Справа № 2а-6279/11/2070
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року м.
Київ К/9991/81056/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Комінтернівському районі м. Харкова

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.06.2011

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.11.2011

у справі № 2-а-6278/11/2070

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Прима-5»доДержавної
податкової інспекції у
Комінтернівському районі м.
Харковапроскасування податкового
повідомлення-рішенняВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Прима-5» (далі по
тексту - позивач, ТОВ «Прима-5»)
звернулось до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі м. Харкова
(далі по тексту - відповідач, ДПІ у
Комінтернівському районі м. Харкова)
про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 30.06.2011, яка
залишена без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.11.2011,
позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанції про задоволення
позову та прийняти нове рішення, яким в
позові відмовити, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, що ДПІ у Комінтернівському
районі м. Харкова була проведена
документальна невиїзна перевірка ТОВ
«Прима-5» з питань перевірки податкових
зобов'язань та податкового кредиту
декларації з податку на додану
вартість за період з 01.01.2010 по 31.12.2010, за
результатами якої акт №343/22-017/31800434 від
04.04.2011.

ТОВ Промспец консалтинг.

На підставі зазначеного акту
перевірки відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
18.04.2011 №, яким позивачу визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в розмірі
125507,73 грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем підпунктів 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4,
підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону
України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок
на додану вартість» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон №168/97-ВР) у
зв'язку з неправомірним віднесенням до
складу податкового кредиту сум податку
на додану вартість на підставі
податкових накладних, виписаних на
його адресу ТОВ «Промспец консалтинг»,
з підстав відсутності факту реального
вчинення господарських операцій та, як
наслідок, нікчемності договору,
укладеного між позивачем та вказаним
контрагентом.

Зазначений висновок податковим
органом зроблено з огляду на
відсутність у ТОВ «Промспец
консалтинг» основних фондів, трудових
та виробничих ресурсів, транспортних
засобів, складських приміщень,
сировини та матеріалів, необхідних для
здійснення основного виду діяльності.

Також, відповідач вказував на те, що ТОВ
«Промспец консалтинг» можливо
використовувалось для проведення
незаконних фінансових операцій з
конвертації безготівкових коштів в
готівкові з метою їх подальшого
привласнення або приховування від
оподаткування. При цьому контролюючий
орган посилався на відсутність
вказаного суб'єкта господарювання за
юридичною адресою.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з наступних
мотивів, з якими погоджується суд
касаційної інстанції.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону №168/97-ВР
визначено, що податковий кредит - це
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті
7 Закону №168/97-ВР податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5
статті 7 Закону №168/97-ВР датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського
рахунку платника податку в оплату
товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків
з використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону №168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивачем
включено до складу податкового кредиту
суми податку на додану вартість,
сплачені в ціні придбаних у ТОВ
«Промспец консалтинг» товарів, на
підставі належним чином оформлених
податкових накладних, виписаних на
його адресу особою, яка має статус
платників податку на додану вартість.

Фактичне виконання спірного договору
підтверджується належним чином
оформленими платіжними дорученнями.

При цьому слід зазначити, що податкове
законодавство не ставить в залежність
податковий облік (стан) певного
платника податку від інших осіб, від
фактичної сплати контрагентом податку
до бюджету, від перебування
постачальника за юридичною адресою, а
також від його господарських та
виробничих можливостей. Питання
віднесення певних сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
поширюється виключно на окремо взятого
платника та не залежить від
розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Лише встановлення в ході судового
розгляду факту узгодженості дій
платника податків з недобросовісним
постачальником з метою незаконного
отримання податкових вигод або його
обізнаності з такими діями контрагента
може слугувати підставою для висновку
про неправомірне формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Разом з тим, як встановлено
судами, відповідачем не надано
належних та допустимих доказів, які
підтверджували б відсутність
фактичного виконання господарських
операцій за спірним договором,
узгодженість дій позивача з
контрагентом з метою незаконного
отримання податкових вигод або його
обізнаність з такими діями
постачальника, у зв'язку з чим
твердження податкового органу про
нікчемність укладеного позивачем з ТОВ
«Промспец консалтинг» правочину є
необґрунтованими належними засобами
доказування припущеннями.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанції належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень суду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
м. Харкова відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.06.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.11.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І.
СтепашкоСудді(підпис)С.Е.Острович
(підпис)М.О. Федоров