Справа № 522/18500/13-а
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Науменко
А.В.

при секретарі
Шияновської Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Обслуговуючого кооперативу
«Автостоянка «Волна» до Одеської
міської ради, треті особи ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про визнання нечинними рішень
Одеської міської ради щодо
затвердження проекту відведення та
передання земельних ділянок у
власність третіх осіб, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського
районного суду м. Одеси з
адміністративним позовом до Одеської
міської ради, треті особи ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про визнання нечинними: - Рішення
Одеської міської ради №3711-ІУ від 28
січня 2005 року «Про затвердження
проекту відведення та передачу у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,0682 га гр. ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1, , для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд»; - Рішення
Одеської міської ради №3717-ІУ від 28
січня 2005 року «Про затвердження
проекту відведення та передачу у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,0655 га гр. ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_2, для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд»; - Рішення
Одеської міської ради №3791-IV від 28 січня
2005 року «Про затвердження проекту
відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки площею 0,0994
га гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських споруд»; -
Рішення Одеської міської ради №3715-ІУ
від 28 січня 2005 року «Про затвердження
проекту відведення та передачу у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,0492 га гр. ОСОБА_4. за адресою:
АДРЕСА_4, для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд»; - Рішення
Одеської міської ради №2901-XXIV від 15
червня 2004 року «Про затвердження
проекту відведення та передачу у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,0481 га гр. ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_5, для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд»; - Рішення
Одеської міської ради №375 7-ІV від 28
січня 2005 року «Про затвердження
проекту відведення та передачу у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,0999 га гр. ОСОБА_6 за адресою:
АДРЕСА_6, для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських споруд».

Позов обґрунтований тим, що позивач
вказує на розташування переданих у
власність третім особам земельних
ділянок в межах загальної земельної
ділянки, яка знаходиться у
користуванні Обслуговуючого
кооперативу «Автостоянка Волна», та на
якої розташоване майно автостоянки.
Земельну ділянка, яка знаходиться у
користуванні автостоянки «Волна» була
первинно передана автостоянці «Іскра»
рішенням Суворовської районної ради
народних депутатів № 470 від 16.09.1988 року.
Далі розпорядженням виконкому
Суворовської районної адміністрації
ОМР № 242 від 12.03.2002 року автостоянка
«Волна», розташована на земельній
ділянці 0,5 га передана до експлуатації
Суворовської районної ради
організації ветеранів м. Одеси.
Зазначеним розпорядженням №242 р було
доручено Раді ветеранів району та Раді
автостоянки «Волна» вирішувати всі
питання експлуатації автостоянки
«Волна» призначено начальника
автостоянки «Волна» Дьячука Михайла
Максимовича. Члени автостоянки, з
метою організації та впорядкування
діяльності автостоянки «Волна»,
вирішили об'єднатися у громадську
організацію та 15 травня 2002 року
Автостоянка «Волна» отримала
Свідоцтво №1078 про реєстрацію
громадського об'єднання. Основною
метою діяльності добровільного
об'єднання громадян, які мають у
приватній власності індивідуальний
транспорт є задоволення та захист
своїх інтересів. 22 січня 2007 року ГО
«Автостоянка «Волна» пройшла
відповідну реєстрацію у виконавчому
комітеті Одеської міської ради - .

27 жовтня 2008 року з метою захисту
нерухомого майна громадян та
впорядкування діяльності громадської
організації, громадянами ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 був
створений Обслуговуючий кооператив
«Автостоянка «Волна», до статутного
капіталу якого було внесено нерухоме
майно у вигляді будівлі прохідної,
естокади, асфальтного покриття,
огорожі, навісів, а також вартості
користування земельною ділянкою. 07
листопада 2008 року Обслуговуючий
кооператив «Автостоянка «Волна» були
зареєстровані у виконавчому комітеті
Одеської міської ради, номер запису в
ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців 1 033934. На підставі
викладеного позивач вказує, що з 1988
року на земельній ділянці площею 0,5000
га, розташованій за адресою: АДРЕСА_7,
розташована автостоянка «Волна», яка
на протязі двадцяти років поспіль
об'єднує громадян - власників
автотранспортних засобів, які постійно
користуються зазначеною земельною
ділянкою з відома та з дозволу органів
місцевого самоврядування.

Однак, з відповідей Одеської міської
ради 17. 04. 2013 року за вих. № 785-11-01-42-ЗШ,
787-11-01-42-ЗШ, 783-11-01-42-ЗГП, 793-11-01-42-ЗГП,
784-11-01-42-ЗПІ, 786-11-01-42-ЗШ, Обслуговуючому
кооперативу «Автостоянка «Волна»»
вперше стало відомо, що землі
автостоянки по частинам передані у
власність приватних осіб, зокрема
третіх осіб по справі. Тому позивач
вимушений захищати своє право на
користування земельною ділянкою
шляхом звернення до суду з вимогою про
визнання рішень Одеської міської ради
нечинними та такими, що прийняті із
порушенням чинного земельного
законодавства України.

Представник позивача на позові
наполягав, на роз'яснення суду про
необхідність надання доказів обставин
на яки є посилання у справі, надав
частину документів з поясненнями, що
інших на цей час не має. Наполягав на
тому, що до цього часу треті особи яким
передані спірні ділянки у власність до
автостоянки з будь-якими вимогами не
зверталися, тому про їх існування стало
відомо з відповіді ОМР від 17.04.2013 р.

Представники відповідача у судове
засідання не з'явилися, були сповіщені
належним чином. Пояснень, заяв та
клопотань до матеріалів справи не
надходило.

Треті особи у судове засідання не
з'явилися, були сповіщені належним
чином. Пояснень, заяв та клопотань до
матеріалів справи не надходило.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши наявні письмові докази у
справі що надані позивачем та
витребувані по його клопотанню,
вивчивши обставини справи, суд
доходить висновку, що позовні вимоги
позивача задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Матеріалами справи підтверджене, що
оскаржені Рішення Одеської міської
ради прийняти на підставі відповідної
землевпорядної документації, а саме
Проектів відведення конкретних
земельних ділянок для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
третім особам за наявністю позитивних
висновків контролюючих органів.

Суд вказує, що за матеріалами справи не
доведені порушення процедури
прийняття Одеською міською радою
оскаржених рішень. Зазначені рішення
прийняті в межах повноважень Одеської
міської ради передбачених ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування»
та ст.ст. 12, 116, 118 ЗК України.

Водночас суд звертає увагу, що зі
змісту землевпорядної проектної
документації на відведення спірних
земельних ділянок третім особам,
вбачається, що земельні ділянки
знаходяться: «…. у зоні індивідуальної
жилої забудови на місті відкритої
автостоянки «Волна». Згідно довідкою
та висновком Управління архітектури та
містобудування від 05.02.2004 р., від 11.06.2004
р. № 164/арх. правові документи на
землекористування зазначеною
земельною ділянкою відсутні.
Автостоянка розташована на вказаній
території з порушенням норм забудови:
без затвердженої проектної
документації проектної документації,
без узгодження з відповідними службами
міста, з порушенням санітарного
розриву до навколишньої
індивідуальної забудови.
Розпорядженням Суворовської районної
адміністрації було доручено інспекції
архітектурно-будівельного контролю
виконати демонтаж автостоянки «Волна»
в строк до 31.01.2004 р., а також скасований
п. 4 рішення Виконавчого комітету
Суворовської райради № 470 від 16.09.1988 р. у
частині передачі земельної ділянки по
вул.. Ростовської кут вул. Кишинівської
для експлуатації автостоянки Іскра».

По зазначеним обставинам представник
позивача пояснив, що нічого не було
відомо, та що ці данні не спростовують
підстави звернення позивача до суду за
захистом права користування земельною
ділянкою.

Водночас згідно наданих позивачем
письмових доказів вбачається, що 27
жовтня 2008 року громадянами ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 був
створений Обслуговуючий кооператив
«Автостоянка «Волна», до статутного
капіталу якого засновниками було
внесено майно у вигляді будівлі
прохідної, естокади, асфальтного
покриття, огорожі, навісів, а також
вартості користування земельною
ділянкою.

07 листопада 2008 року статут
Обслуговуючого кооперативу
«Автостоянка «Волна» були
зареєстрований державним реєстратором
виконавчого комітету Одеської міської
ради, номер запису в ЄДР юридичних осіб
та фізичних осіб підприємців 1
033934.

У статуті позивача відсутні
застереження, що Обслуговуючий
кооператив «Автостоянка «Волна» є
правонаступником будь-якої іншої
юридичної особи, зокрема прав на
земельну ділянку.

Згідно до ст. 3 ЗК України
земельні відносини регулюються
Конституцією України, Земельним
Кодексом, а також іншими прийнятими
нормативно-правовими актами.

Статтею 102-1 ЗК України, частиною
3 передбачене, що право користування
земельною ділянкою державної або
комунальної власності не може бути
відчужено її землекористувачем іншим
особам (крім випадків переходу права
власності на будівлі та споруди),
внесено до статутного фонду, передано у
заставу.

Таким чином, внесення до
статутного капіталу Обслуговуючого
кооперативу «Автостоянка «Волна»
вартість користування земельною
ділянкою не відповідає положенням
Земельного Кодексу діючого на час
утворення кооперативу.

Згідно змісту ст.ст. 125-126
Земельного Кодексу України,
вбачається, що право власності, право
постійного користування на земельну
ділянку чи право оренди виникає з
моменту отримання правовстановлюючого
документу та його державної реєстрації

З матеріалів справи слідує, що
у позивача, як юридичної особи з
власною правоздатністю та
дієздатністю ( ст. 91-92 ЦК України) не
виникали та не існують будь-яки
правовстанолвючи документи та права на
земельну ділянку площею 0, 5 га по вул..
Ростовської кут вул. Кишинівської в м.
Одесі. Також виходячи з положень ст.
ст.. 181-182 ЦК України позивачем як
юридичною особою не доведена наявність
права власності на будь-яке нерухоме
майно, що розташоване на ділянці
площею 0, 5 га по вул.. Ростовської кут
вул. Кишинівської.

Посилання позивача що
земельна ділянка була первинно
передана автостоянці «Іскра» рішенням
Суворовської районної ради народних
депутатів № 470 від 16.09.1988 року, а далі і
розпорядженням виконкому Суворовської
районної адміністрації ОМР № 242 від
12.03.2002 року автостоянка «Волна»,
розташована на земельній ділянці 0,5 га
передана до експлуатації Суворовської
районної ради організації ветеранів м.
Одеси не є належним підтвердженням
виникнення у саме позивача прав на
зазначену земельну ділянку.

При цьому суд вказує, що
рішенням № 470 від 16.09.1988 року
передбачене надання автостоянці
«Іскра» ділянки в тимчасове
користування на реалізацію положень
Закону СРСР «Про кооперацію», для
створення автостоянок мешканців
районів у місті, як тимчасових об'єктів.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Враховуючи, що суд дійшов
висновку про відсутність у позивача
будь-яких прав на ділянку площею 0, 5 га
по вул.. Ростовської кут вул.
Кишинівської, за наслідком цього, у
позивача не має права на реалізацію
захисту в порядку ст.. 152 ЗК України.

На підставі викладеного, суд
встановлює, що оскарженими рішеннями
Одеської міської ради не порушені
права позивача, тому в позові слід
відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.41, 122, 158, 159, 161, 162, 163, 256
КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Обслуговуючого кооперативу
«Автостоянка «Волна» до Одеської
міської ради, треті особи ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про визнання не чинними рішень
Одеської міської ради щодо
затвердження проекту відведення та
передання земельних ділянок у
власність третіх осіб - відмовити у
повному обсязі.

Апеляційну скаргу на постанову може
бути подано протягом десяти днів з дня
її проголошення через Приморський
районний суд міста Одеси.

Суддя
А.В. Науменко

29.01.2014