плати, на які
нараховується страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з врахуванням інших
виплат.

Свої вимоги мотивує тим, що вона
перебуває на обліку у пенсійному фонді
Ленінського району м. Луганська та
отримує пенсію за віком, як державний
службовець, звільнена на пенсію з
посади провідного контролера -
ревізора КРВ М.Луганська КРУ в
Луганській області. Право на пенсію
вона має відповідно до закону України
«Про державну службу», починаючи з
15.02.2012р. Після звернення до Державної
фінансової інспекції у Луганській
області позивачу надано довідку віл
17.10.2013р. №12-11-20-25/9487 про складові
заробітної плати за період з 06.02.2010р. до
06.02.2012р. з сумою інших виплат 24860,93 грн.
Даний період був обраний позивачем для
визначення розміру пенсії за новою
формою, відповідно до довідки, після
чого позивач звернулась до відповідача
з проханням здійснити перерахунок
пенсії з урахуванням «Інших виплат»,
визначених у довідці. Згідно з
відповіддю від 28.10.2013р. №17156/02-1
позивачеві було відмовлено у зв'язку з
тим, що виплати, зазначені в довідці, не
є складовими заробітної плати
державного службовця при призначенні
або при перерахунку пенсії.

Просила суд визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови у перерахунку пенсії з
урахуванням інших виплат, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплачувати позивачу пенсію в розмірі
80 відсотків від суми заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування з врахуванням
інших виплат з дати звернення.

Постановою Ленінського районного
суду м. Луганська від 02.12.13 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволений, внаслідок чого визнано
відповідача щодо відмови у перерахунку
пенсії ОСОБА_2 з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації протиправними, зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська
провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 18
жовтня 2013 року в розмірі 80% від сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування з
рахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управлінням Пенсійного
Фонду України в Ленінському районі м.
Луганська подана апеляційна скарга, в
якій апелянт просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 у повному обсязі. (а.с.33).
Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, відповідач вказує, що оскільки
матеріальна допомога та індексації
заробітної плати є одноразовими
виплатами і не зазначена в переліку
складових заробітної плати,
передбачених частиною другою статті 33
Закону України «Про державну службу»,
вона не включається до заробітку, що
враховується при перерахунку пенсії
державним службовцям. Вважає, що пенсія
позивачу призначена у відповідності з
діючим законодавством і не
погоджується з визнанням дій
відповідача протиправними.

Позивач та представники
відповідача в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення, що дає
суду право розглянути справу у
відсутність сторін в порядку
письмового провадження на підставі
ст.197 ч.1 п.2 КАС України.

Колегія суддів, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що позивач
отримує пенсію за віком, як державний
службовець, звільнена на пенсію з
посади провідного контролера -
ревізора КРВ м. Луганська КРУ в
Луганській області. Пенсія призначена
їй з 15.02.2012р.

17.10.2013 року на звернення позивача
від Державної фінансової інспекції у
Луганській області нею було отримано
довідку про складові заробітної плати
за період з 06.02.2010р. до 06.02.2012р. з сумою
інших виплат у розмірі 24860,93 грн, на всі
виплати, включені у довідку, нараховані
страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Даний період
був обраний позивачем для визначення
розміру пенсії, за новою формою,
відповідно до довідки (а.с.11-12).

18.10.2013 року позивач звернувся до
відповідача з проханням здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням
«Інших виплат», визначених у довідці.

Згідно з відповіддю від 28.10.2013р.
№17156/02-1 позивачеві було повідомлено, що
для перерахунку пенсії згідно довідки
про складові заробітної плати, що
подається для при пенсії відповідно до
закону України «Про державну службу»,
від 17.10.2013р. за №12-11-20-25-/9487, яка видана
Державною фінансовою інспекцією в
Луганській області, за період з 06.02.2010р.
по 06.02.2012р., немає законних підстав,
оскільки такі види виплат не є
складовими заробітної плати
державного службовця при призначенні
або при перерахунку пенсії (а.с.16).

За змістом статті 37 Закону
України «Про державну службу», у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, (далі - Закон №3723-XII)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадового окладу, премій, доплат за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.5 ст. 33 зазначеного Закону
надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби в таких
розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Частина 7 ст.33 Закону України «Про
державну службу» встановлює, що умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами та
матеріальна допомога в розумінні
статті 33 Закону України «Про державну
службу» належать до додаткових видів
грошового забезпечення і приймаються
при нарахуванні пенсії лише особам, які
отримували такі надбавки під час
перебування на державній службі та
були звільненні зі служби після їх
запровадження.

Відповідно до вимог ст.371 Закону
України «Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до частини першої
статті 66 цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

На суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань і
індексацію нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що відображено у
наданій довідці за формою, що
затверджена Постановою правління ПФУ
від 14 лютого 2011 року №5-1 (а.с.11-12).

Стаття 41 Закону України від 9
липня 2003 року №1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон №1058-IV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Вказана правова позиція
відображена у Постанові Верховного
Суду України від 20 лютого 2012р. по справі
№21-430а11 та, на підставі ст.2442 КАС
України, є обов'язковою для
застосування.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що пенсія
позивача повинна обчислюватись із
заробітної плати, яку вона фактично
отримувала на день звільнення, в тому
числі з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
вимог позивача.

Відповідно до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія
вважає, що рішення суду першої
інстанції є обґрунтованим, прийняте на
підставі з'ясованих та встановлених
обставинах справи, які підтверджуються
доказами, та ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

На підставі викладеного та
керуючись ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м. Луганська на постанову
Ленінського районного суду м.
Луганська від 02 грудня 2013 року у справі
№437/16875/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Управління Пенсійного
Фонду України в Ленінському районі м.
Луганська на постанову Ленінського
районного суду м. Луганська від 02
грудня 2013 року у справі №437/16875/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду за наслідками
розгляду у письмовому провадженні
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів

М.В. Бишов

І.А.
Васильєва

В.А.
Шальєва