Справа № 262/8360/13-а
Суддя: Масендич В. В.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2013 року Пролетарський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді
Масендич В.В.

при секретарі
Клімовій С.Ю.

за участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради, третя особа - Управління
Державної казначейської служби
України у Будьоннівському і
Пролетарському районах м. Донецька
Донецької області «про визнання
неправомірною бездіяльність суб'єкта
владних повноважень щодо не
нарахування щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та про зобов'язання
суб'єкта владних повноважень вчинити
дії, зокрема, нарахувати та виплатити
суму недоплаченої допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку »,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Пролетарського
районного суду м. Донецька з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної у м. Донецьку ради (далі -
УПСЗН), третьої особи - Управління
Державної казначейської служби
України у Будьоннівському і
Пролетарському районах м. Донецька
Донецької області «про визнання
неправомірною бездіяльність суб'єкта
владних повноважень щодо не
нарахування щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та про зобов'язання
суб'єкта владних повноважень вчинити
дії, зокрема, нарахувати та виплатити
суму недоплаченої допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку », обґрунтувавши
позовні вимоги тим, що вона є матір'ю
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі її
заяви, відповідачем було призначено
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку та
нараховано з 07 жовтня 2011 року по 130 грн.
на місяць. Але така сума не відповідає
чинному законодавству, оскільки
щомісячну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до положення ст. 15 ЗУ
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
їй мали б виплатити у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Позивач в листопаді 2013 року
зверталася з заявою до УПСЗН з
проханням про проведення
перерахування допомоги, однак їй було
відмовлено. За таких підстав вона
вимушена звернутися до суду з даним
позовом. Позивач просила визнати дії
УПСЗН Пролетарського району м.
Донецька неправомірними щодо
нарахування та виплати державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
зобов'язати відповідача здійснити
нарахування та виплатити допомогу по
догляду за дитиною у розмірі
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб за період з 01.01.2013
року по 30.11.2013 року з урахуванням
фактично виплачених сум, та в
подальшому з 01.12.2013 року по 29.07.2014 року
здійснити виплати, стягнути з
Державного бюджету України в особі
УПСЗН Пролетарського районної в м.
Донецьку ради недораховані суми,
стягнути з відповідача витрати зі
сплати судового збору.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, наполягала на їх
задоволенні, пояснення надала
аналогічні викладеним.

Відповідач Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради надав до суду заяву вих.. № 20988, в
якій просив суд розглянути справу без
їхньої участі. А також надав
заперечення, згідно яких позивач
перебуває на обліку в УПСЗН
Пролетарського району м. Донецька та
отримує державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 07.10.2011 року по 29.07.2014
року. На підставі ст..15 Закону України
«Про державну допомогу сім»ям з
дітьми» та п.22 Порядку призначення та
виплати допомоги сім'ям з дітьми
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
призначається у розмірі що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім»ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше
130,00 грн. ОСОБА_1 отримує допомогу у
мінімальному розмірі, а саме 130,00 грн.
Для проведення перерахунку і
встановлення доплатного розміру до
суми одержаної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку заявники звертаються до
управління праці в установленому
порядку. Однак, за перерахунком в
установленому порядку на звітну дату
позивач не зверталась, заборгованості
по виплатам і підстав для перерахунку
немає. Всі дії відповідач проводив
відповідно до чинного законодавства.

Вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).
Позивач перебуває на обліку в УПСЗН як
отримувач допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 07.10.2011 року по 29.07.2014 року, розмір
якої з 07.10.2011 року визначено відповідно
до Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2011
року та який становить 130 грн. на місяць.
(а.с.11,12).

Відповідно до виписки з наказу № 380лс
від 06.10.2011 року позивач перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку (а.с.9).

Відповідно до листав від відповідача №
Т103-5.1-6.2 від 28.11.2013 року позивачу
відмовлено у перерахунку допомоги по
догляду за дитиною до 3-х річного віку,
оскільки не має законних підстав
провести перерахунок (а.с.10).

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28.12.2007 "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон №107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" (далі - Закон №2811-ХІІ), дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
(далі - Закон № 2240-III), який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб. Розмір допомоги, також,
визначався цими Законами. Зокрема,
статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
внесені відповідні зміни до Закону №
2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема,
змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону № 2240-III було виключено
статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

У подальшому, ані Законом України
"Про Державний бюджет на 2010 рік", ані
Законом України "Про Державний бюджет
на 2011 рік", ані Законом України "Про
Державний бюджет на 2012 рік", ані Законом
України "Про Державний бюджет на 2013
рік", ані іншими законами не
встановлювався інший розмір допомоги,
ніж в Законах №2811-ХІІ та №2240-ІІІ.

Оскільки у даній справі, спір виник
щодо виплати допомоги з 2013 року особі,
яка застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин суд дійшов висновку, що на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
(яким є Закон № 2240-III), відповідно до
статті 43 якого допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року в справі №21-410а12.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Проте, суд вважає необґрунтованими
позовні вимоги про проведення
перерахунку та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 01.01.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи, встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

За вказаних обставин, суд, дослідивши
матеріали справи, встановив, що даний
позов в частині вимог нарахувати та
виплатити суму недоплаченої допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період, який просить
позивач, поданий з пропуском
встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України
строку звернення до суду, а також
враховуючи відсутність в матеріалах
справи даних про причини його пропуску
та даних, які б вказували на поважність
цих причин, суд не знаходить підстав
для визнання причин пропуску строку
поважними.

Відтак, позовна заява в частині вимог
щодо не нарахування щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
нарахувати та виплатити суму
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період , який просить позивач
підлягає відмові у зв'язку з пропуском
встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України
шестимісячного строку звернення до
суду.

Зазначені вище обставини спростовують
доводи відповідача, викладені у
запереченнях проти позову та дають
суду підстави для задоволення позовних
вимог в частині зобов'язання здійснити
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною за період з 03.06.2013 року по день
винесення рішення судом, тобто по 24.12.2013
року.

Разом з тим суд вважає необхідним
відмовити у задоволенні позовних вимог
в частині проведення виплат в
визначеному позивачем розмірі в
подальшому, оскільки в межах КАС
України захисту підлягає порушене
право позивача, суд не встановлює
обов'язки суб'єкта владних повноважень
на майбутнє без наявності спірних
правовідносин, які можуть бути в
подальшому припинені або змінені
шляхом внесення змін до закону.

На підставі положень ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа), оскільки відповідач
відноситься до органів місцевого
самоврядування на підставі положень
ст.ст. 11, 34 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", тому з
місцевого бюджету Пролетарського
району на користь позивача підлягають
стягненню понесені судові витрати по
оплаті судового збору у розмірі 68,82 грн.

З урахуванням викладеного суд прийшов
до висновку, про можливість часткового
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 13, 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми",
ст.ст. 1, 4, 5, 29, 42 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", ст.ст.17,19, 69, 117, 118, 159, 161 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної у м. Донецьку ради, третя особа
- Управління Державної казначейської
служби України у Будьоннівському і
Пролетарському районах м. Донецька
Донецької області «про визнання
неправомірною бездіяльність суб'єкта
владних повноважень щодо не
нарахування щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та про зобов'язання
суб'єкта владних повноважень вчинити
дії, зокрема, нарахувати та виплатити
суму недоплаченої допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку »- задовольнити
частково

Визнати неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної у м. Донецьку ради щодо
нарахування та виплати державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн. ОСОБА_1 за період з
03.06.2013 року по 24.12.2013 року.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років за період з 03.06.2013
року по 24.12.2013 року з урахуванням
виплачених раніше сум.

Стягнути з місцевого бюджету
Пролетарського району м. Донецька на
користь ОСОБА_1 понесені судові витрати
по оплаті судового збору у розмірі 68,82
грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Пролетарський районний суд міста
Донецька. Апеляційна скарга на
постанову суду подається у письмовій
формі протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цієї постанови.

Суддя
В.В.Масендич