Справа № 2а-968/10/0970
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/21545/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Стародуба О.П.,

Штульман І.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
10 січня 2011 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від
01 березня 2012 року у справі за її позовом
до відділу примусового виконання
рішень Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України, третя особа - Відкрите
акціонерне товариство «Банк Кіпру»,
про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України, третя
особа - Відкрите акціонерне товариство
«Банк Кіпру», в якому просила визнати
незаконними дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби щодо проведення оцінки та
укладення договору на проведення
оцінки майна, визнати незаконною
оцінку нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
проведену суб'єктом оціночної
діяльності - генеральним директором
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
експертна група» Антоновим В.О. та
визнати незаконними дії державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у м. Києві щодо
невизначення власника нерухомого
майна та неповернення виконавчого
документу стягувачу.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 10
січня 2011 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2012 року скасовано рішення суду першої
інстанції в частині позовних вимог
ОСОБА_2 до Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України, третя особа - Відкрите
акціонерне товариство «Банк Кіпру»,
про визнання незаконною проведеної
суб'єктом оціночної діяльності оцінки
нерухомого майна та провадження у
справі №2а-968/10/0970 в цій частині
позову закрито. В решті постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2011
року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати, а за справою
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга позивача задоволенню не
підлягає, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судового рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 12 листопада 2007 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
видано виконавчий напис №1253 про
звернення стягнення на нерухоме майно -
нежитлову будівлю АДРЕСА_2, що належить
на праві власності ОСОБА_2 та яке було
передане в іпотеку третій особі -
Акціонерному банку «АвтоЗАЗбанк»,
правонаступником якого є Відкрите
акціонерне товариство «Банк Кіпру», на
підставі іпотечного договору від 11
грудня 2006 року №4326, за кредитним
договором від 11 грудня 2006
року №002-177/2006; на житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу житлового
будинку, посвідченого 12 грудня 2006 року
за реєстровим №4329, який було передано в
іпотеку, третій особі - Акціонерному
банку «АвтоЗАЗбанк», правонаступником
якого є Відкрите акціонерне товариство
«Банк Кіпру», на підставі іпотечного
договору, посвідченого 11 грудня 2006 року
за реєстровим №4330, за кредитним
договором №002-177/2006 від 11 грудня 2006 року.

На підставі вищезазначеного
виконавчого напису 14 грудня 2007 року
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого напису №1253, надано
боржнику семиденний строк на
добровільне виконання виконавчого
документу та накладено арешт на все
наявне у боржника майно у межах суми
звернення стягнення.

26 грудня 2007 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби здійснено опис та арешт майна
ОСОБА_2, а саме житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що
складено акт опису й арешту майна.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби від 15
жовтня 2009 року призначено генерального
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
експертна група» Антонова В.О.
експертом в даному виконавчому
провадженні та зобов'язано надати
письмовий висновок з питань оцінки
вартості описаного й арештованого
майна.

29 грудня 2009 року суб'єктом оціночної
діяльності Антоновим В.О. зроблено
висновок експерта про оцінку
нерухомого майна - житлового будинку,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею - 645,6 м2, що належить на
праві приватної власності ОСОБА_2

Згідно з наданим висновком ринкова
вартість житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загалом становить 14679244 грн без
урахування ПДВ.

Частиною другою статті 3 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено,
що до виконавчих документів, на
підставі яких здійснюється примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою віднесені виконавчі написи
нотаріусів.

Статтею 50 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлений
порядок звернення стягнення на грошові
кошти та інше майно боржника, у
відповідності до якої звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті (опису), вилученні та
примусовій реалізації.

Відповідно до статті 52 Закону України
«Про виконавче провадження» стягнення
на заставлене майно в порядку
примусового виконання допускається за
виконавчими документами для
задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку».

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

У відповідності до частини третьої
статті 57 Закону України «Про виконавче
провадження» для проведення оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських, речових
суден та майна, вартість якого
перевищує сто неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання,
який здійснює свою діяльність
відповідно до Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні».

Суб'єктами оціночної діяльності
відповідно до статті 5 Закону України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» є: суб'єкти господарювання -
зареєстровані в установленому
законодавством порядку фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності, а
також юридичні особи незалежно від їх
організаційно-правової форми та форми
власності. Які здійснюють господарську
діяльність, у складі яких працює хоча б
один оцінювач, та які отримали
сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності відповідно до цього Закону;
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, які отримали
повноваження на здійснення оціночної
діяльності в процесі виконання функцій
з управління та розпорядження
державним майном та (або) майном, що є у
комунальній власності, та у складі яких
працюють оцінювачі.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про те, що залучення
державним виконавцем експерта суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання у виконавчому
провадженні з примусового виконання
виконавчого напису №1253 від 12 листопада
2007 року, виданого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про звернення стягнення
на заставне майно, здійснено
відповідно до вищезазначених норм
законодавства.

Крім того, вірним є висновок суду
апеляційної інстанції щодо закриття
провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання незаконною
оцінки нерухомого майна, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності,
оскільки у випадку, якщо суб'єкт (у тому
числі орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані
владні управлінські функції щодо
іншого суб'єкта, який є учасником спору,
то він не має встановлених нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України необхідних ознак суб'єкта
владних повноважень, а спір не має
встановлених нормами Кодексу
адміністративного судочинства України
ознак справи адміністративної
юрисдикції, а тому відповідно не
повинен вирішуватись адміністративним
судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини
першої статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає. Ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2012 року необхідно
залишити без змін, оскільки вона є
законною і обґрунтованою та
постановлена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2012 року та постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2011
року, змінену ухвалою апеляційного
суду, у справі за позовом ОСОБА_2 до
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
третя особа - Відкрите акціонерне
товариство «Банк Кіпру», про визнання
дій незаконними та зобов'язання
вчинити певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.М. Заїка

Судді
О.П. Стародуб

І.В.
Штульман