Справа № 127/14338/13-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бойко В.М.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Загороднюка А.Г. Сушка О.О.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

відповідача - Плахотнюк Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 28 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області, третя особа - управління
Пенсійного фонду України у м.Вінниці
про визнання дій протиправними та
скасування постанови , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області, за участю третьої
особи - Управління Пенсійного фонду
України у м. Вінниці, в якому просила
визнати протиправними дії службових
осіб підрозділу примусового виконання
рішень відділу Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області щодо прийняття
передчасно постанови про закінчення
виконавчого провадження. Визнати
незаконною і скасувати постанову осіб
підрозділу примусовою виконання
рішень відділу Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області від 24.03.2011р. про
закінчення виконавчого провадження та
відновити провадження за виконавчим
листом» 2-2613/10 виданим 07.12.2010р.
Замостянським районним судом м.
Вінниці.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 28.11.2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду першої інстанції
встановленим обставинам по справі та
допущені порушення норм матеріального
та процесуального права, які призвели
до неправильного вирішення справи,
просив скасувати постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 28.11.2013 року та ухвалити нове
рішення по справі.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримала доводи викладені в
апеляційній скарзі та просила щодо її
задоволення.

Представник відповідача в судовому
засіданні просила відмовити в
задоволенні апеляційної скарги
позивача.

Від представника третьої особи до суду
апеляційної інстанції надійшла заява
про розгляд справи без його участі в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню
не підлягає, а постанову суду першої
інстанції слід залишити без змін,
враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Замостянського районного
суду м. Вінниці від 07.09.2010 року позов
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду
України в Замостянському районі м.
Вінниці про зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, як інваліду 1-ої
групи, ліквідатору аварії ЧАЕС -
задоволено частково. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Замостянському районі м. Вінниці
провести перерахунок ОСОБА_4 державної
пенсії та її щомісячну виплату згідно
із ч. 4 ст. 54 Закону України « Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи » ( 796-12) в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю та її щомісячну виплату згідно
в cт. 50 Закону України « Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком встановлених на момент
витати в розмірі прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
який встановлюється Законом України
про Державний бюджет України, з дня
рішення Конституційного Суду України
№ 10-рп, тобто з 22.05.2008 p., та виплатити їй
різницю між нарахованою та отриманою
раніше сумою пенсії.

Ухвалою Замостянського районного суду
м. Вінниці від 11.01.2011 року роз'яснено
рішення Замостянського районного суду
м. Вінниці від 07.09.2010р. по справі №2-2613/10
та вказано, що згідно рішення № 2-2613-10
від 07.09.2010року Замостянським районнним
судом м. Вінниці, зобов'язано
Управління пенсійного фонду України в
Замостянському paйоні м. Вінниці в
подальшому щомісячно нараховувати та
перераховувати позивачу суми пенсії
розмірах з дотриманням положень cт. 50, 54
перераховуватиЗакону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням положень встановлених ч. 1
cт. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», тобто фактично
зобов'язано Управління пенсійного
фонду України в Замостянському районі
м. Вінниці в подальшому дотримуватись
застосування вказаних законодавчих
актів при щомісячному здійсненні
нарахування та виплати пенсії ОСОБА_4

Судовим розглядом встановлено, що на
виконання постанови рішенням
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 07.09.2010 року позивачу
виданий виконавчий лист. 13.12.2010 року
було відкрите виконавче провадження;
24.03.2011 року виконавче провадження
відповідною постановою було закінчено
у зв'язку з повним виконанням.

Не погоджуючись з діями
відповідача позивач звернувся до суду
з даним позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 мотивував його
тим, що позивачем не доведено
протиправність дій відповідача, не
надано доказів, що підтверджують
обставини у позовній заяві, а тому
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не
підлягають. Крім того, постанова про
закінчення виконавчого провадження
від 24.03.2011 року є законною та прийнята
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

На час виникнення спірних
правовідносин умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, визначені
Законом України "Про виконавче
провадження" від 21 квітня 1999 року №
606-ХІV (надалі - Закон).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Частина 1 ст.17 Закону передбачає, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби.

Пунктом 8 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачене
закінчення виконавчого провадження у
разі фактичного виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом.

Як слідує з матеріалів справи, УПФ
України в м.Вінниці відповідно до
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 13.12.2010 року ВП №23206242 з
виконання виконавчого листа №2-а-2613/2010
зобов'язано провести перерахунок
ОСОБА_4 державної пенсії та її
щомісячну виплату згідно частини 4
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю та її
щомісячну виплату згідно із ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 75% мінімальної пенсії за
віком, встановлених на момент виплати в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, який
встановлюється Законом України про
Державний бюджет України, з дня рішення
Конституційного Суду України №10-рп,
тобто з 22.05.2008 року, та виплатити їй
різницю між нарахованою та отриманою
раніше сумою пенсії.

УПФ України в м.Вінниці відповідно до
вищезазначеної постанови здійснило
перерахунок розміру пенсії ОСОБА_4
відповідно до розпоряджень по
пенсійній справі 137290 від 24.12.2010 року,
137290 від 25.01.2013 року. Кошти по
перерахунку пенсії відповідно до
виплатних протоколів 137290 від 24.12.2010
року та 25.01.2011 року у сумі 82491,93 грн. та
43836,81 грн. були виплачені у січні та
лютому 2011 року відповідно. Також,
відповідно до вищезазначеної
постанови УПФ України в м.Вінниці
продовжувало виплачувати ОСОБА_4
пенсію у розмірі, перерахованому
згідно рішення суду, що
підтверджується довідкою про розмір
нарахованої та виплаченої пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» від 14.06.2011 року за № 3491-VI
установлено, що у 2011 році норми і
положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ст.ст.14, 22, 37 та ч.3
ст.43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених КМУ виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
прийнята Постанова КМУ від 06.07.2011 р. №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", якою
встановлено нові розміри зазначених
виплат. Питання щодо законності
вказаної постанови та відповідності
правовим актам вищої юридичної сили не
піднімалось.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2012 рік» закріплено аналогічні
вищевказаним положення щодо
визначення розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок Державного
бюджету. А саме, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» від
22 грудня 2011 року № 4282-VI установлено, що
у 2012 році норми і положення статей 20, 21,
22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", статей 5 та
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

23.11.2011 року прийнята Постанова Кабінету
Міністрів України №1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що
встановила розміри пенсій для вказаної
категорії осіб. Так, згідно вказаної
постанови КМУ №1210 здійснюється
обчислення розміру пенсії ОСОБА_4 і на
даний час.

Виходячи з вищевикладеного, УПФ
України у м.Вінниці привело розмір
пенсії ОСОБА_4 у відповідність до
чинного нормативно-правового
регулювання, про що свідчать матеріали
її пенсійної справи.

Відтак, управлінням здійснювався
перерахунок і виплата пенсії в межах
покладених зобов'язань, викладених в
судовому рішенні.

Таким чином, виходячи з зазначеного
вище, УПФ України у м.Вінниці
повідомило підрозділ примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про виконання зазначеної вище
постанови суду, а тому державним
виконавцем винесена правомірна та
обґрунтована постанова про закінчення
виконавчого провадження.

Дослідивши обставини справи,
проаналізувавши законодавство, норми
якого регулюють спірні правовідносини,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає їх обґрунтованими та повноцінно
вмотивованими судом в рішенні від
28.11.2013 року.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції та є не
обґрунтованими, у зв'язку з чим, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_4 та залишення
в силі постанови Вінницького міського
суду Вінницької області від 28.11.2013 року.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи доводи відповідача, суд
апеляційної інстанції вважає, що
відповідачем доведено правомірність
своїх дій та прийняття рішення
відносно позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про те, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а відтак, підстав для скасування такого
рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 28 листопада 2013 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
на протязі п'яти днів.

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Загороднюк А.Г.

/підпис/ Сушко О.О.

З оригіналом згідно:

секретар