Справа № 2-5330/10
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2014 р. м. Київ
К/800/63085/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка
М.І.,розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанови апеляційного суду
Луганської області від 31 липня 2012 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У липні 2010 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом до
відповідача. Просив провести йому
перерахунок пенсії відповідно до ст.
ст. 40, 42 Закону України від 9
липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за 2008 рік, тобто за
рік, що передує перерахунку пенсії.

Рішенням Алчевського міського суду
Луганської області від 24 грудня 2010 року
позов задоволено частково.

Постановою апеляційного суду
Луганської області від 31 липня 2012 року
скасовано постанову суду першої
інстанції та прийнято нову постанову
про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є пенсіонером
та продовжує працювати. У вересні 2009
року позивач звернувся до відповідача
із заявою про перерахунок пенсії
згідно ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в зв'язку з чим йому була
перерахована пенсія з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. В застосуванні показника за 2008
рік, тобто за рік, що передує
перерахунку пенсії, відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що Законом №
1058- ІV передбачено застосування при
перерахунку пенсії показника
заробітної плати за рік, що передує
року призначення або перерахунку
пенсії, тому відмова відповідача у
застосуванні показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за 2008 рік є
протиправною.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що відсутні законодавчі
підстави для застосування показника
заробітної плати за 2008 рік при
перерахунку пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті
42 Закону № 1058-ІV у разі, якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Законом України від 28 грудня 2007 року №
107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" наведену
норму викладено в новій редакції, проте
у зв'язку із визнанням цих змін такими,
що не відповідають Конституції
(рішення Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008), на час
звернення позивача до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії діяла
вищенаведена редакція статті 42 Закону
№ 1058-ІV.

Вказана редакція пов'язує розмір
перерахованої пенсії із розміром
заробітної плати, з якого
обчислювалась пенсія (при її
первісному призначенні або останньому
перерахунку). Тобто, за змістом ст.ст.
40.42 Закону № 1058-ІV підстави для
застосування будь-якого іншого
показника (в тому числі і показника
заробітної плати за рік, що передує
перерахунку), відсутні.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову № 530 "Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян", якою встановлено
порядок перерахунку пенсій особам, які
після її призначення продовжували
працювати, відмінний від того порядку,
який визначений ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-ІУ.
Зокрема, встановлено, що у разі коли
застрахована особа після призначення
пенсії відповідно до Закону
продовжувала працювати, проводиться
перерахунок пенсії з урахуванням не
менш як 24 місяців страхового стажу
після призначення (попереднього
перерахунку) пенсії незалежно від
перерв у роботі. Перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок
пенсії проводиться із заробітної плати
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над іншими
підзаконними нормативними актами
застосуванню підлягає Закон № 1058-ІУ, а
саме нормативні положення ст. 42 цього
Закону, що діяли в редакції до
скасування змін, внесених за Законом
України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", та були і
залишаються чинними на момент
проведення перерахунку пенсії.

За таких обставин, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та відмовляючи у
задоволенні позову, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку,
що зі змісту ч. 4 ст. 42 Закону №
1058-ІУ вбачається, що при обчисленні
заробітної плати для перерахунку
пенсії можуть бути змінені показники
заробітної плати за періоди страхового
стажу після призначення пенсії, але не
визначено, за який календарний рік
береться середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України. Виходячи з
буквального тлумачення частини другої
статті 40 Закону № 1058-ІV цей показник
повинен бути незмінним, тобто таким,
яким він був на час призначення пенсії.

Зважаючи на те, що пенсіонер має право
обрати метод обчислення заробітної
плати для перерахунку пенсії, в тому
числі і з урахуванням заробітної плати,
яку він отримував до моменту
перерахунку пенсії, але не має права
вимагати застосування показника
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
перерахунком пенсії, відповідач
обґрунтовано відмовив позивачу у
застосуванні показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні за 2008 рік.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
21 березня 2012 року (справа №
21-449а11).

Доводи касаційної скарги про
незаконність судового рішення з тих
підстав, що в описовій частині
постанови суду апеляційної інстанції
описуються правовідносини між
позивачем та управлінням Пенсійного
фонду України в м. Алчевську Луганської
області з приводу перерахунку пенсії
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дій війни», а вимоги
позивача стосуються перерахунку
пенсії відповідно до ст. ст. 40, 42 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не заслуговують на увагу,
оскільки ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 26 лютого 2013 року
виправлено допущену описку в описовій
частині постанови апеляційного суду
Луганської області від 31 липня 2012 року
та виключено з описової частини
постанови абзаци з третього по
дванадцятий.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення -без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційної скарги про порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та не ґрунтуються
на законі. Оскаржуване судове рішення
постановлене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судове
рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову апеляційного
суду Луганської області від 31 липня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В.
Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк