Справа № 809/199/14
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08:45

"06" лютого 2014 р.
Справа № 809/199/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного
адміністративного суду Микитюк Р.В.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про припинення підприємницької
діяльності,-

ВСТАНОВИВ:

14.01.14 року ДПІ в м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області звернулася
до суду з адміністративним позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької
діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим
комітетом Івано-Франківської міської
ради 18.06.2004 року як суб'єкт
підприємницької діяльності фізична
особа-підприємець (а.с. 4).

На облік відповідач взятий у ДПІ в м.
Івано-Франківську.

Відповідач всупереч вимогам ст. 19
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб" та ст.ст. 16, 177
Податкового кодексу України, більше
року, а саме з 21.06.2004 року не подає до ДПІ
в м. Івано-Франківську документів
податкової звітності, що у
відповідності до пункту 3 частини 2
статті 46 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" є підставою для
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця. Станом на
30.10.2013 року заборгованість із сплати
податків, зборів (обов'язкових
платежів) у ОСОБА_1 відсутня (а.с. 7, 8).

14.01.2014 року судом відповідно до пункту 3
частини 1 статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
винесено ухвалу про відкриття
скороченого провадження по даній
адміністративній справі, яку
направлено відповідачу та
запропоновано подати заперечення або
заяву про визнання позову.

22.01.2014 року на адресу суду "за
закінченням терміну зберігання"
повернулася поштова кореспонденція,
яка відправлялася відповідачу за
адресою, вказаною у витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців - АДРЕСА_1, а
саме копія ухвали суду про відкриття
скороченого провадження в даній
адміністративній справі разом з копією
позовної заяви та доданими до неї
документами.

Згідно частини 4 статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
поштової адреси судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються:
юридичним особам та фізичним
особам-підприємцям - за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином. З огляду на вказане
відповідача належним чином
повідомлено про відкриття судом
скороченого провадження у справі за
позовом Державної податкової
інспекції в м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення
підприємницької діяльності та про
можливість подання заперечення проти
адміністративного позову.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України справа повинна бути розглянута
у порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів з дня закінчення
строку, передбаченого частиною третьою
цієї статті, якщо до суду не було подано
заперечення відповідача та за умови, що
справа розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи, що до суду не було подано
заперечення відповідача проти
заявленого позову та те, що справа
розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача,
поданий Державною податковою
інспекцією в м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області позов до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької діяльності
підлягає розгляду в строк визначений
пунктом 2 частиною 5 статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суд, в порядку скороченого провадження,
відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розглянувши матеріали справи,
оцінивши повідомлені сторонами
обставини, встановив наступне.

ОСОБА_1 відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців 18.06.2004 року
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності. (а.с. 4).

Відповідач взятий на облік в ДПІ в м.
Івано-Франківську.

Однак, ФОП ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 9
Закону України "Про систему
оподаткування" та п.49.2 ст. 49, ст.ст. 16, 177
Податкового кодексу України, більше
року, а саме з 21.06.2004 року не подає до ДПІ
в м. Івано-Франківськ документів
податкової звітності, що у
відповідності до пункту 3 частини 2
статті 46 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" є підставою для
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця. (а.с. 7).

Станом на 30.10.2013 року заборгованість із
сплати податків, зборів (обов'язкових
платежів) у ОСОБА_1 відсутня, що
підтверджується довідкою ДПІ в м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області від 30.10.2013
року № 3080/9/11-150/1540 (а.с. 8).

Згідно із статтею 58, частиною 1 статті 128
Господарського кодексу України,
статтею 4 Закону України "Про систему
оподаткування" відповідач являється
суб'єктом господарювання та платником
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Відповідно до пункту 6 частини 6 статті
128 Господарського кодексу України
громадянин - підприємець зобов'язаний
своєчасно надавати податковим органам
декларації про доходи, інші необхідні
відомості для нарахування податків та
інших обов'язкових платежів,
сплачувати податки та інші обов'язкові
платежі в порядку і в розмірах,
встановлених законом.

Закон України "Про систему
оподаткування" визначає принципи
побудови системи оподаткування в
Україні, податки і збори (обов'язкові
платежі) до бюджетів та до державних
цільових фондів, а також права,
обов'язки і відповідальність
платників.

У відповідності з пунктом 2 частини 1
статті 9 Закону України "Про систему
оподаткування" платники податків і
зборів (обов'язкових платежів)
зобов'язані подавати до державних
податкових органів та інших державних
органів відповідно до законів
декларації, бухгалтерську звітність та
інші документи і відомості, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Згідно пп. "в" п.19.1. ст. 19 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб"
платники податку зобов'язані подавати
декларацію за встановленою формою у
визначені строки у випадках, коли
згідно з нормами цього Закону таке
подання є обов'язковим.

Пунктом 4.1.4 статті 4 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" на
платників податків покладено обов'язок
подачі податкових декларацій за базові
податкові (звітні) періоди, що
дорівнюють календарному місяцю,
календарному кварталу або
календарному півріччю, календарному
року.

Як вбачається з пп. 16.1.2, 16.1.3 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів; подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу
України фізичні особи - підприємці
подають до органу державної податкової
служби податкову декларацію за місцем
своєї податкової адреси за
результатами календарного року у
строки, встановлені цим Кодексом для
річного звітного податкового періоду,
в якій також зазначаються авансові
платежі з податку на доходи.

Відповідно до п. 49.2 ст. 49 Податкового
кодексу України 49.2 платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

Неподання протягом року органам
державної податкової служби
податкових декларацій, дає право
органам Державної податкової служби на
підставі пункту 17 частини 1 статті 11
Закону України "Про державну податкову
службу в Україні" звертатись до суду з
заявою (позовною заявою) про скасування
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності.

Пунктом 67.2 ст. 67 Податкового кодексу
України передбачено, що органи
державної податкової служби в
установленому законом порядку мають
право звертатися до суду про винесення
судового рішення щодо припинення
юридичних осіб або підприємницької
діяльності фізичних осіб - підприємців.

Як встановлено судом, в період з 21.06.2004
року до часу звернення позивача з
адміністративним позовом відповідач
не подавав податкову звітність з
будь-якого податкового платежу, а також
судом встановлено, що у відповідача
відсутня заборгованість перед
бюджетами та державними цільовими
фондами зі сплати податків та
обов'язкових платежів.

Пунктом 5 частини 1 статті 46 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" встановлено, що державна
реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
проводиться у разі постановлення
судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Пунктом 3 частиною 2 статті 46 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" неподання протягом року
органам державної податкової служби,
документів фінансової звітності
відповідно до закону, передбачена як
підстава для постановлення судового
рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

З огляду на вищевказане, суд приходить
до висновку, що неподання з 21.06.2004 року
до моменту звернення позивача до суду,
тобто більше ніж протягом року, органам
державної податкової служби
податкових декларацій, документів
фінансової звітності суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичною
особою ОСОБА_1 дії вчинені всупереч
статті 67 Конституції України, статті 128
Господарського кодексу України, статті
9 Закону України "Про систему
оподаткування", статті 4 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" і у
відповідності до пункту 3 частини 2
статті 46 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" є підставою для
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 2, 8-14, 86, ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність
суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1.

Постанова підлягає до негайного
виконання.

Згідно ч.1 ст.49 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" після
набрання постановою законної сили,
направити її копію державному
реєстратору Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції для внесення до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
запису про судове рішення та внесення
запису про проведення державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи -підприємця.

Відповідно до ч.9 ст.183-2 постанова,
прийнята у скороченому провадженні,
крім випадків її оскарження в
апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Відповідно до ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, рішення суду
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя:
Микитюк Р.В.