Справа № 744/140/14
Суддя: Гнип О. І.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 744/140/14
Провадження № 2-а/744/12/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року Семенівський
районний суд Чернігівської області у
складі: головуючого - судді Гнипа О. І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Семенівка
Чернігівської області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до заступника
начальника Новгород-Сіверської
об'єднаної державної податкової
інспекції, начальника Семенівського
відділення Новгород-Сіверської
об'єднаної державної податкової
інспекції Чернігівської області Беди
Анатолія Михайловича про оскарження
постанови посадової особи про
накладення адміністративного
стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, пред'явив
адміністративний позов до відповідача,
заступника начальника
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції,
начальника Семенівського відділення
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Беди Анатолія
Михайловича, за змістом якого просив
суд: визнати протиправними рішення
заступника начальника
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції,
начальника Семенівського відділення
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Беди Анатолія
Михайловича; скасувати постанову серії
АА № 122509 про накладення
адміністративного стягнення від 20
січня 2014 року; закрити провадження по
справі про адміністративне
правопорушення. В обґрунтування своїх
вимог ОСОБА_1 у адміністративному
позові зазначив про те, що постановою
заступника начальника
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції,
начальника Семенівського відділення
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Беди Анатолія
Михайловича його було визнано винним у
несвоєчасній сплаті єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування за жовтень 2013 року, який
сплачується до 20 числа наступного
місяця за звітним, а саме сума єдиного
внеску не сплачена при кінцевому
строку сплати 20 листопада 2013 року.
Даною постановою позивача притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч. 4 ст. 165-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
накладене на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі 850
гривень 00 копійок. Позивач вважає
згадану постанову необґрунтованою та
такою, що не відповідає дійсності.
Зокрема, комунальний
лікувально-профілактичний заклад
«Семенівська центральна районна
лікарня» є бюджетною та неприбутковою
установою та згідно п. 5. 4 Статуту
закладу лікарня фінансується виключно
з районного бюджету через фінансове
управління Семенівської районної
державної адміністрації Чернігівської
області. Позивач обіймає посаду
головного лікаря комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» з 11 вересня 2003 року. Згідно
умов колективного договору між
адміністрацією і профспілковим
комітетом комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» на 2008 - 2013 роки та додатку № 2
до колективного договору,
затвердженого загальними зборами
колективу комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня», протокол № 2 від 26 травня 2011
року, встановлені строки виплати
заробітної плати працівникам закладу
два рази на місяць, а саме, за першу
половину - 21 числа поточного місяця у
розмірі не менше оплати за фактично
відпрацьований час з розрахунку
тарифної ставки (посадового окладу)
працівникам, а другу половину місяця - 6
числа поточного місяця. У зв'язку з
несвоєчасним надходженням фінансів з
бюджету (ненадання коштів фінансовим
управлінням), дані виплати були
проведені 06 грудня 2013 року та 26 грудня
2013 року. Фінансове управління не надало
комунальному
лікувально-профілактичному закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» своєчасно кошти, необхідні
для сплати єдиного внеску. Такі
обставини свідчать про реальну
відсутність у комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» будь-якої можливості
своєчасно перерахувати кошти
Семенівському відділенню
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області через невчасне
надходження фінансів з бюджету, що в
свою чергу вказує на відсутність вини
позивача як у формі умислу, так і у
формі необережності. Крім того,
відповідачем були порушені і деякі
норми законодавства, які регламентують
провадження у справах про
адміністративні правопорушення.
Враховуючі вищевикладене, позивач
убачає, що постанова серії АА № 122509 про
накладення на нього адміністративного
стягнення від 20 січня 2014 року винесена
з порушенням його прав та чинного
законодавства, є незаконною та
підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, подав до суду письмову заяву
про розгляд справи за його відсутності,
де зазначив відомості про те, що
адміністративний позов він підтримує
повністю, просить його задовольнити.

Відповідач, заступник начальника
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції,
начальник Семенівського відділення
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Беда Анатолій
Михайлович, у судове засідання не
прибув, був повідомлений належним
чином про час і місце судового
засідання, подав до суду письмову заяву
про розгляд справи за його відсутності
та письмове заперечення проти позову,
де адміністративний позов не визнав
повністю, констатувавши положення
законодавства навколо поставленої до
вини позивачеві норми Особливої
частини Розділу II Кодексу України про
адміністративні правопорушення
(аркуші адміністративної справи (далі -
а.с.) 17-19, 21).

Суд, вивчивши матеріали
адміністративної справи та справи про
адміністративне правопорушення,
вважає за необхідне вирішити позов за
наступних установлених судом обставин.

У справі з'ясовано, що позивач за
постановою відповідача від 20 січня 2014
року серії АА № 122509 був визнаний винним
у вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.
1651 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, із накладенням
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 850 гривень 00 копійок.
Відповідачем позивач був визнаний
винним у тому, що ОСОБА_1 як головний
лікар комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» порушив строк сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за жовтень 2013
року, у зв'язку з чим станом на 20
листопада 2013 року єдиний внесок за
даний звітний місяць не сплачений в
сумі 228129 гривень 03 копійки.

Комунальний лікувально-профілактичний
заклад «Семенівська центральна
районна лікарня» є установою,
фінансується за рахунок бюджетних
коштів через фінансове управління
Семенівської районної державної
адміністрації Чернігівської області,
та є неприбутковою установою.

Зазначена установа мала
заборгованість з виплати заробітної
плати за жовтень 2013 року і її погашення
проводилось по мірі надходження
бюджетних коштів від фінансового
управління Семенівської районної
державної адміністрації Чернігівської
області 06 та 26 грудня 2013 року.

Указані вище обставини
підтверджуються відомостями:
адміністративного позову (а.с. 2-4); копії
постанови про накладення
адміністративного стягнення (а.с. 6);
копії рішення Державної податкової
інспекції у Семенівському районі
Чернігівської області № 8 від 29 липня
2008 року про включення комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» до Реєстру неприбуткових
організацій (установ) (а.с. 9); копій
довідок, заявок на зарплату по
комунальному
лікувально-профілактичному закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня», реєстрів бюджетних
фінансових зобов'язань (а.с. 25-64).

За таких обставин суд убачає за
потрібне адміністративний позов
задовольнити з таких підстав.

Суб'єктивна сторона складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 4 ст. 1651 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, характеризується
обов'язковою наявністю вини особи як у
формі умислу, так і у формі
необережності.

За змістом ч. 1 ст. 9 Кодексу України про
адміністративні правопорушення не є
правопорушенням таке діяння, яке
вчинене особою без наявності вини в
умисній або необережній формі.

Згідно ст. 10 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ст. 11 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення адміністративне
правопорушення визнається вчиненим з
необережності, коли особа, яка його
вчинила, передбачала можливість
настання шкідливих наслідків своєї дії
чи бездіяльності, але легковажно
розраховувала на їх відвернення або не
передбачала можливості настання таких
наслідків, хоч повинна була і могла їх
передбачити.

З огляду на такі норми законодавства та
зазначені вище обставини, що вказують
на реальну відсутність у позивача
можливості своєчасно перерахувати
кошти відповідачеві через невчасне
надходження фінансів з бюджету, суд
приходить до висновку про те, що вина як
у формі умислу, так і у формі
необережності у діяннях позивача
відсутня, через що констатоване
відповідачем у оскаржуваній постанові
діяння не має суб'єктивної сторони
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.
1651 Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Відсутність згаданої суб'єктивної
сторони складу адміністративного
правопорушення унеможливлює
встановлення всього складу наведеного
адміністративного правопорушення, а не
виявлення складу адміністративного
правопорушення свідчить про
безґрунтовність притягнення особи до
відповідальності та тягне за собою
закриття провадження в справі про
адміністративне правопорушення згідно
п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про
адміністративні правопорушення за
відсутністю в діях особи складу
адміністративного правопорушення.

Таким чином суд вважає, що у справі є
всі підстави для задоволення
адміністративного позову повністю,
адже позивач зовсім не винен у
недофінансуванні очолюваної ним
установи та у виникненні
заборгованості перед відповідачем.

Задовольняючи позов, суд не бере до
уваги та відкидає вищезазначене
письмове заперечення відповідача
проти адміністративного позову у
частині не визнання позову (а.с. 17-19),
тому що таке заперечення ніяким чином
не спростовує вимоги вищезазначених
норм Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 11, 17, 18, 19, 158, 159, 160,
161, 162, 163, 167, 1712 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
заступника начальника
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції,
начальника Семенівського відділення
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Беди Анатолія
Михайловича про оскарження постанови
посадової особи про накладення
адміністративного стягнення -
задовольнити повністю.

Постанову заступника начальника
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції,
начальника Семенівського відділення
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області Беди Анатолія
Михайловича від 20 січня 2014 року серії
АА № 122509 про накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят)
гривень 00 копійок на ОСОБА_1 за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 4 ст. 165-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, - визнати протиправною
та скасувати, а справу про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 провадженням закрити за
відсутністю у діях ОСОБА_1 складу
вказаного адміністративного
правопорушення.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) судові витрати зі сплати
судового збору в розмірі 73 (сімдесят
три) гривні 08 копійок.

Покласти на органи Державної
казначейської служби України обов'язок
стягнути вказані судові витрати з
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання з рахунків,
спрямованих на фінансування
Новгород-Сіверської об'єднаної
державної податкової інспекції
Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: О. І. Гнип