Справа № 2602/2066/12
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2602/2066/12 Головуючий у
1-й інстанції: Каліушко Ф.А.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва на
постанову Дарницького районного суду
м. Києва від 24 січня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва, за участю
третьої особи - Казенного підприємства
«Радіовимірювач», про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом у яком просив визнати
протиправною відмову Управління
пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м. Києва від 31 липня 2012 року №
3797/06 в призначенні пенсії на пільгових
умовах за Списком № 2 та зобов'язати
призначити пенсію відповідно до п. «б»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 06 лютого 2012 року.

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 24 січня 2013 року вказаний
адміністративний позов було
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що в довідці КП
«Радіовимірювач» містяться
недостовірні відомості. Також
відповідач вказує на те, що у третьої
особи відсутні докази зміни істотних
умов праці з 01 січня 1992 року.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва залишити
без задоволення, а постанову
Дарницького районного суду м. Києва від
24 січня 2013 року - без змін виходячи із
наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся
до Управління Пенсійного фонду України
в Дарницькому районі м. Києва із заявою
про призначення пенсії на пільгових
умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 31 липня 2012 року № 3797/06
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва відмовило
позивачу в призначенні пенсії.

Не погоджуючись із вказаним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва, ОСОБА_2
звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
надав відповідачу усі документи,
необхідні для призначення пенсії,
передбаченої п. «б» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

У відповідності до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Відповідно до п. 33-2а Списку № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого постановою КМ України
від 16 січня 2003 року № 36 робітники та
фахівці, зайняті на роботах з джерелами
УКХ, УВЧ, НВЧ-випромінювань, виконання
яких потребує обов'язкового
застосування засобів індивідуального
захисту від цих випромінювань мають
право на пенсію за віком на пільгових
умовах.

Згідно трудової книжки ОСОБА_2 у період
з 13 вересня 1977 року по 31 грудня 1991 року
працював на КП «Радіовимірювач».

У довідці КП «Радіовимірювач» від 27
січня 2012 року № 16/1 зазначено, що у
період з 13 вересня 1977 року по 31 грудня
1991 року ОСОБА_2 виконував роботи по
ремонту та настройці спеціальних
виробів з шкідливими умовами праці на
робочих місцях, обладнаних приладами
НВЧ-випромінювання, робота на яких
вимагає обов'язкового застосування
засобів індивідуального захисту від
цього випромінювання.

Відмовляючи в призначенні ОСОБА_2
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідач в листі від 31 липня 2012 року
№ 3797/06 послався на те, що зазначена
довідка не може братися до уваги.
Обґрунтовуючи такий висновок
відповідач послався, зокрема, на те, що
згідно довідки від 27 січня 2012 року № 16/1
позивач працював на посаді
регулювальника радіоапаратури
електромеханічних і радіотехнічних
приладів і систем, в той час як на
зазначену посаду ОСОБА_2 був
призначений лише з 11 березня 1981 року. З
13 вересня 1977 року по 10 жовтня 1977 року
позивач згідно трудової книжки
працював на посаді регулювальника
електромеханічних і радіотехнічних
приладів і систем, з 10 жовтня 1977 року по
19 жовтня 1978 року - регулювальника, з 19
жовтня 1978 року по 11 березня 1981 року -
регулювальника радіоапаратури та
приладів, з 11 березня 1981 року по 01 липня
2003 року - регулювальника
електромеханічних і радіотехнічних
приладів і систем.

Дослідивши записи в трудовій книжці
ОСОБА_2 колегія суддів встановила, що у
період з 13 вересня 1977 року по 01 липня 2003
року позивач працював на одній посаді,
оскільки записи про його переведення
чи звільнення з роботи - відсутні.
Записи, зроблені 10 жовтня 1977 року, 19
жовтня 1978 року, 11 березня 1981 року, 16
червня 1983 року, 01 серпня 1984 року, 01
вересня 1988 року та 21 серпня 1990 року
свідчать лише про прийняття ОСОБА_2 на
постійне місце роботи, про присвоєння
йому І, ІІ, ІІІ, ІV, V, VІ розрядів та зміну
назви цеху, в якому працював позивач.

Тобто, в даному випадку має місце
неповне зазначення в трудовій книжці
посади, яку обіймав ОСОБА_2

За таких обставин відсутні підстави
вважати, що зазначена в довідці КП
«Радіовимірювач» від 27 січня 2012 року №
16/1 посада «регулювальник
радіоапаратури електромеханічних і
радіотехнічних приладів і систем» не
відповідає посаді, яку фактично займав
позивач.

Крім того, п. 33-2а Списку № 2 пов'язує
виникнення права на призначення пенсії
за віком на пільгових умовах саме із
роботою з джерелами НВЧ-випромінювань,
виконання яких потребує обов'язкового
застосування засобів індивідуального
захисту, а не назвою посади, яку займав
працівник.

Також відповідач послався на те, що з
посади регулювальника радіоапаратури
електромеханічних і радіотехнічних
приладів і систем ОСОБА_2 був
переведений лише 01 липня 2003 року, а в
довідці КП «Радіовимірювач» від 27
січня 2012 року № 16/1 зазначено, що він
виконував роботи, передбачені п. 33-2а
Списку № 2 до 31 грудня 1991 року. На думку
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва КП
«Радіовимірювач» зобов'язане було
надати наказ про істотні зміни в умовах
праці на підприємстві з 01 січня 1992 року.
Оскільки такий наказ не видавався,
відповідач вважає, що довідка від 27
січня 2012 року № 16/1 містить
недостовірні відомості.

Такі доводи Управління Пенсійного
фонду України в Дарницькому районі м.
Києва є необґрунтованими, адже згідно
письмових пояснень представника КП
«Радіовимірювач» позивач перебуваючи
на одній посаді у період з 13 вересня 1977
року по 31 грудня 1991 року виконував свої
обов'язки в умовах дії джерел
НВЧ-випромінювань, а з 01 січня 1992 року
робота позивача не була пов'язана із
джерелами зазначеного випромінювання.

Під час проведення перевірки
достовірності видачі пільгової
довідки, виданої для призначення
пенсії громадянину, оформленої актом
від 13 березня 2012 року, відповідачем не
було встановлено, що на КП
«Радіовимірювач» не передбачено
можливості виконання регулювальником
радіоапаратури електромеханічних і
радіотехнічних приладів і систем як
робіт, що пов'язані з джерелами
НВЧ-випромінювань, так і робіт, що не
пов'язані із дією зазначених джерел.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
винесено законне і обґрунтоване
рішення про задоволення
адміністративного позову ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги Управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м. Києва не спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені в постанові від 24 січня 2013
року, та не можуть бути підставами для
її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва залишити
без задоволення, а постанову
Дарницького районного суду м. Києва від
24 січня 2013 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва - відмовити.

Постанову Дарницького районного суду
м. Києва від 24 січня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.