Справа № 2а-66/09
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/88895/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Маловисківському районі
Кіровоградської області на постанову
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 20 березня
2009 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13 липня 2009
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Маловисківському районі
Кіровоградської області про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у
Маловисківському районі
Кіровоградської області про
перерахунок пенсії відповідно до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за 2006-2007 рік.

Постановою Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 20
березня 2009 року, зміненою постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13 липня 2009
року, позов задоволено частково.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення у
справі та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та перевіривши судові рішення у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судових рішень.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік»
зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Законом України від 19 січня 2006 року №
3367-IV внесені зміни до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006
рік», відповідно до яких виключено
пункт 17 статті 77, а стаття 110 викладена в
іншій редакції. Зокрема установлено, що
державна соціальна підтримка дітей
війни, передбачена статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», запроваджується у 2006 році
поетапно, за результатами виконання
бюджету у першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України у
2006 році не визначив порядку
нарахування та виплати надбавки до
пенсії, передбаченої статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», то суди дійшли правильного
висновку, що вимоги позивача стосовно
такої виплати у зазначеному році
задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням статті 111 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» відповідно до пункту 12 частини
першої статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
було призупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 № 6-рп/2007 визнано такими,
що не відповідають Конституції
України, пункт 12 статті 71 та стаття 111
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік».

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, в період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року відповідач був
зобов'язаний нараховувати та
сплачувати підвищення до пенсії в
розмірі, встановленому статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», в редакції закону від 18
листопада 2004 року.

Вихідним критерієм обрахунку доплати
до пенсії дітям війни виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Будь-яких
інших нормативно-правових актів, які б
визначали механізм вирахування
мінімальної пенсії за віком або
встановлювали її розмір, немає.

За таких обставин, положення частини
третьої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першою цієї
статті тільки стосовно визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону).

Отже, вирішуючи даний спір, суди дійшли
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку розміру доплати до пенсії,
передбаченої статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, з якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

За таких обставин, оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Маловисківському районі
Кіровоградської області залишити без
задоволення, а постанову
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 20 березня
2009 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 13 липня 2009
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Маловисківському районі
Кіровоградської області про
перерахунок пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В.
Білуга

А.Ф. Загородній