Справа № 23932/09
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2012-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2012 р.справа № 2а-814/08/1170

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Малиш Н.І.
Мельника В.В.

при секретарі судового засідання:
Піддубній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Маловисківської
міжрайонної державної податкової
інспекції в Кіровоградській області

на постанову:
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2009
року у справі №2а-814/08/1170

за позовом: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

до: Маловисківської міжрайонної
державної податкової інспекції в
Кіровоградській області

про: визнання недійсним
податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Маловисківської міжрайонної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області в особі Новомиргородського
відділення про визнання недійсними
наступних податкових
повідомлень-рішень, винесених
Новомиргородківським відділенням
Маловисківської міжрайонної державної
податкової інспекції:

- за №0/2 про сплату орендної
плати з фізичних осіб у сумі 14526,11 грн.
та застосування штрафної (фінансової)
санкції в розмірі 7263,06 грн.;

- за №/2 про сплату штрафної
(фінансової) санкції з орендної плати з
фізичних осіб у розмірі 170,00 грн.;

- за №/2 про сплату збору за
забруднення навколишнього середовища
у сумі 209,11 грн. та застосування
штрафної (фінансової) санкції в розмірі
1020,00 грн.;

- за №/2 про сплату
застосованої штрафної (фінансової)
санкції зі збору за забруднення
навколишнього середовища в розмірі
1020,00 грн.;

Позивач також просив визнати частково
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 02.06.2008 року,
винесені Новомиргородським
відділенням Маловисківської МДПІ, а
саме:

- №/2 про сплату податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 79554,49 грн.та
застосування штрафної (фінансової)
санкції в розмірі 39777,25 грн., в частині
донарахування до сплати податку на
додану вартість у сумі 77906,31 грн. та в
частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 38953,31 грн.;

- №/2 про сплату податку з
доходів від підприємницької
діяльності у сумі 28664,00 грн., в частині
донарахування до сплати податку з
доходів від підприємницької
діяльності в сумі 28387,00 грн.

В судовому засіданні позивач
відмовився від позовних вимог в
частині:

- визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 02.06.2008 року,
винесеного Новомиргородським
відділенням Маловисківської МДПІ за
№/2 про сплату штрафних
(фінансових) санкцій з орендної плати з
фізичних осіб у розмірі 170,00 грн.;

- визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
02.06.2008 року, винесеного
Новомиргородським відділенням
Маловисківської МДПІ за №/2, в
частині донарахування до сплати
податку на додану вартість у сумі 1647,88
грн. та в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 823,94 грн.;

- визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 02.06.2008 року,
винесеного Новомиргородським
відділенням Маловисківської МДПІ за
№/2, в частині донарахування до
сплати податку з доходів від
підприємницької діяльності в сумі 277,00
грн.

Ухвалою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
02.04.2009 року було прийнято відмову
позивача від вказаної частини позовних
вимог (а.с.307).

Постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
02.04.2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та
скасовано:

- податкове повідомлення-рішення
№0/2, яким фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1, визначено
податкове зобов'язання з орендної
плати з фізичних осіб в сумі 14526,11 грн.
(чотирнадцять тисяч п'ятсот двадцять
шість грн.. 11 коп.) та нараховано штрафні
(фінансові) санкції в сумі 7263,06 грн. (сім
тисяч двісті шістдесят три грн.. 06 коп.)
за порушення ст. 14 Закону України «Про
плату за землю» від 03.07.1992 року №2535/XII.

- податкове
повідомлення-рішення №/2 від
02.06.2008 року, яким фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1, визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість 79554,49 грн. (сімдесят дев'ять
тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири грн.. 49
коп.) і застосовано штрафну (фінансову)
санкцій в розмірі 39777,25 грн (тридцять
дев'ять тисяч сімсот сімдесят сім грн..
25 коп.), в частині визначення податку на
додану вартість у сумі 77906,61 грн.
(сімдесят сім тисяч дев'ятсот шість
грн.. 61 коп.) та в частині застосування
штрафної (фінансової) санкції в сумі
38953,31 грн. (тридцять вісім тисяч
дев'ятсот п'ятдесят три грн.. 31 коп.).

- податкове
повідомлення-рішення №/2 від
02.06.2008 року, яким фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1, визначено податкове
зобов'язання з податку з доходів від
підприємницької діяльності в сумі 28664,00
грн. (двадцять вісім тисяч шістсот
шістдесят чотири грн.. 00 коп.) в частині
визначення податку з доходів від
підприємницької діяльності в сумі 28387,00
грн. (двадцять вісім тисяч триста
вісімдесят сім грн..00 коп.)

В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано
висновками судово-економічної
експертизи, під час якої вирішено,
зокрема , правові питання.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, у якій просить
скасувати постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
02.04.2009 року у справі № 2а-814/08/1170 в
частині задоволених позовних вимог.
Прийняти нове рішення, яким відмовити
ФОП ОСОБА_1 у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної
скарги відповідач зазначає, що рішення
суду в частині задоволених позовних
вимог не є законним та обґрунтованим .

Позивач рішення суду першої
інстанції не оскаржив.

Заперечень на апеляційну скаргу
не надійшло.

Представники сторін до суду не
прибули, про час і місце судового
розгляду сторони повідомлені належним
чином.

Як свідчать матеріали справи,
судом у повному обсязі задоволено
вимоги позивача заявлені стосовно:

- податкового
повідомлення-рішення № 0/2 від
02.06.2008 року, яким визначено податкове
зобов'язання з орендної плати;

- податкового
повідомлення-рішення №/2 від
02.06.2008 року, яким визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість;

- податкового
повідомлення-рішення № /2 від
02.06.2008 року, яким визначено податкове
зобов'язання з податку з доходів від
підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Дослідивши рішення Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 02
квітня 2009 року в межах апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
встановив наступне.

Висновки суду щодо неправомірності
податкового повідомлення-рішення
№0/2 від 02.06.2008 року про визначення
податкового зобов'язання з орендної
плати з фізичних осіб у сумі 21789,17 грн., з
яких за основним платежем - 14526,11 грн. та
штрафними (фінансовими) санкціями - 7263,06
грн. (а.с.36), базується на наступному.
Згідно п.п4.2.2 п.4.2 ст.4 закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі
якщо:

а) платник податків не подає у
встановлені строки податкову
декларацію;

б) дані документальних перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
деклараціях;

в) контролюючий орган
внаслідок проведення камеральної
перевірки виявляє арифметичні або
методологічні помилки у поданій
платником податків податковій
декларації, які призвели до заниження
або завищення суми податкового
зобов'язання.

Посилаючись на норми названої статті,
суд приходить до висновку, що
податковому органу для самостійного
визначення позивачу суми податкового
зобов'язання по орендній платі
необхідні дані документальної
перевірки результатів діяльності
платника податків, які б свідчили про
заниження чи завищення сум податкових
зобов'язань, самостійно визначених
платником податків. Як вказує суд, акт
перевірки (а.с.9-22) не містить
встановлених (виявлених) податковим
органом даних, які б свідчили про
заниження або завищення сум податкових
зобов'язань ОСОБА_1 з орендної плати.

Крім того, позивачем надано до
матеріалів справи довідку виконавчого
комітету Новомиргородської міської
ради від 17.06.2008 року №4171 (а.с.43) про
сплату ОСОБА_1 орендної плати за
користування земельними ділянками
загальною площею 139,69 га за період з
жовтня 2005 року по травень 2008 року
загальною сумою 46963,50 грн.

З висновками суду не можна погодитись,
виходячи з такого .

Згідно ст. 14 Закону України «Про
плату за землю» платники земельного
податку, а також орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності самостійно
обчислюють суму земельного податку та
орендної плати та щороку за станом на 01
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним
податковим органом, з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями.
Подання такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій.

Як свідчить зміст акту перевірки (а.с.20.
т.1) та не спростовано позивачем, ОСОБА_1
податкову декларацію з орендної плати
за землю до податкового органу не
подав. Згідно пп. «а» 4.2.2 п.4.2 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника
податків, якщо платник податків не
подає у встановлені строки податкову
декларацію.

Отже, податковий орган обґрунтовано та
у відповідності до чинного
законодавства визначив позивачу
зазначене вище податкове зобов'язання.

Що стосується розміру податкового
зобов'язання слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про плату за землю" підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру, а
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або і
комунальній власності, - договір оренди
такої земельної ділянки.

Згідно розпорядження голови
Новомиргородської районної державної
адміністрації Орлова Л.М. від 30.05.05р. №
450-р ПП ОСОБА_1 передано в оренду з метою
товарного сільськогосподарського
виробництва земельні ділянки
державної власності, загальною площею
139,69 га.

На підставі цього розпорядження
укладено договір оренди земельної
ділянки від 02.11.2006 року площею 79,69 га та
договір оренди земельної ділянки від
02.11.2006 року площею 60,0 га (містяться в
матеріалах справи). Ці договори
погоджено рішенням №328
Новомиргородської міської ради та
зареєстровані у Новомиргодському
районному відділі регіональної філії
ДП "Центр державного "J земельного
кадастру при Держкомземі України" 08
грудня 2006 року.

Статтею 18 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що договір оренди
землі набирає чинності після його
державної реєстрації.

Враховуючи те, що загальна річна сума
орендної плати за землю за 2006 рік
відповідно до договорів оренди складає
17834,09 грн. (7633,41 грн. та 10200,68 грн.),
загальна місячна сума сплати має
становити 1486,17 грн. Таким чином,
податкове зобов'язання за грудень 2006
року складає 1150,58 грн. (1486,17 грн. : 31 к.дн.
х 24 к.дн.).

Оскільки договори оренди від 02.11.06 року
укладено строком на 5 років (пункт 8
договорів), тому річна сума орендної
плати на 2007 рік залишається незмінною
(коефіцієнт індексації на 2007 рік не
застосовується - середньорічний
показник індексу інфляції за 2006 рік
менше 100%).

За таких умов, податкове зобов'язання
по орендній платі за землю за 2007 рік (з
урахуванням періоду перевірки по
30.09.07р.) становить 13375,53 грн. (1486,17 грн. х 9
міс.)

Тому загальна сума податкового
зобов'язання за 2006 та 2007 роки складає
14526,11 грн.(1150,58 грн. + 13375,53 грн.).

Згідно ст.17 Закону № 2181, штрафна
(фінансова) санкція складає 7263,06 грн.
(14526,11грн. х50%).

Доводи суду першої інстанції стосовно
того, що позивач фактично сплачував
орендну плату у належному розмірі, не
приймається судом апеляційної
інстанції, виходячи з норм ст. 70 КАС
України щодо належності та
допустимості доказів. Як свідчать
матеріали справи, відомості про
платіжні документи, якими
здійснювалось перерахування грошових
коштів в рахунок плати за землю, ні
позивачем, ні експертом, ні судом не
наведено.

Посилання експерта на довідку
виконавчого комітету не можуть бути
визнані обґрунтованими, оскільки
податковий облік повинен
здійснюватись на підставі документів
первинного бухгалтерського обліку.

Виходячи з викладеного, слід дійти
висновку, що рішення суду в частині
задоволення позовних вимог про
скасування податкового
повідомлення-рішення №/2 від
02.06.2008 року не можна визнати законним та
обгрунтованим.

При дослідженні правомірності
податкового повідомлення-рішення
№/2 про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 119331,74 грн., з яких за
основним платежем - 79554,49 грн. та
штрафними (фінансовими) санкціями -
39777,25 грн. (а.с.37), встановлено наступне.

Згідно п.п.7.7.1 п.7.7. ст. 7 закону України
«Про податок на додану вартість» сума
податку, що підлягає сплати
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Відповідно п. п. 7.3.1 п. 7.3 сг. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» датою виникнення податкових
зобов'язань з поставки товарів (робіт,
послуг) вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а у разі поставки
товарів (робіт, послуг) за готівкові
кошти - дата їх оприбуткування в касі
платника податку, а при відсутності
такої - дата інкасації готівкових
коштів у банківській установі, що
обслуговує платника податку, або дата
відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата і оформлення документа,
що засвідчує факт виконання робіт
(послуг) платником податку.

Під час перевірки виявлено, що ОСОБА_1
включив до складу податкового кредиту
суми ПДВ, не підтверджені податковими
накладними і платіжними документами,
що засвідчують факт сплати податку
внаслідок придбання товарів у жовтні
2005 р, у лютому 2006 року, у липні 2006 р., у
вересні 2006 р., у жовтні 2006 р., у грудні 2006
р., у липні 2007 р., у серпні 2007 р., у вересні
2007 р., внаслідок чого було завищено
податковий кредит з ПДВ за жовтень 2005
р., на суму 232,27 грн., за лютий 2006 р. на
суму 84,25 грн., за липень 2006 р., на сшу 5 526,80
грн., за вересень 2006 р. на суму 14 . г 285,79
грн., за жовтень 2006 р. на суму 3 896,88 грн.,
за грудень 2006 р. на суму 11 386,811 грн., за
липень 2007 р. на суму 19 156,39 грн., за
серпень 2007 р. на суму 12 323,10 грн., за
вересень 2007 р. на суму 12 855,92 грн. В
результаті чого за період з 16.08.2005 р.
позивачу донараховано податку на
додану вартість в сумі 79 554,49 грн.

Як встановлено під час здійснення
експертного дослідження, у
відповідності до

банківських виписок по розрахунковим
рахункам позивача: р/р0316

Кіровоградського управління КБ
«Приватбанк» Новомиргородського
відділення за період з 01.08.2005 р. р. по
23.11.2006 р. на вказаний рахунок надійшло 61
867,67 грн'., а на р/р 4001
Кіровоградського управління ВАТ КБ
«Надра» за період з 25.12.2006 р. по 14.09.2007 р. -
62 318,76 грн. Таким чином, податкове
зобов'язання по ПДВ за період з

01.01.2005р. по 30.09.2007 р. в загальній сумі
становить - 24 836,09 грн.

Натомість позивачем у
деклараціях з ПДВ (а.с. 148-209) сума ПДВ за
період з 01.01.2005 р. по 30.09.2007 р., що
підлягає сплаті до бюджету нарахована
у розмірі 103 021,00 грн.

Таким чином встановлено, що дані
податкових зобов'язань з ПДВ позивача
ОСОБА_1, вказані в деклараціях з ПДВ за
період з 01.01.2005 р. по 30.09.2007 р., є
завищеними позивачем на 78 184,91 грн. (103
021,00 грн. - 24 836,09 грн.). Зазначене
підтверджується висновком №1/1
судово-економічної експертизи від
12.12.2008 р. (а.с.243-286), зокрема відображено в
додатку №2 (а.с.278).

В той же час, в результаті експертного
дослідження, при арифметичних
підрахунках даних, вказаних в
податкових накладних за період з 01.01.2005
р. по 30.09.2007 р., було встановлено, що
загальна сума обсягів придбання
становить 115616,25 грн., а сума дозволеного
податкового кредиту - 23123,21 грн.

Позивачем у деклараціях з ПДВ за період
з 01.01.2005 року по 30.09.2007 року зазначена
сума податкового кредиту - 102956,00 грн.
Таким чином, сума податкового кредиту,
вказана у деклараціях ОСОБА_1, більша
на 79832,79 грн. (102956,00 грн. -23123,21 грн.), ніж
загальна сума в податкових накладних
за період з 01.01.2005 р. по 30.09.2007 р.

Отже, сума податку, що підлягає сплаті,
становить 1647,88 грн. (79832,79 грн. - 781484,91
грн.).

Оскільки, в судовому засіданні
підтверджено правомірність
донарахування податковим органом до
сплати податку на додану вартість в
сумі 1647,88 грн., а не в сумі 79554,49 грн., як
обраховано податковим органом, то
відповідно сума штрафних (фінансових)
санкцій, нарахованих позивачу згідно
п.п.17.1.3 п.17.1. ст. 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», має
становити 823,94 грн. (1647,88 грн. х 50%).

Таким чином, суд приходить до висновку
про правомірність задоволення
позовної вимоги щодо визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№/2 від 02.06.2008 року, яким
Маловисківською МДПІ Кіровоградської
області ОСОБА_1 визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість 79554,49 грн. і застосованої
штрафної (фінансової) санкції в розмірі
39777,25 грн., в частині визначення податку
на додану вартість у сумі 77906,61 грн. та в
частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 38953,31 грн.

Посилання податкового органу на ту
обставину, що експерт невірно визначив
суму зобов'язань з ПДВ, не приймається
судом апеляційної інстанції, виходячи
з норм ч.2 ст.71 КАС , оскільки відповідач
конкретно не зазначив, які саме суми та
за якими операціями не враховано
експертом.

Податковим органом також не надано
відповідних доказів, якими слід
вважати розрахункові документи
платника податків.

При дослідженні правомірності
податкового повідомлення-рішення
№/2 про визначення податкового
зобов'язання з податку з доходу від
підприємницької діяльності у сумі 28664,00
грн. (а.с.38) встановлено наступне.

Відповідно п.4.1 ст. 4 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»
загальний річний оподатковуваний
дохід складається з суми загальних
місячних оподатковуваних доходів
звітного року. В п.4.2. вказаної статті
визначено, які саме доходи включаються
до складу загального місячного
оподатковуваного доходу.

Висновком №1/1 судово-економічної
експертизи від 12.12.2008 року (а.с.243-286)
встановлено, що дані по одержаному
валовому доходу від підприємницької
діяльності ОСОБА_1, вказані у
деклараціях з податку з доходів
фізичних осіб за період 01.01.2005 року по
30.09.2007 року завищено на 363079,57 грн. (487260,00
грн. (загальна задекларована сума
валового доходу) - 124180,43 грн.
(встановлена експертом сума валового
доходу)), ніж загальна сума коштів
отриманих на розрахунковий рахунок
підприємця за період з 01.01.2005 року по
30.09.2007 року.

На підставі дослідження товарних
чеків, квитанцій, касових ордерів та
платіжних доручень, що були надані
позивачем до матеріалів справи та для
дослідження судовим експертом,
останнім встановлено (а.с.258), що дані по
одержаному валовому доходу від
підприємницької діяльності ОСОБА_1,
вказані в деклараціях з податку з
доходів фізичних осіб за період з 01.01.2005
року по 30.09.2007 року більше на 364787,94 грн.
(485683,00 грн - 120895,06 грн. ), ніж загальна
сума валових витрат, пов'язаних з
одержанням валового доходу за період з
01.01.2005 року по 30.09.2007 року.

Таким чином, експертом встановлено, що
сума доходу ОСОБА_1 за період з 01.01.2005
року по 30.09.2007 року становить 3285,37 грн., а
тому позивачем недоплачено податок з
доходів від підприємницької
діяльності в сумі 277.00 грн., а не 28664,00
грн. як вказано в акті та в податкових
повідомленнях-рішеннях.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про необхідність
задоволення позовної вимоги щодо
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№/2 від 02.06.2008 року, яким
Маловисківською МДПІ Кіровоградської
області ОСОБА_1 визначено податкове
зобов'язання з податку з доходів від
підприємницької діяльності в сумі 28664,00
грн., в частині визначення податку з
доходів від підприємницької
діяльності в сумі 28387,00 грн.

Посилання відповідача на
невідповідність висновків експерта
дійсності не приймаються судом
апеляційної інстанції, виходячи з норм
ч.ч.1,2 ст.70, ч.2 ст.71 КАС України, та за
відсутності посилань на конкретні
документи первинного бухгалтерського
обліку позивача.

Виходячи з викладеного, висновки суду
першої інстанції щодо
необгрунтованості податкового
повідомлення-рішення №/2 від
02.06.2008 року підтверджено матеріалами
справи.

На підставі зазначеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу Маловисківської
міжрайонної державної податкового
інспекції в Кіровоградській області
слід задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2009
року скасувати в частині задоволення
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
02.06.2008 року №0/2 про визначення
податкового зобов'язання з орендної
плати з фізичних осіб.

У задоволенні позовних вимог щодо
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№0/2 від 02.06.2008 року відмовити.

В решті залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного
судочинства, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маловисківської
міжрайонної державної податкового
інспекції в Кіровоградській області
задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2009
року скасувати в частині задоволення
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
02.06.2008 року №0/2 про визначення
податкового зобов'язання з орендної
плати з фізичних осіб.

У задоволенні позовних вимог щодо
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№0/2 від 02.06.2008 року відмовити.

В решті залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Рішення суду виготовлено у
повному обсязі 23.07.2013 року.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
В.В. Мельник