Справа № 2а-18969/11/2670
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/30356/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
району м. Києва про визнання
протиправними дій та скасування
постанови, касаційне провадження в
якій відкрито за касаційною скаргою
представника позивача - ОСОБА_4 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 січня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
району м. Києва про визнання
протиправними дій та скасування
постанови.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 січня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2012
року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, представник позивача - ОСОБА_4
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі заяви ПАТ
«Сведбанк» про прийняття до виконання
виконавчого напису щодо звернення
стягнення на квартиру в АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3, державним виконавцем
Макаренко С.В. відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції 18
листопада 2011 року відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого напису № 29901210. При цьому,
одночасно із винесенням постанови про
відкриття виконавчого провадження,
відповідачем винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 18
листопада 2011 року, якою накладено арешт
на вищевказану квартиру та заборонено
здійснювати відчуження майна боржника.

Відповідно до статті 17 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом, до яких відносяться, зокрема,
виконавчі написи нотаріусів.

Згідно статті 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Пунктом 4.1.1. Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 15 грудня
1999 року № 74/5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 року за № 865/4158 встановлено, що
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, постанова про відкриття
виконавчого провадження від 18
листопада 2011 року направлена позивачу
рекомендованим листом з
повідомленнями про вручення на адресу:
АДРЕСА_1, що є адресою місця реєстрації
позивача. Конверт із супровідним
листом та постановою про відкриття
виконавчого провадження від 18
листопада 2011 року повернувся до
Відділу Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві у зв'язку з
закінченням терміну зберігання.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до копії
паспорту ОСОБА_3 знято з обліку за
адресою: АДРЕСА_2 з 21 грудня 2010 року, та
здійснено перереєстрацію за адресою:
АДРЕСА_1.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що місцем
реєстрації та проживанням позивача на
момент складання виконавчого напису,
та у подальшому відкриття виконавчого
провадження на його підставі, було -
АДРЕСА_1, а тому дії державного
виконавця з повідомлення боржника про
відкриття виконавчого провадження є
правомірним, а підстави для скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 18 листопада 2011 року
відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу представника
позивача - ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 січня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: