Справа № 2а/1570/5558/2011
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/40498/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Заїка М.М., Амєлін С.Є.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Одеського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11.01.2012р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30.05.2012р. у
справі за позовом Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до товариства з обмеженою
відповідальністю "Аквафрост" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2007 року Одеське обласне
відділення фонду соціального захисту
інвалідів звернулося до суду з позовом
про стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Аквафрост"
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 383297,88 грн. та пені у розмірі
10349,04 грн. за невиконання у 2010 році
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11.01.2012р., яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 30.05.2012р., у задоволенні позову
відмовлено.

З такими рішеннями судів не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами рішення та ухвалити нове про
задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» для
підприємств, установ, організацій, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік.

Відповідно до частини 1 статті 20 цього
Закону підприємства, установи,
організації, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

В ході розгляду справи судами
встановлено, що відповідач ТОВ
"Аквафрост" є юридичною особою і
використовує найману працю.

Відповідно до поданого відповідачем
звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2010 рік
середньооблікова кількість штатних
працівників становила 839 осіб.

Кількість штатних
працівників-інвалідів, які повинні
працювати на робочих місцях у
відповідача, створених відповідно до
статті 19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» становила 34 особи.

Згідно звіту форми №10-ПІ за 2010 рік,
поданого відповідачем,
середньооблікова чисельність
інвалідів - штатних працівників,
фактично працюючих на підприємстві,
становила 20 осіб.

Впродовж 2010 року відповідач надавав до
належного районного центру зайнятості
звіти Форми 3-ПН про наявність
вакантних робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

Фактів відмови у працевлаштуванні
інвалідів не зафіксовано.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
впродовж 2010 року відповідач належним
чином інформував центр зайнятості про
наявність вільних робочих місць для
працевлаштування інвалідів на його
підприємстві та потребу направлення
йому інвалідів для працевлаштування, а
тому підстави стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені відсутні.

З такими висновками судів колегія
суддів погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального та
процесуального права і фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки за змістом
статей 18 та 181 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» обов'язок
підприємства зі створення робочих
місць для інвалідів не супроводжується
його обов'язком займатися пошуком
інвалідів для працевлаштування, а
відповідно до частини 5 статті 19 цього
Закону виконанням нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів
вважається сбме їх працевлаштування, а
не лише створення відповідних робочих
місць.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судами
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11.01.2012р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30.05.2012р. у
справі за позовом Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до товариства з обмеженою
відповідальністю "Аквафрост" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
М.М. Заїка

С.Є. Амєлін