Справа № 811/3944/13-а
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку письмового провадження)

24 січня 2014 року
Справа № 811/3944/13-а

Кіровоградський окружний
адміністративний суд, у складі судді
Хилько Л.І., розглянувши в порядку
письмового провадження в залі суду в м.
Кіровограді адміністративну справу за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Звенигородка
Черкаської області (далі - позивач) до
гр.. ОСОБА_1 (далі - відповідач) про
стягнення страхових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить стягнути з
відповідача страхові кошти в сумі 740,83
грн.. В обґрунтування позивач зазначив,
що з 01.04.2001 року Фонд проводив виплату
відшкодування втраченого заробітку
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_2. Кошти потерпілому
враховувались на особовий рахунок в
Звенигородському відділенні ВАТ «РБ
Аваль». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер
(Свідоцтво про смерть від 28.03.11р. серія
НОМЕР_1), а Фонду стало відомо про смерть
потерпілого 15.08.2011 року. Родичі
потерпілого не повідомили про його
смерть, тому виплати не були припинені.
Так як страхові виплати потерпілому
призначено довічно, то щомісячні
перерахування проводились автоматично
і до дня припинення виплат Фондом було
перераховано надлишково - 740 грн. 83 коп..

15.08.2011 р. відділення виконавчої
дирекції Фонду в м. Звенигородка
звернулося з листом до дочки померлого
- ОСОБА_1 з пропозицією добровільно
повернути зайво виплачені кошти. 19.08.2011
р. ОСОБА_1 надіслала заяву в якій
вказала, що отримала страхові виплати
батька, так як не знала, що їх не можна
отримувати та зобов'язувалась
повернути вказану суму до 01.11.2011 року.
Однак, у вказаний строк кошти не
повернуто.

27.10.2011 р. повторно направлено ОСОБА_1
лист з пропозицією добровільно
повернути зайво виплачені кошти до
15.11.2011 року. Однак, на час звернення до
суду кошти не повернуто.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, надав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі в порядку письмового
провадження /а.с.43/.

Відповідач в судове засідання також не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи була вчасно та
належним чином повідомлена /а.с.40/.
Будь-яких пояснень або заперечень
проти позову на адресу суду не
надходило.

Відповідно до ч.4, 6 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Відтак, справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позов, суд приходить до
таких висновків.

Наявними в справі доказами
підтверджено, що з 01.04.2001 року позивач
проводив виплату відшкодування
втраченого заробітку внаслідок
нещасного випадку на виробництві
ОСОБА_2. Кошти потерпілому
враховувались на особовий рахунок в
Звенигородському відділенні ВАТ «РБ
Аваль» /а.с.12-16/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що
свідчить Свідоцтво про смерть від
28.03.2011 року серія НОМЕР_1 /а.с.7/.

Про факт позивачу стало відомо 15.08.2011
року, у зв'язку з чим було припинено
виплату страхових сум ОСОБА_2 /а.с.8/.

Згідно розрахунку, перераховано
надлишково - 740 грн. 83 коп. /а.с.6/.

15.08.2011 р. позивач звернувся з листом до
відповідача (дочка померлого) з
пропозицією добровільно повернути
зайво виплачені кошти в сумі 740,83 грн..
19.08.2011 р. відповідачем було надіслано
заяву в якій остання зазначила, що
отримала страхові виплати батька, так
як не знала, що їх не можна отримувати
та зобов'язувалась повернути вказану
суму до 01.11.2011 року /а.с.9-10/.

У зв'язку з відсутністю сплати 27.10.2011 р.
позивач повторно направив відповідачу
лист з пропозицією добровільно
повернути зайво виплачені кошти до
15.11.2011 року /а.с.11/.

Однак, як зазначив позивач, на час
звернення до суду кошти не було
повернуто.

Даний факт не спростовано ні
матеріалами справи, ні відповідачем.

Законом, який відповідно до
Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає
правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві
(далі - страхування від нещасного
випадку) є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
№1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV)

Стаття 6 Закону №1105-XIV вказує, що
застрахованою є фізична особа, на
користь якої здійснюється страхування
(далі - працівник).

Стаття 28 Закону №1105-XIV зазначає, що
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку.

У відповідності до ст. 33 Закону №1105-XIV, у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті.

Як зазначалось вище, ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 помер (Свідоцтво про смерть від
28.03.2011 року серія НОМЕР_1).

Відповідачем не спростовано факт
отримання страхових коштів померлого
вже після його смерті, про що свідчить
заява в якій вона зобов'язується
повернути дані кошти.

Відтак, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають в повному обсязі
задоволенню.

На підставі сказаного, керуючись
ст.ст.71, 86, 94 128, 158-163, 254 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер не відомий) на користь Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в місті Звенигородка
Черкаської області (,
р/р142 в ГУ ДКСУ в Черкаській
області, МФО 854018) страхові кошти в сумі
740 (сімсот сорок) грн.. 83 коп..

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені ст. 254
КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня її оголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні, апеляційна
скарга подається в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Л.І. Хилько