Справа № 561/903/13-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зейкан
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"04" лютого 2014 р.
Справа № 561/903/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Дєдуху Б.О. ,

за участю представника апелянта,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на постанову
Зарічненського районного суду
Рівненської області від "10" грудня 2013 р.
у справі за позовом ОСОБА_4 до
Борівської сільської ради
Зарічненського району Рівненської
області треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_3 ,
Управління Держкомзему в
Зарічненському районі Рівненської
області про скасування рішення та
державного акту на право власності на
земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась в суд з
адміністративним позовом, в якому
просила скасувати рішення сесії
Борівської сільської ради
Зарічненського району №264 від 20.03.2008
року про передачу у приватну власність
ОСОБА_3 земельної ділянки; №265 від 20
березня 2008 року «Про надання земельної
ділянки на забудову та виділення
земельної ділянки» та скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯК №028529 від 06
лютого 2012 року, де розміщене спадкове
майно.

Постановою Зарічненського районного
суду Рівненської області від 10.12.2013
року позов задоволено.

Скасовано рішення сесії Борівської
сільської ради Зарічненського району
Рівненської області №264 від 20 березня
2008 року «Про передачу земельної
ділянки у приватну власність для
обслуговування жилого будинку» та
рішення сесії Борівської сільської
ради Зарічненського району
Рівненської області

Скасовано державний акт на право
власності на земельну ділянку Серія ЯК
№028529 від 06 лютого 2012 року виданого на
ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення
Борівської сільської ради від 20.03.2008
року №264, зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю та право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №00022.

Не погодившись з прийнятим судовим
рішенням, третя особа на стороні
Відповідача - ОСОБА_3 звернулась до суду
з апеляційною скаргою в якій,
посилаючись на порушення судом норм як
матеріального так і процесуального
права, просила скасувати зазначену
постанову - залишив позовну заяву без
розгляду або закрити провадження у
справі.

Колегія суддів, вислухавши пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до рішення сесії Борівської
сільської ради №264 від 20.03.2008 року «Про
передачу земельної ділянки у приватну
власність для обслуговування жилого
будинку», ОСОБА_3, передано (безоплатно)
у приватну власність земельну ділянку
розміром 0,18 га для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в АДРЕСА_1.
Зобов'язано ОСОБА_3, якій передана
земельна ділянка виготовити державний
акт на право власності на землю. (а.с.13).

Згідно рішення сесії Борівської
сільської ради №265 від 20 березня 2008
року «Про надання земельної ділянки на
забудову та виділення земельної
ділянки», ОСОБА_3 дозволено
проектування та будівництво
індивідуального житлового будинку з
господарськими приміщеннями на
земельній ділянці 0,18 га за адресою
АДРЕСА_1 на присадибній ділянці
померлої бабусі ОСОБА_5 у відповідності
з державним актом на право власності,
або користування земельної ділянки.
Зобов'язано виготовити будівельний
паспорт забудови земельної ділянки і
господарських споруд у відділі
містобудування та архітектури
РДА.(а.с.24).

Технічна документація із землеустрою
щодо складання державного акту на
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, виготовлена
приватним підприємством
«Експерт-Рівне-Земля» на замовлення
ОСОБА_3 у 2011 році. (а.с.8-24).

Державний акт на право власності на
земельну ділянку Серії ЯК №028529 видано
06.02.2012 року на підставі рішення
Борівської сільської ради від 20.03.2008
року №264 (а.с.23).

Судом встановлено, що на спірній
земельній ділянці, знаходиться
господарська споруда (сарай), який
належав ОСОБА_5, який помер у
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до заяви ОСОБА_4
Зарічненській нотаріальній конторі,
остання у 2012 році прийняла спадщину,
яка відкрилась внаслідок смерті брата
ОСОБА_5 (а.с.138).

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи рішення сесії та Державний
акт, суд першої інстанції виходив з
того, що порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами, визначений ст.118 ЗК
України.

Суд встановив, що рішення сесії
Борівської сільської ради №264 від
20.03.2008 року «Про передачу земельної
ділянки у приватну власність для
обслуговування жилого будинку»
винесене з порушенням вищезазначеного
порядку та без попереднього надання
сільрадою дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки.

Вступна та резолютивна частини рішення
сесії Борівської сільської ради №265
від 20.03.2008 року суперечать одна одній.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що рішення сесії Борівської
сільської ради Зарічненського району
№264 та №265 від 20.03.2008 року є
неправомірними, а тому державний акт на
право власності на земельну ділянку
Серія ЯК №028529 від 06 лютого 2012 року
виданий на ім'я ОСОБА_3 також підлягає
скасуванню.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Відповідно до ухвал суду першої
інстанції від 21 січня 2013 року та 10
квітня 2013 року (а.с.30,62), судом
досліджувались питання строків
звернення Позивача до суду. Підстав для
залишення позовної заяви без розгляду,
зупинення чи закриття провадження у
справі судом встановлено не було.

Колегія суддів також погоджується з
тим, що заява від 08 травня 2012 року про
прийняття спадщини Позивачем (а.с.138) та
Акт від 07.06.2012 року (а.с.7) не можуть
свідчити про обізнаність Позивача,
щодо порушення його прав в строки, які
знаходяться поза межами, визначеними
ст.99 КАС України.

Щодо інших доводів, то відповідно до ч.2
ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч.3 ст.24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Частиною 1 ст.116 ЗК України встановлено,
що громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах
їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами
аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян проводиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених ЗК України.

Згідно з ч.6 ст.118 ЗК України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
ст.122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб)
та документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Також, ч.7 ст.118 ЗК України зазначено, що
відповідний орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення
земельної ділянки або надає мотивовану
відмову у його наданні.

Судом вірно встановлено, що рішення
сесії Борівської сільської ради №264
від 20.03.2008 року «Про передачу земельної
ділянки у приватну власність для
обслуговування жилого будинку»
винесене без попереднього надання
сільрадою дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки, то б то з
порушенням вищезазначеного порядку.

Щодо рішення сесії Борівської
сільської ради №265 від 20.03.2008 року то
його вступна та резолютивна частини, за
своїм змістом суперечать одна одній.

Суд дійшов вірного висновку про
протиправність зазначених рішень, та
що Державний акт на право власності на
земельну ділянку Серія ЯК №028529 від
06.02.2012 року, виданий на підставі
протиправного рішення на ім'я ОСОБА_3 -
підлягає скасуванню.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Також, колегія суддів звертає увагу на
те, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі матеріали,
які свідчать про його правомірні дії.

З обставин адміністративної справи
вбачається, що відповідачем - сільською
радою та третьою особою - управлінням
Держкомзему не доведено правомірність
оскаржуваних рішень, більше того, ними
визнана їх протиправність як і
Державного акту, тому, позовні вимоги
знайшли своє підтвердження під час
розгляду адміністративної справи.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не спростовують висновків суду
першої інстанції та застосування норм
матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Зарічненського районного суду
Рівненської області від "10" грудня 2013 р.
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "06" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Борівська
сільська рада Зарічненського району
Рівненської області
с.Борове,Зарічненський район,
Рівненська область,34061

ОСОБА_3 , Управління Держкомзему в
Зарічненському районі Рівненської
області с.Млинок,Зарічненський район,
Рівненська область,34061 , вул.Лесі
Українки,смт.Зарічне,Рівненська
область,34000