Справа № К/9991/8375/12-С
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/8375/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька про
визнання бездіяльності неправомірною,
зобов'язання нарахувати та виплатити
недоплачену щомісячну соціальну
допомогу до пенсії як "Дитині війни" за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька на
постанову Куйбишевського районного
суду м.Донецька від 12 липня 2011 року та
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 грудня 2011
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2011 року позивачка звернулася
в суд із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька про
визнання бездіяльності неправомірною,
зобов'язання нарахувати та виплатити
недоплачену щомісячну соціальну
допомогу до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Законом України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 01.01.2011
року до внесення змін в ст. 6 Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Постановою Куйбишевського районного
суду м.Донецька від 12 липня 2011 року
позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 грудня 2011
року апеляційну скаргу відповідача
задоволено частково, постанову суду
першої інстанції змінено та викладено
третій абзац її резолютивної частини
після слів « з 01 січня 2011 року »
доповнено висловом « по 22 липня 2011 року
».

Не погоджуючись із постановою суду
першої та постановою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Зі справи вбачається та вірно
встановлено судом, що позивач має
статус «дитини війни» та має право на
отримання соціальної допомоги в
розмірі 30% від мінімального розміру
пенсії за віком. Однак, порушуючи
вимоги ст. 124 Конституції України
відповідачем не в повному обсязі
здійснено нарахування та виплату
зазначеного підвищення до пенсії,
починаючи з 01.01.2011 року.

Згідно ст. 71 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» дія
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» була зупинена.

Відповідно до ст. 7 зазначеного вище
Закону, фінансове забезпечення
соціальних гарантій, передбачених
зазначеним законом, здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету
України.

Статтею 62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» від
19 грудня 2006 року, що набрав
чинності з 01 січня 2007 року (із змінами
від 15 березня 2007 року), був затверджений
прожитковий мінімум на одну особу, яка
втратила працездатність: з 01 січня - 380
грн., з 01 квітня - 406 грн. Крім цього цією
статтею передбачено, що для визначення
мінімальне розміру пенсії за віком
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 01
жовтня 2007 р. застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність, визначений
абз.5 ч.1 цієї статті, збільшений на 1
відсоток, що складає відповідно 410 грн.06
коп., 415 грн. 11 коп.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані
такими, що не відповідають Конституції
України, серед них положення статті 71
Закону України «про державний бюджет
на 2007 рік», щодо зупинення дії ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення
пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до
деяких законодавчих актів
України»Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України»від 28.12.2007 p. Щодо
внесення змін до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»визнані
такими, що не відповідають Конституції
України.

Рішення Конституційного Суду України у
цій справі має преюдиційне значення
для судів при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані
неконституційними, є обов'язковим до
виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Згідно абз.1 п.1 Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 01.03.2002р. №121/2001,
Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади. Відповідно
до зазначеного Положення на Пенсійний
фонд України покладено обов'язок по
нарахуванню та виплаті доплати до
пенсії, яка передбачена Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Відповідно до п. 15 Положення «Про
Пенсійний фонд України», Пенсійний
фонд України здійснює свої
повноваження через створені в
установленому порядку його
територіальні управління. Відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення про призначення
та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
доплати до пенсії та поклала виконання
цього обов'язку на центральний орган
виконавчої влади - Пенсійний фонд
України, який діє через свої місцеві
органи, що входять в систему його
органів, але вони не вчинили жодної дії
для нарахування цих коштів та їх
виплати, суд вірно зазначив про те, що
вони не виконали своїх повноважень без
поважних причини.

Законом України від 14.06. 2011 року №3491-6
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнені прикінцеві положення
пункту 4 певним змістом, яким серед
іншого установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійногого фонду України на 2011 рік.

Задовольняючи частково позов, суд
правильно зобов'язав відповідача
здійснити позивачу перерахунок
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком як дитині
війни за період з 01.01.2011 р. по 22.07.2011 р.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та постанову суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м. Донецька
залишити без задоволення, постанову
Куйбишевського районного суду
м.Донецька від 12 липня 2011 року та
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 грудня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді