Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року м.
Київ К/800/24918/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.,

Суддів
Блажівської Н.Є.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.03.2013

та касаційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області
Державної податкової служби

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.01.2013

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2013

у справі № 2а-1670/8079/12

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2

до Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби

про скасування податкового
повідомлення-рішення та рішення про
застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.01.2013 позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
задоволено частково: визнано
протиправними та скасовано рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
від 28.09.2012 № /25253 та № /25247 в
частині застосування фінансової
санкції у вигляді штрафу на загальну
суму 10 000,00 грн. (по 5 000,00 грн. за кожним
рішенням) за здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями за
цінами нижчими від встановлених; в
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, позивачем подано
апеляційну скаргу до Харківського
апеляційного адміністративного суду,
ухвалою якого від 19.02.2013 апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 залишено без руху, у зв'язку із
недотриманням вимог ч. 6 ст. 187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: до апеляційної скарги
не додано копій апеляційної скарги
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі та надано
заявнику строк для усунення недоліків
апеляційної скарги - 10 днів з
наступного дня після отримання
позивачем копії цієї ухвали.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.03.2013
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 повернуто
заявнику, у зв'язку із неусуненням ним
недоліків апеляційної скарги,
встановлених ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19.02.2013.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2013
апеляційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області
Державної податкової служби залишено
без задоволення, а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.01.2013 - без
змін.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 25.03.2013 та направити справу до
апеляційного суду для подальшого її
розгляду у іншому складі суду,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права.

Відповідач в касаційній скарзі,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.01.2013 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2013 в
частині задоволених позовних вимог та
прийняти нове рішення, яким повністю
відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів, переглядаючи ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.03.2013 в
касаційному порядку, погоджується з
висновком суду про необхідність
повернення апеляційної скарги
заявнику, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до апеляційної скарги, яка не
оформлена відповідно до вимог,
встановлених статтею 187 цього Кодексу,
застосовуються правила статті 108 цього
Кодексу.

Пунктом 1 частини 3 статті 108 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що позовна заява
повертається позивачеві, якщо позивач
не усунув недоліки позовної заяви, яку
залишено без руху.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач отримав копію
ухвали про залишення апеляційної
скарги без руху 26.02.2013, що
підтверджується наявним у справі
зворотнім повідомленням про вручення.

З урахуванням того, що з дня отримання
позивачем копії ухвали про залишення
апеляційної скарги без руху - 26.02.2013 і до
дня винесення ухвали про повернення
касаційної скарги - 25.03.2013, фізичною
особою-підприємцем не було усунуто
недоліки апеляційної скарги, вірним є
рішення суду апеляційної інстанції про
необхідність повернення апеляційної
скарги заявнику.

Також, переглядаючи постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.01.2013 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2013,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області
Державної податкової служби не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судами встановлено, що 14.09.2012
податковим органом проведено фактичну
перевірку щодо дотримання порядку
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв, у тому числі
свідоцтв про державну реєстрацію,
виробництва та обігу підакцизних
товарів, дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладання
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами), господарської
одиниці, а саме: павільйон (торгове
місце), який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, та належить позивачу.

За результатами перевірки складено акт
від 14.09.2012 №0053/16/03/22/НОМЕР_1, в якому
встановлено порушення позивачем:

- пунктів 1, 12 статті 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", а саме: не забезпечено
проведення розрахункових операцій
через РРО при продажу товарів на
загальну суму 7,00 грн. та не забезпечено
ведення у встановленому
законодавством порядку обліку товарів
за місцем реалізації, сума товарів, що
реалізуються та не обліковані у
встановленому порядку становить 1581,00
грн.;

- пункту 267.1 статті 267 Податкового
кодексу України, а саме: здійснення
торгівельної діяльності без придбання
відповідного торгового патенту;

- статей 15, 15-3, 18 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту, етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", а саме: торгівля
алкогольними напоями без придбання
відповідної ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями; продаж алкогольних напоїв на
розлив для споживання на місці за
відсутності статусу підприємства
громадського харчування; торгівля
алкогольними напоями за цінами нижчими
від встановлених Кабінетом Міністрів
України мінімальних роздрібних цін.

На підставі зазначеного акта
перевірки, відповідачем 28.09.2012 винесено
рішення №/25243 про застосування до
позивача фінансових санкцій в сумі 14
972,40 грн.

Крім того, 14.09.2012 відповідачем
проведено фактичну перевірку щодо
дотримання порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі свідоцтв про державну
реєстрацію, виробництва та обігу
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладання трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами),
господарської одиниці, а саме:
павільйон (торгове місце), який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, та
належить позивачу.

Перевіркою встановлено та зафіксовано
в акті від 14.09.2012, порушення позивачем:

- пунктів 1, 12 статті 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", а саме: не забезпечено
проведення розрахункових операцій
через РРО при продажу товарів на
загальну суму 8,50 грн. та не забезпечено
ведення у встановленому
законодавством порядку обліку товарів
за місцем реалізації, сума товарів, що
реалізуються та не обліковані у
встановленому порядку становить 5986,00
грн.;

- пункту 267.1 статті 267 податкового
кодексу України, а саме: здійснення
торгівельної діяльності без придбання
відповідного торгового патенту;

- статей 15, 15-3, 18 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту, етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", а саме: торгівля
алкогольними напоями без придбання
відповідної ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями; продаж алкогольних напоїв на
розлив для споживання на місці за
відсутності статусу підприємства
громадського харчування; торгівля
алкогольними напоями за цінами нижчими
від встановлених Кабінетом Міністрів
України мінімальних роздрібних цін.

На підставі зазначеного акта
перевірки, відповідачем 28.09.2012 винесено
рішення № /25253 про застосування до
позивача фінансових санкцій в сумі 17
334,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання протиправними рішення
Кременчуцької ОДПІ Полтавської
області про застосування фінансових
санкцій від 28.09.2012 № /25253 та №
/25247 в частині застосування
фінансової санкції у вигляді штрафу на
загальну суму 10 000,00 грн. (по 5 000,00 грн.
кожним рішенням) за здійснення
роздрібної торгівлі коньяком,
алкогольними напоями за цінами нижчими
від встановлених постановою Кабінету
Міністрів України № 957 від 30.10.2008 "Про
встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв", суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до частини 11 статті 15 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів", роздрібна
торгівля алкогольними напоями (крім
столових вин) або тютюновими виробами
може здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил роздрібної торгівлі
алкогольними напоями" від 30.07.1996 року №
854, роздрібна торгівля алкогольними
напоями - діяльність з продажу
алкогольних напоїв безпосередньо
громадянам та іншим кінцевим
споживачам для їх особистого
некомерційного використання незалежно
від форми розрахунків, у тому числі на
розлив у ресторанах, кафе, барах, інших
підприємствах громадського
харчування.

Пунктом 22 даної постанови Кабінету
Міністрів України передбачено, що
продаж алкогольних напоїв на розлив
для споживання на місці здійснюється
тільки підприємствами громадського
харчування та спеціалізованими
відділами підприємств, що мають статус
підприємств громадського харчування,
підприємств з універсальним
асортиментом товарів.

Відповідно до ч. 6 статті 15-3 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів", продаж
алкогольних напоїв на розлив для
споживання на місці дозволяється
тільки суб'єктам господарювання
громадського харчування та
спеціалізованим відділам, що мають
статус суб'єктів господарювання
громадського харчування, суб'єктів
господарювання з універсальним
асортиментом товарів.

Згідно зі статтею 17 вказаного Закону,
за порушення норм цього Закону щодо
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності у
вигляді штрафу у разі: оптової
(включаючи імпорт та експорт) і
роздрібної торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності ліцензій - 200
відсотків вартості отриманої партії
товару, але не менше 1700 гривень;
порушення вимог статті 15 - 3 цього
Закону - 6800 гривень.

Як вбачається з акта перевірки,
позивачем була здійснена реалізація
алкогольних напоїв для споживання на
місці за відсутності статусу
підприємства громадського харчування,
а саме: в павільйоні розташованому на
території ринку "Гвардійському"
реалізовано горілку "Пшенична" 2 х 100 мл.
за ціною 3,50 грн. за 100 мл. та в павільйоні
розташованому на ринку "Центральному"
було реалізовано горілку "Пшенична" 100
мл. по ціні 4,50 грн. та без отримання
відповідної ліцензії.

Таким чином, перевіркою встановлено
продаж позивачем алкогольних напоїв на
розлив. При цьому, на перевірку
документів на підтвердження статусу
закладу, як об'єкту громадського
харчування, та ліцензії на право
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними виробами, позивачем не
надано.

Крім того, перевірками встановлено
факти реалізації алкогольних напоїв
позивачем за цінами нижчими від
встановлених мінімальних роздрібних
цін на алкогольні напої, а саме: в
павільйоні, розташованому на території
ринку "Гвардійському", реалізовано 2 х 100
мл. горілки "Пшенична" міцністю 40 % по
ціні 3,50 грн. за 100 мл., тобто, 35,00 грн., а в
павільйоні, розташованому на ринку
"Центральному", було реалізовано 100 мл.
горілки "Пшенична" міцністю 40 % по ціні
4,50 грн., тобто, 45,00 грн. за 1 літр.

За наведених обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку, що
оскільки у позивача на час продажу
алкогольних напоїв була відсутня
відповідна ліцензія, він взагалі не мав
права здійснювати продаж алкогольних
напоїв, а тому вимоги Постанови
Кабінету Міністрів України № 957 від
30.10.2008 "Про встановлення розміру
мінімально оптово-відпускних і
роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв" на позивача не
поширюються та податковим органом
необґрунтовано застосовано до
позивача штраф за здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями за цінами нижчими від
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують, а тому колегією суддів
відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 та Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області
Державної податкової служби -
відхилити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.01.2013,
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.03.2013 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) Н.Є.
Блажівська (підпис) В.В. Кошіль