Справа № 826/19836/13-а
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В приміщенні Окружного
адміністративного суду міста Києва за
адресою у м. Києві по вул.
Хрещатик, 10, Окружний адміністративний
суд міста Києва у складі: головуючого
Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку
письмового провадження справу
до Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської
районної в м. Києві державної
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Департамент з питань
цивільного захисту та ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
Київської обласної державної
про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації щодо відмови у
встановленні статусу інваліда війни та
видачі відповідного посвідчення та про
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації встановити
ОСОБА_1 статус інваліда війни та
видати відповідне посвідчення.
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на Конституцію України,
Закон України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", Положення про порядок видачі
посвідчень і нагрудних знаків
інвалідів війни, затверджене
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1994 року № 302, та зазначає,
що він приймав участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у складі формувань цивільної оборони
та є інвалідом другої групи, проте йому
протиправно відмовлено у наданні
статусу інваліда війни та видачі
відповідного посвідчення.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, заперечень чи
пояснень по суті заявлених позовних
вимог не надав. Про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, проте через
канцелярію суду подав заяву, в якій
просив справу розглядати без його
участі та зазначив, що Департамент з
питань цивільного захисту та
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи Київської обласної
державної адміністрації позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримує повністю.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
прийшов до наступних висновків.
3 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
начальника Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації із заявою, в
якій просив надати йому статус
інваліда війни та видати йому
посвідчення, як людині, що приймала
участь у формуванні загону цивільної
оборони та з 26 квітня 1986 року по 20
жовтня 1988 року приймала безпосередню
участь у ліквідації аварії на
Разом із заявою позивач надав наступні
документи: паспорт, код, посвідчення
ліквідатора наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії,
пенсійне посвідчення, довідку
Департаменту з питань цивільного
захисту та ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи Київської
обласної державної адміністрації,
аварійний маршрутний лист, довідку ВО
"Комбінат" Чорнобильської АЕС, заяву
начальника Автомобільного
транспортного підприємства,
начальника автотранспортної служби
цивільної оборони Чорнобильської АЕС
Кириченка Ю.І., заяву начальника
автоколони № 1 Автомобільного
транспортного підприємства
Чорнобильської АЕС, керівника
підрозділу цивільної оборони
автотранспортної служби цивільної
оборони Чорнобильської АЕС Саченок
М.Ф., експертний висновок, довідку МСЕК
про встановлення другої групи
інвалідності, довідку про визначення
ступеню втрати працездатності, копію
трудової книжки, довідку № 351 від 19
жовтня 1988 року, довідку № 1635 від 15
Листом від 11 грудня 2013 року за № 37-У/168/16
Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації повідомило ОСОБА_1 про
відсутність підстав для надання йому
статусу інваліда війни, відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та видачі посвідчення і нагрудного
знаку інваліда війни відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1994 року № 302, оскільки не
надано документального підтвердження
факту залучення ОСОБА_1 до складу
формувань Цивільної оборони під час
ліквідації аварії на Чорнобильській
Згідно пункту 9 частини другої статті 7
Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (із змінами та
доповненнями, далі - Закон № 3551-ХІІ) до
інвалідів війни належать також
інваліди з числа осіб, залучених до
складу формувань Цивільної оборони,
які стали інвалідами внаслідок
захворювань, пов'язаних з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до вимог пункту 10 Положення
про порядок видачі посвідчень і
нагрудних знаків інвалідів війни,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 травня 1994 року
№ 302, "Посвідчення інваліда війни"
видається на підставі довідки
медико-соціальної експертної комісії
про групу та причину інвалідності.
Інвалідам війни, у яких групу
інвалідності встановлено без терміну
перегляду, видаються безтермінові
посвідчення, іншим - на період
встановлення групи інвалідності.
Відповідно до пункту 1 Положення про
порядок видачі посвідчень і нагрудних
знаків інвалідів війни, затверджене
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1994 року № 302, посвідчення є
документом, що підтверджує статус
ветеранів війни та інших осіб, на яких
поширюється чинність Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", на основі
котрого надаються відповідні пільги і
Як встановлено під час розгляду справи,
ОСОБА_1 в період з 9 липня 1984 року по 1
квітня 1987 року працював на посаді водія
на автотранспортному підприємстві
Згідно аварійного маршрутного листа №
1109, маршрутного листа, ОСОБА_1 в період з
26 квітня 1986 року по 2 травня 1986 року
здійснював перевезення персоналу
Чорнобильської АЕС по маршруту м.
Прип'ять - АБК-1 та чергування на а/м
Як вбачається з довідок ВО "Комбінат"
Чорнобильської АЕС від 15 червня 1989 року
№ 1635 та від 19 жовтня 1988 року № 351, ОСОБА_1
в період з 26 квітня 1986року по 20 жовтня
1988 року безпосередньо був зайнятий на
роботах, передбачених постановою ЦК
КПСС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29
грудня 1987 року № 1497-378 та постановою
Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 5 червня
1986 року № 665-195, які дають право на
державну пенсію на пільгових умовах у
відповідності із списком № 1,
затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №
Згідно довідки Департаменту з питань
цивільного захисту та ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
Київської обласної державної
адміністрації від 26 листопада 2013 року
№ 01-04/2070/469, Департамент з питань
цивільного захисту та ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
Київської обласної державної
адміністрації, як колишній штаб
Цивільної оборони Київської області
підтвердив, що ОСОБА_1 приймав участь в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у складі
невоєнізованого формування
автотранспортної служби Цивільної
оборони Чорнобильської АЕС від
автотранспортного підприємства
Чорнобильської АЕС 26 квітня 1986 року. В
довідці зазначено, що вона видана на
підставі Положення про Цивільну
оборону СРСР, затверджене постановою
ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111-1976 р.,
наказів заступника Міністра оборони
СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 6
червня 1975 року (Положення про
невоєзовані формування Цивільної
оборони і норми оснащення (табелізації)
їх матеріально-технічними засобами) та
№ 92 від 29 червня 1976 року (Настанова по
організації та виденню Цивільної
оборони в районі (сільському) на
сільськогосподарському об'єкті
народного господарства), наказ по
Чорнобильській АЕС від 19 квітня 1985 року
№ 2с, директива Всесоюзного
промислового об'єднання по атомній
енергетиці від 6 грудня 1982 року № 672с,
розпорядження начальника Цивільної
оборони СРСР від 26 квітня 1986 року,
начальника Цивільної оборони УРСР від
26 квітня 1986 року, начальника Цивільної
оборони Київської області - голови
Київської обласної Ради народних
депутатів трудящих за 1986 рік (від 26
квітня 1986 року № 01/1, від 19 травня 1986
року № 52 та інші), маршрутний лист,
документи і матеріали по Цивільній
обороні за 1986 рік, які зберігаються в
управлінні, інші офіційні документи.
Позивачем на підтвердження виконання
ним робіт по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС також
надані засвідчені приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 заяви
Саченок Миколи Федоровича - начальника
автоколони № 1 автотранспортного
підприємства Чорнобильської АЕС та
Кириченка Юрія Івановича - начальника
автотранспортного підприємства.
Згідно заяви Кириченка Ю.І., у зв'язку з
аварією на Чорнобильській АЕС він
прийняв рішення про введення в дію
розділу плану цивільної оборони
Чорнобильської АЕС, який стосувався
дій формувань автотранспортної служби
цивільної оборони Чорнобильської АЕС.
В заяві також зазначено, що серед
підлеглих йому працівників, які
виконували завдання по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у складі невоєнізованого формування
автотранспортної служби цивільної
оборони Чорнобильської АЕС був
ОСОБА_1, який виконував обов'язки водія
автомашини оперативного зв'язку при
начальнику автотранспортної служби
цивільної оборони, а також інші задачі
під час виконання аварійно-рятувальних
робіт цивільної оборони.
Саченок М.Ф. у своїй заяві також
підтвердив факт перебування і участі у
формуванні загону цивільної оборони
Автомобільного транспортного
підприємства - Чорнобильська АЕС у
складі підрозділу цивільної оборони
АТП - Чорнобильської АЕС 26 квітня 1986
Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
8 серпня 2008 року у справі № 3/309 за
позовом Кириченка Юрія Івановича до
Управління з питань надзвичайних
ситуацій Київської обласної державної
адміністрації за участю третьої особи
Міністерства з питань надзвичайних
ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи про
визнання нечинним рішення та
зобов'язання вчинити дії, визнано
нечинним рішення Управління з питань
надзвичайних ситуацій Київської
обласної державної адміністрації від 27
березня 2008 року № 01-08-326 про відмову
Кириченку Юрію Івановичу у
встановленні факту участі в ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС та її
наслідків у складі невоєнізованого
формування Цивільної оборони та
зобов'язано Управління з питань
надзвичайних ситуацій Київської
обласної державної адміністрації
прийняти рішення про надання
довідки-підтвердження участі
Кириченка Ю.І. в ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС та її наслідків у
складі невоєнізованого формування
Таким чином, вищезазначені фактичні
дані підтверджують наявність обставин
щодо перебування позивача з 26 квітня 1986
року по 2 травня 1986 року у складі
формувань цивільної оборони в зоні
Чорнобильської АЕС, а тому приймаються
судом до уваги як належні докази
правової позиції ОСОБА_1
Крім того, згідно довідки до акта
огляду МСЕК № 809542 від 1 липня 2013 року
ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності в
зв'язку з захворюванням, пов'язаним з
роботами по ліквідації аварії на
12 липня 2013 року ОСОБА_1 видано
посвідчення № 118962с особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (1 категорія) та віднесено
позивача до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
(вкладка до посвідчення громадянина,
який постраждав внаслідок
Чорнобильської катастрофи № 118962).
Як вбачається з листа Управління праці
та соціального захисту населення
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації від 11 грудня
2013 року № 37-У/168/16, позивачу відмовлено у
встановленні статусу інваліда війни в
зв'язку з необхідністю надання доказів
на підтвердження залучення ОСОБА_1 до
складу формувань Цивільної оборони.
Разом з тим, як встановлено Положенням
про Цивільну оборону СРСР,
затвердженим 18 березня 1976 року
постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів
СРСР № 1111, та Положенням про
невоєнізовані формування ЦО СРСР,
затвердженим наказом начальника ЦО
СРСР від 6 червня 1975 року № 90, в кожному
міністерстві, відомстві, іншому
центральному органі виконавчої влади,
а також на підприємствах, установах,
організаціях створювались
невоєнізовані формування ЦО. Облік та
ведення списків особового складу
невоєнізованих формувань було
покладено на начальників Цивільної
оборони підприємств, установ,
З кінця 2005 року до Управління з питань
надзвичайних ситуацій Київської
обласної державної адміністрації, як
до правонаступника Штабу ЦО Київської
області та органу МНС України,
повноваження якого визначені
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 квітня 2008 року № 361 "Про
затвердження типових положень про
Головне управління з питань
надзвичайних ситуацій, управління з
питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи,
управління та відділи (сектори) з
питань надзвичайних ситуацій", з метою
підтвердження факту участі під час
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у складі формувань
ЦО, звертаються учасники ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
1-ї категорії, які приймали участь в
зазначених роботах від організацій,
підприємств та установ Київської
Управління при проведенні зазначеної
роботи керується Конституцією України,
Законом № 3551-ХІІ, вимогами Положення
про порядок видачі посвідчень і
нагрудних знаків ветеранів війни, що
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 12 травня 1994 року
№ 302.
Іншого порядку підтвердження факту
участі в ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС та її наслідків у
складі невоєнізованих формувань ЦО на
теперішній час не визначено.
Крім того, відповідно до існуючих на
той час правил з діловодства
(Інструкція Головного архівного
управління при Раді Міністрів СРСР),
так само як і сучасних, розпорядчі
документи з питань Цивільної оборони
підприємств, установ та організацій не
відносились до документів з їх
основної діяльності, тому термін їх
зберігання складав 3-5 років, після чого
вони повинні знищуватись. Отже, на
об'єктах всіх форм господарювання
Київської області зазначені документи
з питань Цивільної оборони за 1986 та
попередні роки залишались за умови,
коли вимоги зазначеної Інструкції на
них з різних причин не розповсюджено,
тобто збереження таких документів до
теперішнього часу є більше
виключенням, ніж правилом.
Діюче на момент аварії на
Чорнобильській АЕС законодавство
колишнього СРСР обов'язкової вимоги
щодо видання розпорядчого документу
про зарахування працівника до складу
невоєнізованого формування ЦО
підприємства, установи або
організації, так само і щодо залучення
кожної окремої особи до дій у складі
цих формувань не передбачало.
Натомість, обов'язок створення
формувань Цивільної оборони на всіх
без виключення об'єктах народного
господарства і зарахування до їх
складу максимальної кількості
персоналу встановлювало саме
Положення про Цивільну оборону СРСР.
Відповідно до вимог керівних
документів з питань Цивільної оборони
до складу зазначених формувань
зараховувались всі працівники
починаючи з 16-річного віку, за
виключенням незначної категорії осіб
(вагітні жінки, жінки, які мають
малолітніх дітей, особи, які мають
мобілізаційні приписи та деякі інші).
Облік особового складу цих формувань
здійснювався в їх штатно-посадових
При цьому суд звертає увагу, що згідно
змісту Закону № 3551-ХІІ, так само як і
вищезгаданого Положення про Цивільну
оборону СРСР, формування ЦО, в тому
числі і невоєнізовані, створювались та
створюються саме з метою виконання
робіт по ліквідації наслідків аварій,
катастроф і стихійних лих. Участь їх у
виконанні завдань виробничого
характеру у звичайному режимі роботи
не передбачалась. Виходячи з
системного аналізу наведених норм
права, громадяни, які виконували роботи
по ліквідації Чорнобильської
катастрофи (аварії на Чорнобильській
АЕС та її наслідків) повинні були
залучатись до виконання цих робіт саме
у складі формувань ЦО, за винятком
випадків, коли характер виконуваних
робіт не відносився до завдань
Начальник Цивільної оборони Київської
області - голова Київського
облвиконкому, починаючи з 26 квітня 1986
року і впродовж всього 1986 року дійсно
видавав свої розпорядження щодо
організації робіт по ліквідації аварії
на ЧАЕС та її наслідків, які
зберігаються в режимно-секретному
секторі Управління. В зазначених
розпорядженнях конкретні завдання по
організації виконання заходів ЦО, із
зазначенням посад і прізвищ
виконавців, ставились тільки
керівникам служб ЦО, в ряді випадків -
керівникам окремих структурних
підрозділів облвиконкому, підприємств,
установ та організацій області. Таким
же чином оформлені і розпорядження
начальника Цивільної оборони
Української РСР, окремі архівні копії
яких також є в розпорядженні
управління. Організація виконання
поставлених завдань, у відповідності
до вимог діючих на той час
нормативно-правових документів, в
першу чергу - Положення про Цивільну
оборону СРСР, затвердженого 18 березня
1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради
Міністрів СРСР № 1111 та наказу
начальника ЦО СРСР від 06 червня 1975 року
№ 90 (Положення про невоєнізовані
формування ЦО СРСР), із залученням
формувань ЦО до дій за признанням могло
здійснюватись як за завчасно
складеними Планами Цивільної оборони
адміністративно-територіальних
одиниць, служб Цивільної оборони та
об'єктів народного господарства, так і
за розпорядженнями відповідних
начальників Цивільної оборони
(територіальних та об'єктових) - при
необхідності виконання окремих або
спеціальних заходів ЦО, в тому числі -
окремими формуваннями чи особами.
Відповідно до Планів ЦО, без
попереднього видання розпорядчих
документів щодо направлення особового
складу для ліквідації аварії на ЧАЕС,
особливо в початковий період виконання
зазначених робіт, залучались
підрозділи протипожежної служби ЦО
(воєнізована та професійна пожежна
охорона МВС СРСР, підрозділи
добровільної, пожежно-сторожової та
відомчої пожежної охорони), служби
охорони громадського порядку ЦО
(підрозділи органів внутрішніх справ
та їх добровільних формувань), медичної
служби ЦО (медичні установи, які
дислокувались в м. Прип'ять та
Чорнобиль, смт Іванків та Поліське, а
також інших районів та населених
пунктів Київської області),
автотранспортної служби ЦО
(автотранспортні підприємства
Київського міського та обласного
управлінь вантажного і пасажирського
автотранспорту), а також інших служб ЦО
області, територіальні невоєнізовані
формування ЦО Чорнобильського району.
В зв'язку з аварією на Чорнобильській
АЕС та з метою виконання відповідної
вказівки начальника ЦО УРСР - голови
Ради Міністрів УРСР, розпорядженням
начальника Цивільної оборони
Київської області - голови Київської
обласної Ради народних депутатів
трудящих від 30 квітня 1986 року № 02
начальників ЦО районів та міст
Київської області, а також начальників
служб ЦО, було зобов'язано організувати
всебічне забезпечення заходів ЦО
(тобто - вводились в дію Плани ЦО).
Вимоги щодо введення в дію окремих
розділів Плану ЦО Київської області
містять і більш ранні розпорядження
(від 26.04.1986 № 01/1, від 29.04.1986 № 01), та
наступні (від 02.05.1986 № 09, від 03.05.1986 № 16),
а також інші розпорядження, які
видавались після 3 травня і до кінця 1986
Таким чином, твердження відповідача
щодо відсутності доказів, які б
підтверджували залучення позивача до
ліквідаційних робіт у складі формувань
цивільної оборони судом до уваги не
При цьому, копія аварійного листа та
маршрутного листа, надана позивачем,
підтверджує характер роботи позивача у
Також суд звертає увагу на ту
обставину, що факт участі позивача в
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС та її наслідків на час звернення
позивача до відповідача вже
підтверджений органами соціального
захисту населення шляхом видачі
посвідчення встановленого зразку.
З урахуванням наведеного суд зазначає
про наявність права у позивача на
встановлення йому статусу інваліда
війни та отримання відповідного
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації встановити
статус інваліда війни та видати
відповідне посвідчення суд зазначає
Згідно Рекомендації № R (80) 2 Комітету
Міністрів державам-членам стосовно
реалізації адміністративними органами
влади дискреційних повноважень від 11
березня 1980 року (надалі - також
"Рекомендація R (80)2"), під дискреційним
повноваженням слід розуміти
повноваження, яке адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду -
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин (Рекомендація Комітету
Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно
здійснення адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнята Комітетом Міністрів 11 березня
1980 року на 316-й нараді заступників
Враховуючи, що єдиною підставою для
відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу
інваліда війни та видачі відповідного
посвідчення визначено відсутність
доказів на підтвердження залучення
ОСОБА_1 до складу формувань цивільної
оборони та встановлення судом
протиправності такої відмови, то суд
має право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень прийняте законне рішення,
що в даному випадку є прийняття рішення
про встановлення ОСОБА_1 статусу
інваліда війни та видачі посвідчення
Отже, у суб'єкта владних повноважень в
даному випадку відсутнє право на
розсуд після встановлення судом факту
порушення права особи.
З огляду на встановлені у суді
обставини суд приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог,
тому позов визнається таким, що
підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Позов ОСОБА_1 задовольнити
2. Взнати протиправними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації щодо відмови у
встановленні ОСОБА_1 статусу інваліда
війни та видачі відповідного
3 Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації прийняти
рішення про встановлення ОСОБА_1
статусу інваліда війни та видачі
посвідчення інваліда війни.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
М.А. Бояринцева