Справа № 821/4654/13-а
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р. 09 год.51 хв.Справа №
821/4654/13-а

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Гомельчука С.В.,

при секретарі: Корнієнко Я.В.,

за участю: представника позивача -
Селезньової А.І.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Херсонського міського центру
зайнятості до ОСОБА_2 про повернення
коштів,

встановив:

Херсонський міський центр
зайнятості (далі-позивач, ХМЦЗ)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
(далі-відповідач, ОСОБА_2 про стягнення
коштів в розмірі 13748 грн. 44 коп.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, суду пояснила, що
відповідач, під час реєстрації у
службі зайнятості, усупереч вимогам ч.2
ст.36 та ч. 3 ст. 23 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" надала недостовірну
інформацію щодо причини її
звільнення з ТОВ "Данон Дніпро" та
незаконно отримала матеріальне
забезпечення (допомогу по безробіттю,
матеріальну допомогу в період
навчання, компенсацію вартості на
проїзд, вартість навчання) на загальну
суму 13748 грн. 44 коп. Позивачем було
надіслано відповідачеві лист -
повідомлення щодо добровільного
повернення суми боргу, однак вжиті
службою зайнятості заходи не призвели
до надходження відповідної сплати,
тому представник ХМЦЗ просить суд
стягнути кошти матеріального
забезпечення в розмірі 13748 грн. 44 коп.
в судовому порядку.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, проти їх
задоволення заперечувала, мотивуючи
тим, що заяву про звільнення з роботи у
ТОВ "Данон Дніпро" за власним бажанням
написала за рекомендацією
роботодавця, тому вважає, що вимоги
Херсонського міського центру
зайнятості щодо повернення коштів
матеріального забезпечення в
розмірі 13748 грн. 44 коп. є
безпідставними та необгрунтованими.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов наступного.

21 листопада 2008 року згідно з
персональною карткою, копія якої
міститься серед матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернулася до Херсонського
міського центру зайнятості для взяття
її на облік, набуття статусу
безробітного та виплати допомоги по
безробіттю. Під час реєстрації
відповідач повідомила службу
зайнятості про те, що її останнім
місцем роботи було товариство з
обмеженою відповідальністю "Данон
Дніпро". Звільнена 20 жовтня 2008 року за
статтею 38 КЗпП України з поважної
причини (переїзд). Персональна картка
за поданою відповідачем інформацією
власноруч нею підписана. З правами та
обов'язками безробітного ОСОБА_2
ознайомлена на інформаційному
семінарі Херсонського міського
центру зайнятості 28 листопада 2008 року.
За таких обставин, наказом від 28
листопада 2008 року № НТ081128
відповідачеві присвоєно статус
безробітної з призначенням допомоги по
безробіттю з дати винесення наказу.

Відповідно до договору № 00068 від
14 вересня 2009 року та корінця
направлення на навчання № 60-0907 від 14
вересня 2009 року , на підставі заяви
відповідача від 14 вересня 2009 року,
ОСОБА_2 направлено Державного
навчального закладу "Херсонське вище
професійне училище ресторанного
господарства" на перепідготовку за
професією кухар-кондитер 3-го розряду
строком на 8,20 міс. 175(год.) з метою
сприяння подальшому
працевлаштуванню.

18 травня 2010 року головним
спеціалістом відділу взаємодії з
роботодавцями ХМЦЗ Сапроновою С.В.
проведено перевірку достовірності
страхових випадків та обгрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". Перевірка проводиласть,
зокрема, шляхом обміну ХМЦЗ
інформацією з Пенсійним фондом
України про отримані особами, які
перебувають на обліку в державній
службі зайнятості як безробітні,
доходи від виконання робіт за трудовим
договором. За результатами перевірки
складено акт від 18 травня 2010 року №
507/р-4. У ході розслідування
встановлено, що ОСОБА_2 дійсно
знаходилась у трудових відносинах з
ТОВ "Данон Дніпро" з 13 вересня 2006 року
по 20 жовтня 2008 року та була звільнена
з посади лаборанта
хімічно-бактеріологічного аналізу
відділу якості вказаного підприємства
за ст. 38 КЗпП України за власним
бажанням, про що свідчить власноруч
написана нею заява від 20 жовтня 2008
року, наказ № 405-К від 20 жовтня 2008 року
та лист роботодавця № 225 від 12 травня
2010 року. Отримані під час перевірки
дані суперечать інформації, поданій
відповідачем при взятті її на облік у
ХМЦЗ, зокрема, запису у трудовій
книжці щодо звільнення за ст. 38 КЗпП
України з поважної причини, на
підставі переїзду. У поясненнях,
зафіксованих в акті від 18 травня 2010
року, роботодацем зазначено, що
відомостей про поважну причину
звільнення ОСОБА_2 до трудової книжки
ТОВ "Данон Дніпро" не вносило.

У судовому засіданні відповідач на
запитання суду, чому в відомостях до
трудової книжки зазначено "звільнена...
у зв'язку з переїздом" надати пояснення
не змогла. Пояснила, що намірів на
переїзд не мала.

Згідно з ч.3 ст. 23 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02 березня 2000 року
№1533-ІІІ (далі- Закон №1533-ІІІ) допомога
по безробіттю особам, які звільнилися з
останнього місця роботи за власним
бажанням без поважних причин,
призначається відповідно до частин
першої та другої цієї статті, і її
виплата починається з 91-го
календарного дня.

Таким чином, ОСОБА_2, яка звільнилась
з останнього місця роботи за
власним бажанням без поважної причини
і не повідомила про даний факт
позивача, допомога по безробіттю мала
бути призначена не 28 листопада 2008
року, а по проходженні 91-го
календарного дня з моменту
реєстрації в ХМЦЗ.

Згідно з наказом Херсонського
міського центру зайнятості від 01
вересня 2010 року № НТ 100901 відповідача
було зобов'язано повернути кошти з
допомоги по безробіттю за період з 28
листопада 2008 року по 14 вересня 2009
року в розмірі 8796 грн. 64 коп.,
матеріальну допомогу у період
навчання з 15 вересня 2009 року по 22
листопада 2009 року в сумі 1874 грн. 50
коп., компенсацію вартості на проїзд
за період з 15 вересня 2009 року по 30
квітня 2010 року в розмірі 584 грн.,
вартість навчання з 15 вересня 2009 року
по 10 червня 2010 року в сумі 2493 грн. 30
коп. В результаті чого ОСОБА_2 було
направлено листа від 02 вересня 2010
року № 11-11/4071 з проханням
відшкодувати вищевказані кошти на
загальну суму 13748 грн. 44 коп.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону №1533-ІІІ
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Абзацом 1 ч.3 ст.36 Закону №1533-ІІІ сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно з пп.1 п.5.5 розд.5 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики Українивід 20 листопада 2000 р. №
307, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 грудня 2000 р. за № 915/5136
(далі-Порядок надання допомоги по
безробіттю ) виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі:
працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

За приписами п.п. 2, 4, 6 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним ,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13 лютого 2009 р. № 60/62,
постановою правління Пенсійного фонду
України від 13 лютого 2009 р. № 7-1,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 березня 2009 р. за №
232/16248 (далі - Порядок розслідування
страхових випадків) розслідування
страхових випадків здійснюється
шляхом проведення перевірки
достовірності даних, які є підставою
для надання особі статусу безробітної
та виплати їй матеріального
забезпечення, що зазначені в
документах, поданих особою до
державної служби зайнятості під час її
реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.

Для проведення перевірки центри
зайнятості взаємодіють з Державною
податковою адміністрацією України та
Пенсійним фондом України шляхом обміну
інформацією про отримані особами, які
перебувають на обліку в державній
службі зайнятості як безробітні,
доходи від провадження
підприємницької діяльності, виконання
робіт за трудовим договором, у тому
числі за сумісництвом, під час роботи
за кордоном, виконання робіт (надання
послуг) за цивільно-правовими
договорами. У разі встановлення
центром зайнятості відповідно до цього
Порядку належності безробітної особи
до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Згідно з п.6.14 Порядку надання допомоги
по безробіттю, якщо під час одержання
допомоги по безробіттю безробітний
своєчасно не подав відомості про
обставини, що впливають на умови її
виплати, у тому числі встановлені під
час розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин.

Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

Таким чином, усупереч нормам Закону №
1533-ІІІ, Порядку розслідування
страхових випадків, Порядку надання
допомоги по безробіттю та роз'ясненим
спеціалістами центру зайнятості
правам та обов'язкам, відповідач
своєчасно не надала до служби
зайнятості відомостей щодо підстави
звільнення з ТОВ "Данон Дніпро", що
спричинило нарахування їй допомоги
по безробіттю без скорочення
виплати на 90 календарних днів, як того
вимагає положення частини 3 статті 23
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття".

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. При цьому, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів (ч.1 ст.69 КАС України).

Доказів, які спростовують позицію, яка
викладена Херсонським міським центром
зайнятості у позові, відповідачем не
надано. Водночас, позивачем
пред'явлено суду докази, які
підтверджують факт неподання
відповідачем відомостей про
обставини, що впливають на умови
виплати їй матеріального забезпечення.

Що стосується долучених відповідачем
до матеріалів справи після судового
засідання документів щодо
проведення утримань з її доходу та
здійснення перерахувань на рахунки
ХМЦЗ та ВДВС Дніпровського РУЮ у
м.Херсоні на загальну суму 627 грн. 13
коп., суд зазначає наступне.

Протягом судового розгляду справи
позивач не скористався правом,
наданим йому ч.1 ст. 51 КАС України,
щодо звернення до суду з клопотанням
про зменшення розміру позовних вимог,
жодних пояснень щодо надходження на
його користь коштів з боку
відповідача суду не надавав. У
судовому засіданні 28 січня 2014 року
представник ХМЦЗ підтримала позовні
вимоги в повному обсязі. ОСОБА_2
заперечень щодо розміру позовних
вимог під час судового розгляду
справи не пред'являла. Відтак, підстав
для стягнення з відповідача коштів з
урахуванням утриманої суми немає.

Оскільки ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 24
жовтня 2013 року рішення судів першої
та апеляційної інстанцій скасовані
та дану справу направлено на новий
судовий розгляд, провадження з
примусового виконання рішення суду у
справі № 2а-5721/10/2170 щодо стягнення з
ОСОБА_2 коштів в сумі 13 748 грн. 44 коп. у
порядку п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України
"Про виконавче провадження" належало
до закінчення. Таким чином, з моменту
набрання законної сили даним судовим
рішенням, відповідач може звернутись
до стягувача та органу виконавчої
служби щодо узгодження внесених
платежів.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Херсонського міського центру
зайнятості є обґрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

Керуючись ч. 4 ст. 94, ст. ст. 158-163, 167 КАС
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Херсонського
міського центру зайнятості кошти в
сумі 13 748 (тринадцять тисяч сімсот
сорок вісім) грн. 44 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 03 лютого 2014 р.

Суддя
Гомельчук С.В.

кат. 10.2.3