Справа № К/9991/34713/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/34713/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 11 березня 2011 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 11 травня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до Ялтинської міської ради
третя особа ОСОБА_4, прокуратура м. Ялти
про визнання нечинним та скасування
рішення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 11
березня 2011 року залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 11 травня 2011 року позов ОСОБА_5
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення Ялтинської міської
ради 5-1 сесії 6-го скликання №55 від 26
січня 2011 року «Про скасування рішення
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради №1176 від 14 червня 2007 року».

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, третя особа - ОСОБА_4
звернулася з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ОСОБА_5 звернулася до
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним
позовом, в якому просила визнати
протиправним та скасувати рішення
Ялтинської міської ради 5-ї сесії 6- го
скликання № 55 від 26 січня 2011 року "Про
скасування рішення виконавчого
комітету Ялтинської міської ради № 1176
від 14 червня 2007 року". Позов мотивовано
тим, що рішенням Виконавчого комітету
Ялтинської міської ради № 1176 від 14
червня 2007 року їй дозволено
реставрацію заскленої веранди,
санітарного вузлу та прихожої квартири
№3, розташованої в АДРЕСА_1. На
виконання зазначеного рішення нею
отримано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно. Однак, 26.01.2011 року
відповідачем скасовано вказане
рішення, що, на думку позивача,
суперечить вимогам чинного
законодавства України.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що рішення виконавчого комітету
Ялтинської міської ради №1176 від 14
червня 2007 року на час винесення рішення
№55 від 26 січня 2011 року «Про скасування
рішення виконавчого комітету
Ялтинської міської ради №1176 від 14
червня 2007 року» було виконане та не
могло бути скасовано органом місцевого
самоврядування.

Однак, колегія суддів вказує на
помилковість таких висновків судів
виходячи з такого.

Згідно із законодавством України,
земельні питання повинні вирішуватися
виключно на пленарних засіданнях
міської ради і не можуть бути
делеговані радою своєму виконавчому
комітету.

Так, статтею 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
визначено, що вирішення питань щодо
регулювання земельних відносин - це
виключна компетенція міської ради. У
цій статті не міститься пункт стосовно
того, що міська рада може делегувати
своєму виконавчому комітету
повноваження з вирішення земельних
питань.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
виконавчі органи міської ради наділені
4 "самостійними" повноваженнями та 11
делегованими повноваженнями. Цей
перелік є вичерпним. Зі змісту цієї
статті не вбачається, що виконавчі
органи наділені правом, або їм може
бути делеговано такі повноваження як:
зміна цільового призначення земель,
погодження місця розташування об'єктів
на земельних ділянках, передачі у
власність, надання в постійне
користування та оренду, продажу, викупу
земельних ділянок, припинення права
користування та власності на земельні
ділянки, укладення угод про передачу
права власності на земельні ділянки.

Згідно зі ст.12 Земельного кодексу
України від 25.10.2001, № 2768-III, до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема: розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу, вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

У відповідності до ч.7, ч.9 ст.59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" у разі незгоди сільського,
селищного, міського голови (голови
районної у місті ради) з рішенням
виконавчого комітету ради він може
зупинити дію цього рішення своїм
розпорядженням та внести це питання на
розгляд відповідної ради; рішення
виконавчого комітету ради з питань,
віднесених до власної компетенції
виконавчих органів ради, можуть бути
скасовані відповідною радою.

З урахуванням зазначеного та тієї
обставини, що рішення виконавчого
комітету Ялтинської міської ради №1176
від 14 червня 2007 року прийнято саме
виконавчим комітетом ради, колегія
суддів вказує на передчасність
висновків судів попередніх інстанцій
про неможливість міськрадою скасувати
свої попереднє рішення.

Таким чином, рішення Ялтинської
міської ради 5-ї сесії 6- го скликання №
55 від 26 січня 2011 року "Про скасування
рішення виконавчого комітету
Ялтинської міської ради № 1176 від 14
червня 2007 року" прийнято відповідачем в
межах повноважень та у спосіб,
передбачений чинним законодавством.

Поряд з цим, судами попередніх
інстанцій не досліджено доказів, які
стали підставою для винесення спірного
рішення №55 від 26 січня 2011 року
відповідачем та не надано їм
відповідної оцінки.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Ухвалені у даній справі судові рішення
названим вимогам процесуального
закону не відповідають.

Відповідно до частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій у
межах касаційної скарги, але при цьому
може встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Враховуючи зазначене, оскаржувані
судові рішення у справі підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до частини 2
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій під час
прийняття рішень по суті спору у даній
справі було порушено норми
процесуального права, що унеможливило
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 11
березня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 11 травня 2011
року скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: