Справа № 2а-3120/12/1470
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 р.Справа № 2а-3120/12/1470

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Лісовська Н. В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

за участю представника апелянта -
Маліченко Л.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Госпрозрахункового
підприємства громадського об'єднання
баскетбольного клубу "Корабел" на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 30.10.2012 року
по справі за адміністративним позовом
Госпрозрахункового підприємства
громадського об'єднання
баскетбольного клубу "Корабел" до
Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про скасування
податкового повідомлення - рішення від
18.04.2012р. № , від 18.04.2012р. № ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про
визнання протиправними та
скасування податкових рішень
повідомлень № та № від
18.04.2012 року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що під час здійснення
фактичної перевірки перевіряючи
дійшли не вірних висновків про
порушення позивачем п.9 ст. 3 Закону
України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі , громадського
харчування та послуг". Позивач вважає,
що штрафна санкція за порушення
вимог законодавства щодо
щоденного друкування ZЕТ звітів
повинна застосовуватися не за кожен
день не роздрукування, як це зробив
відповідач, а за сам факт виявленого
порушення законодавства, тобто один
раз, а від так податкове рішення
повідомлення № від
18.04.2012 року належить скасуванню.
Окрім того, позивач зазначає, що
відповідачем безпідставно винесено
податкове рішення повідомлення №
від 18.04.2012 року, яким
визначено штрафні фінансові санкції за
перевищення ліміту каси, оскільки
фактичного перевищення ліміту каси не
було, а мале місце лише помилкове
підкріплення бухгалтером касових
ордерів без підпису особи , що
одержала кошти до бухгалтерської
звітності. Окрім того, штрафна
фінансова санкція застосована до
підприємства на підставі Указу
президента № 436/95 від 12.06.1995 року, що
протирічить положенням Господарського
кодексу України, де зазначено, що
штрафні фінансові санкції можуть бути
застосовані до підприємства тільки на
підставі законів, а відтак позивач
вважає що податкове рішення
повідомлення належить скасуванню.
Представник позивача в судовому
засіданні просила позов задовольнити в
повному обсязі.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 30.10.2012 року
відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги позивача.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Так судом першої інстанції
встановлено, що у період з 30.03.2012р. по
02.04.2012р.. ДПІ у Заводському районі м.
Миколаєва Миколаївській області
Державної податкової служби (надалі
ДПІ у Заводському районі, Відповідач)
була проведена фактична перевірка
господарської одиниці
Госпрозрахункового підприємства
Громадського об'єднання Баскетбольний
клуб «Корабел» (надалі - Позивач) з
питань дотримання порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів свідоцтв,
у тому числі свідоцтв про державну
реєстрацію, виробництва та обігу
підакцизних товарів, про що складений
акт від 03.04.2012 року №0048/14/00/23/25380676
(надалі - акт перевірки) .

У акті перевірки зазначено, що у ході
перевірки встановлено порушення
позивачем пункт 9 етапі 3 Закону України
від 06.07.95 р. N 265-ВР "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" (далі - Закон № 265),
а саме: на ринку Позивача,
розташованому в м. Миколаєва, вул..
Комсомольська. 1, не забезпечено
щоденне друкування в фіскальних
звітних чеків (2-звігів) на реєстраторі
розрахункових операції) кількості 1 15
одиниць, згідно додатку №1 до акту
перевірки.

На підставі вищевказаного акту
перевірки та виявлених в ході
перевірки порушень норм чинного
законодавства, відповідач, згідно п.4
ст.17 Закону №265. виніс податкове
повідомлення рішення від 18.04.2012 року
№. яким, застосував до позивача
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
39100.00 грн.

Також у акті перевірки зазначено, що в
порушення вимог п.3.5. гл. З «Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в України,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
року №637 (надалі - Положення №637), а саме:
встановлені випадки відсутності на
видаткових касових ордерах реквізитів
та підписів одержувачів готівкових
коштів при видачі готівкових коштів із
каси підприємства, а саме видатковий
касовий ордер від 28.03.12р. №35 на видачу
коштів із каси на суму 2450.00 грн. та
видатковий касовий ордер від 06.03.12р. №27
на видачу коштів із каси на суму 4000.00
грн. на підставі чого встановлено
перевищення ліміту каси у сумі 4175.37 грн.
.

На підставі акту перевірки та
виявлених в ході перевірки порушень
норм чинного законодавства,
відповідач, згідно ст. 1 Указу
Президента України від 12 червня 1995 року
№436/95 «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки», яким
передбачені штрафні санкції за
перевищення встановлених лімітів
залишку готівки в касах у двократному
розмірі сум виявленої понадлімітної
готівки за кожний день, виніс податкове
повідомлення рішення від 18.04.2012 року
№ та застосував до позивача
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
8340 грн.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов до висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог
позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону №
265/95-ВР суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на РРО (за
виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) фіскальні звітні чеки
і забезпечувати їх зберігання в книгах
обліку розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 4 статті 17 цього Закону
у разі невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій за
рішенням відповідних органів
державної податкової служби України до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Аналіз змісту цих норм дає підстави для
висновку, що зазначена фінансова
санкція встановлена за порушення
суб'єктами підприємницької діяльності
вимоги закону щоденно друкувати
фіскальний звітний чек та зберігати
його в книзі обліку розрахункових
операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи цей чек у
книзі обліку розрахункових операцій -
триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 4 статті 17 Закону
№ 265/95-ВР, відповідний орган державної
податкової служби України може
застосувати лише одну фінансову
санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його незберігання в книзі
обліку розрахункових операцій.

Така ж позиція викладена у постанові
Верховного Суду України по справі №
21-89а13 від 16 квітня 2013 року відповідно до
якої за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 4 статті 17 Закону №
265/95-ВР, відповідний орган державної
податкової служби України може
застосувати лише одну фінансову
санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
випадків невиконання щоденного друку
фіскального звітного чека та/або його
незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій, виявлених під
час перевірки суб'єкта підприємницької
діяльності, який здійснює розрахункові
операції за товари (послуги).

Відповідно до ст.. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Ці положення норм діючого
законодавства були проігноровані
судом першої інстанції, що призвело до
порушення норм матеріального права і
тим самим допущено невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Однак, колегія суддів погоджується з
позицією суду першої інстанції
стосовно правомірності нарахування
відповідачем штрафних санкції за
порушення ст. 1 Указу Президента
України від 12 червня 1995 року №436/95 «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки», яким передбачені штрафні
санкції за перевищення встановлених
лімітів залишку готівки в касах у
двократному розмірі сум виявленої
понадлімітної готівки за кожний день,
виніс податкове повідомлення рішення
від 18.04.2012 року № та застосував до
позивача штрафні (фінансові) санкції у
розмірі 8340 грн.

Відповідно до п.3.5 Постанови № 637 3.5.
встановлено, що у разі видачі окремим
фізичним особам готівки (у тому числі
працівникам підприємства) за
видатковим касовим ордером або
видатковою відомістю касир вимагає
пред'явити паспорт чи документ, що його
замінює, записує його найменування і
номер, ким і коли він виданий. Фізична
особа розписується у видатковому
касовому ордері або видатковій
відомості про одержання готівки із
зазначенням одержаної суми (гривень -
словами, копійок - цифрами),
використовуючи чорнильну або кулькову
ручку з чорнилом темного кольору. Якщо
видаткова відомість складена на видачу
готівки кільком особам, то одержувачі
також пред'являють паспорти чи
документи, що їх замінюють, і
розписуються у відповідній графі
документа.

Для виведення залишку готівки в касі не
приймаються видаткові касові
ордери або видаткові
відомості, в яких видача готівки з
каси не підтверджена підписом
одержувача.

Факт відсутності підпису особи що
одержала готівку на касових ордерах
був зафіксований в акті перевірки
перевіряючим, та не заперечується
представником позивача ані в позовній
заяві , ані в судовому засіданні. Сам
факт перевищення ліміту каси з
урахуванням сум коштів не підписаних
касових ордерів позивачем не
оскражується, та цей факт знайшов своє
відображення в Акті перевірки.

Колегія суддів не приймає посилання
апелянта на помилкові дії касира які
стало підставою для прийняття
відповідачем оскаржуваного
податкового повідомлення рішення від
18.04.2012 року № та застосування до
позивача штрафні (фінансові) санкції у
розмірі 8340 грн.

Колегія суддів зазначає, що посилання
на таку помилковість дій касира не може
бути підставою для скасування
податкового повідомлення рішення від
18.04.2012 року №.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КАС України
підставою для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Враховуючи, що суд першої інстанції
неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, колегія суддів
дійшла до висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
апеляційної скарги, скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нової постанови, якою
задовольнити позовні вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 202, 207 КАС України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Госпрозрахункового
підприємства громадського об'єднання
баскетбольного клубу "Корабел" -
задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 30.10.2012 року
по справі за адміністративним позовом
Госпрозрахункового підприємства
громадського об'єднання
баскетбольного клубу "Корабел" до
Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про скасування
податкового повідомлення - рішення від
18.04.2012р. № , від 18.04.2012р. № -
скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
адміністративний позов
Госпрозрахункового підприємства
громадського об'єднання
баскетбольного клубу "Корабел" до
Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про скасування
податкового повідомлення - рішення від
18.04.2012р. № , від 18.04.2012р. № -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
повністю податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Миколаївської
області Державної податкової служби
від 18 квітня 2012 року № про
застосування штрафних санкцій у сумі
39100,00 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 24
грудня 2013 року.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.