Справа № 803/3/14
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року Справа № 803/3/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

при секретарі судового засідання
Шаблій Л.П.,

з участю представника позивача Івченка
О.Ф.,

представника відповідача Кузьменко
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
приватного підприємства «Нова Аркада»
до Нововолинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про скасування
податкових повідомлень-рішень від 17
грудня 2013 року №, №,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Нова Аркада»
(далі - ПП «Нова Аркада» ) звернулося з
адміністративним позовом до
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (далі - Нововолинська ОДПІ) про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 17 грудня 2013 року
№, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що податкові
повідомлення-рішення прийняті
Нововолинською ОДПІ за результатами
позапланової виїзної документальної
перевірки ПП «Нова Аркада» щодо
взаємовідносин та взаєморозрахунків з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Столична
торговельна агенція» (далі - ТзОВ
«Столична торговельна агенція») та
товариством з обмеженою
відповідальністю «КПД-Будтехніка»
(далі -ТзОВ «КПД-Будтехніка»).
Перевіркою встановлено порушення з
боку позивача податкового
законодавства при формуванні валових
витрат з податку на прибуток
підприємств та податкового кредиту з
податку на додану вартість (ПДВ) за
наслідками проведених господарських
операцій із зазначеними контрагентами,
в результаті чого було занижено об'єкти
оподаткування цими податками, що
призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 363150,00 грн. та
ПДВ на загальну суму 383000,00 грн. Висновок
про вказані порушення відповідач
зробив, встановивши, на його думку,
відсутність факту реального вчинення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами. При цьому, такий
висновок був зроблений на підставі
актів перевірок контрагентів, в яких
вказано про відсутність реального
здійснення поставок товарів (робіт,
послуг) від інших підприємств до
контрагентів ПП «Нова Аркада», і, як
наслідок, нікчемність усіх правочинів,
укладених контрагентами позивача.
Контролюючі органи вказують на
відсутність в останніх основних
засобів, трудових ресурсів, складських
приміщень, виробничих активів та
транспортних засобів, а також
відсутність їх за юридичною адресою.

Однак позивач зазначає, що такі
висновки відповідача не обґрунтовані
належними доказами, а є лише
припущеннями. Податкове законодавство
не ставить в залежність податковий
облік (стан) певного платника податку
від інших осіб, від фактичної сплати
контрагентами податку до бюджету, від
перебування постачальників за
юридичною адресою, а також від їх
господарських та виробничих
можливостей. Питання віднесення певних
сум ПДВ до податкового кредиту та
формування валових витрат з податку на
прибуток підприємств поширюється
виключно на окремо взятого платника та
не залежить від розрахунків з бюджетом
третіх осіб.

Крім того, ТзОВ «Столична торговельна
агенція», ТзОВ «КПД-Будтехніка» на
момент здійснення господарських
операцій з ПП «Нова Аркада» мало
необхідний обсяг правосуб'єктності
юридичної особи та були платниками ПДВ.
Зазначені контрагенти на момент
надання послуг будівельного
субпідряду мали відповідну ліцензію на
проведення будівельних робіт, що
беззаперечно спростовує твердження
податкового органу про відсутність у
них необхідних умов для відповідної
господарської діяльності. Реальність
господарських операцій
підтверджується наданими
Нововолинській ОДПІ під час перевірки
первинними документами: податковими
накладними, платіжними дорученнями,
договорами будівельного підряду,
договорами поставки, актами приймання
виконаних будівельних робіт, довідками
про вартість виконаних будівельних
робіт, підсумковими відомостями
ресурсів, локальними кошторисами,
договірною ціною, видатковими
накладними, рахунками-фактурами,
дорожніми листами. Як, зазначив
позивач, усі первинні документи
відповідають вимогам, встановленим
Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Додатково позивач зауважив, що
придбані у контрагентів
товарно-матеріальні цінності
доставлялись безпосередньо на об'єкти
будівництва та були оприбутковані по
бухгалтерському обліку позивача.
Нововолинською ОДПІ не зазначено, яких
саме документів складського обліку та
матеріальних звітів не було надано під
час перевірки і якими нормами чинного
законодавства передбачено
обов'язковість їх складання.

З наведених підстав позивач просив
позов задовольнити, скасувавши
податкові повідомлення-рішення від 17
грудня 2013 року №, №.

У письмовому запереченні проти позову
відповідач його вимог не визнав
(а.с.133-137, том 1). В обґрунтування
заперечення вказав, що позаплановою
виїзною перевіркою позивача
встановлено порушення з його боку
податкового законодавства при
формуванні валових витрат та
податкового кредиту за документами,
виписаними на його користь ТзОВ
«Столична торговельна агенція», ТзОВ
«КПД-Будтехніка». Аналіз отриманої у
встановленому порядку податкової
інформації дає підстави для висновку,
що задокументовані господарські
операції (поставка робіт та товарів) не
мали реального характеру, а тому не є
підставою для податкового обліку
позивача.

За матеріалами податкових органів, де
вказані контрагенти позивача
перебували на податковому обліку,
встановлено, що такі підприємства не
знаходяться за юридичною адресою, у
зв'язку із чим зустрічні звірки
провести не вдалося; у перевірені
податкові періоди поставка товарів
(робіт, послуг) до
контрагентів-покупців не підтверджена
документально. Крім того, у ході
проведених заходів встановлено, що
ОСОБА_4, який значиться директором та
засновником ТзОВ «КПД-Будтехніка» не
ставив підписи на реєстраційних,
звітних, бухгалтерських та банківських
документах. З урахуванням наведених
обставин документи, надані позивачем
для перевірки, не підтверджують
реальність вчинених господарських
операцій, та не можуть вважатися
первинними, хоч і мають усі формальні
реквізити.

Відповідач вважає правомірними
податкові повідомлення-рішення від 17
грудня 2013 року №, №, а тому в
задоволенні позову просив відмовити.

У судовому засіданні представник
позивача просить адміністративний
позов задовольнити повністю з підстав,
викладених у позовній заяві;
представник відповідача у задоволенні
позову просить відмовити, підтримуючи
письмові заперечення проти позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити з таких мотивів і підстав.

Судом встановлено, що ПП «Нова Аркада»
зареєстроване як юридична особа з 16
березня 2001 року, основним видом його
діяльності є будівництво житлових і
нежитлових будівель, про що свідчить
спеціальний витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с.125-126, том 1). Для
здійснення основного виду діяльності
позивач має ліцензію серії АВ №488503
(а.с.159-161, том 2). Позивач перебуває на
податковому обліку в Нововолинській
ОДПІ; він є платником ПДВ з 10 лютого 2007
року (а.с.10 зворот том 2).

Як вбачається з матеріалів справи, в
період з 21 по 27 листопада 2013 року
Нововолинською ОДПІ була проведена
позапланова виїзна документальна
перевірка щодо взаємовідносин та
взаєморозрахунків із ТзОВ «Столична
торговельна агенція» за другий-третій
квартали 2012 року та ТзОВ
«КПД-Будтехніка» за перший квартал 2012
року та четвертий квартал 2011 року, про
що складено акт від 04 грудня 2013 року №
840/204/2201/31216779 (а.с.10-23, том 2, далі - акт
перевірки). Актом перевірки
встановлено порушення підпункту 14.1.27
пункту 14.1 статті 14, статей 22, 23, пункту
138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 138 ПК України, в результаті чого
занижено податок на прибуток на
загальну суму 363150,00 грн., в тому числі за
четвертий квартал 2011 року на 276000,00 грн.,
за перший квартал 2012 року на 5775,00 грн.,
за другий квартал 2012 року на 39375,00 грн.,
за третій квартал 2012 року на 42000,00 грн.
Також порушено пункт 185.1 статті 185,
пункти 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України,
що призвело до заниження ПДВ на
загальну суму 383000,00 грн., у тому числі за
грудень 2011 року на 240000,0 грн., за лютий 2012
року на 5500,00 грн., за червень 2012 року на
37500,00 грн., за серпень 2012 року на 100000,00
грн.

На підставі вказаного акта перевірки
Нововолинською ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення від 17
грудня 2013 року № про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на 460725,00 грн. (в тому числі
363150,00 грн. основного платежу та 43575,00
грн. штрафних санкцій), а також №
про збільшення грошового зобов'язання
з ПДВ на 74500,00 грн. (у тому числі 383000,00
основного платежу та 191500,00 грн.
штрафних санкцій) - розрахунок на а.с.90
том 2.

Враховуючи те, що оскаржені податкові
повідомлення-рішення прийняті Луцькою
ОДПІ як суб'єктом владних повноважень,
то при вирішенні даного спору вони
перевірялись судом на відповідність
вимогам частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України).

Згідно зі статтею 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги,
заперечує висновки податкового органу
про порушення податкового
законодавства за наслідками
господарських операцій між ним та ТзОВ
«Столична торговельна агенція» та ТзОВ
«КПД-Будтехніка», що стали підставою
для прийняття податкових
повідомлень-рішень - предмета позову.
Відповідач вважає, що нарахування
грошового зобов'язання проведено
правомірно, оскільки господарські
операції позивача із вказаними
контрагентами не мали реального
характеру, а тому не можуть бути
підставою для формування податкового
кредиту і витрат у податковому обліку.

Отже, з'ясування наведених обставин має
істотне значення для правильної
юридичної оцінки дій позивача щодо
віднесення ним до складу податкового
кредиту сум ПДВ та витрат при
оподаткуванні податком на прибуток.

Як передбачено частиною першою статті
69 КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

На підставі встановлених обставин та
аналізу норм чинного законодавства суд
дійшов висновку, що відповідач не довів
правомірність прийнятих податкових
повідомлень-рішень від 17 грудня 2013 року
№, № належними та
допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено податковою перевіркою
позивача, між ПП «Нова Аркада» та ТзОВ
«Столична торговельна агенція»
укладено договори субпідряду: від 01
червня 2012 року № 01/06/12 з капітального
ремонту приміщення майстерні РЕМ ПАТ
«Волиньобленерго» на суму 225000,00 грн., в
тому числі ПДВ 37500,00 грн.; від 01 серпня
2012 року № 4 з капітального ремонту
підлоги першого поверху дитячої
поліклініки у м. Нововолинську на суму
40000,00 грн. в тому числі ПДВ 6666,67 грн.; від
01 серпня 2012 року №5 з реставрації та
ремонту пам'ятки архітектури місцевого
значення - будинку Ф.Стравінського у м.
Устилузі Володимир-Волинського району
на суму 360000,00 грн., в тому числі ПДВ 60000,00
грн.; від 01 серпня 2012 року № 6 з
капітального ремонту фасадів та
покрівлі обласної дитячо-юнацької
спортивної школи на вул. Шевченка в
м. Луцьку на суму 200000,00 грн., в тому
числі ПДВ 33333,33 грн. (а.с.49-50, 59-60, 101-106 том
1). За вказаними договорами ТзОВ
«Столична торговельна агенція»
зобов'язана виконати будівельні роботи
на користь позивача - замовника робіт.
Як було передбачено договорами,
здача-приймання виконаних робіт
оформляється актом приймання
виконаних робіт за формою КБ-2в.
Позивач за кожним об'єктом будівництва
надав наступні документи: договірну
ціну, локальний кошторис, акт виконаних
будівельних робіт, підписаний
сторонами договору, підсумкову
відомість ресурсів (а.с.42-48, 51-57, 95-100,
106-116, 118-123). Субпідрядником на користь
позивача виписано податкові накладні
від 27 червня 2012 року № 446, від 31 серпня
2012 року № 538, № 539, № 540 (а.с.41, 58, 99, 117 том
1). На підставі зазначених податкових
накладних позивач ПДВ у сумі 37500,00 грн., 6
666,67 грн., 60000,00 грн., 33333,33 грн. відніс до
податкового кредиту. За даними
бухгалтерського обліку, що
досліджувався Нововолинською ОДПІ у
ході перевірки, оплату робіт проведено
у повному обсязі (а.с.13-14, том 2).

Також між ПП «Нова Аркада» та ТзОВ
«КПД-Будтехніка» укладено договір від
01 грудня 2011 року № 1 субпідряду з
капітального ремонту школи № 10 м.
Ковеля на суму 170000,00 грн., в тому числі
ПДВ 28333,33 грн.; від 02 грудня 2011 року № 2 з
капітального ремонту школи № 11 м.
Ковеля на суму 130000,00 грн., в тому числі
ПДВ 21666,67 грн., за якими за замовленням
позивача субпідрядник ТзОВ
«КПД-Будтехніка» мав виконати вказані
будівельні роботи (а.с.61-64, том 1).
Податковою перевіркою позивача
встановлено, що відповідно до довідки
про вартість виконаних будівельних
робіт форми КБ-3 за грудень 2011 року
(а.с.72-73 том 1), актів приймання виконаних
робіт форми КБ-2в № 1, № 2 (а.с.109-114, том 2)
роботи від субпідрядника до замовника
(позивача) прийняті; оплата за роботи
проведена у повному обсязі. На підставі
виписаних ТзОВ «КПД-Будтехніка»
податкових накладних від 30 грудня 2011
року № 610 та № 611 (а.с.70-71 том 1) позивач
сформував податковий кредит (ПДВ 28333,33
грн. та ПДВ 21666,67 грн. відповідно).

Крім того, між ПП «Нова Аркада» та ТзОВ
«КПД-Будтехніка» укладено договори
поставки будівельних матеріалів від 06
грудня, 19 грудня, 27 грудня 2011 року
(а.с.87-89, 93 том 1) та від 29 лютого 2012 року.
За умовами цих договорів доставка
товару здійснюється силами та за
рахунок покупця; передача товару
проводиться відповідно до
товарно-супровідних документів та
оформляється видатковою накладною. Для
підтвердження виконання умов
договорів поставки позивач надав копії
таких документів: рахунку-фактури від 06
грудня 2011 року № 1201 на труби сталеві,
дошку обрізну, короба, цвяхи та ін. на
загальну вартість 480000,00 грн. (в тому
числі ПДВ 80000,00 грн.), видаткової і
податкової накладних від 06 грудня 2011
року № 67 (а.с.77-79 том 1); рахунку-фактури
від 19 грудня 2011 року № 1215 на мінеральну
вату, болти загальною вартістю 350000,00
грн. (в тому числі ПДВ 58333,33 грн.),
видаткової та податкової накладних від
19 грудня 2011 року № 319 (а.с.74-76 том 1);
рахунку-фактури від 27 грудня 2011 року №
1220 на мінеральну вату, антисептик
загальною вартістю 310000,00 грн. (в тому
числі ПДВ 51666,67 грн.), видаткової і
податкової накладних від 27 грудня 2011
року № 510 (а.с.80-82 том 1); рахунку-фактури
від 29 лютого 2012 року № 32 на ламінат
вартістю 33000,00 грн. (в тому числі ПДВ 5
500,00 грн.), видаткової та податкової
накладних від 29 лютого 2012 року № 472
(а.с.90-92 том 1).

ПДВ у сумі 80000,00 грн., 58333,33 грн., 51666,67 грн.,
5 500,00 грн. увійшло до складу податкового
кредиту на підставі вказаних
податкових накладних.

Розрахунки за товар позивачем
проведено повністю у безготівковій
формі, про що зазначається в акті
податкової перевірки (а.с.19-20 том 2).

Усі зазначені документи були
пред'явлені при проведенні перевірки
та жодних зауважень до них податковим
органом не висловлено.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас, статтею 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення. Отже, будь-які документи
(у тому числі договори, накладні,
рахунки тощо) мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в
разі фактичного здійснення
господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарською
операцією є дія або подія, яка
викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Таким чином,
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами податкового
законодавства.

Як передбачено підпунктом 14.1.181 пункту
14.1 статті 181 ПК України, податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Правила формування податкового
кредиту визначені ПК України. Так
відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Згідно з пунктом 198.2
статті 198 ПК України датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України
зазначено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Як передбачено підпунктом 14.1.27 пункту
14.1 статті 14 ПК України витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1.
ПК України об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу. Згідно з пунктом 138.2 статті 138
ПК України витрати, які враховуються
для визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 ПК України витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку при
визначенні оподатковуваного прибутку
не включаються до складу витрат.

Отже, ПК України пов'язує витрати для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування ПДВ із фактом
здійснення і підтвердження належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. За
відсутності факту придбання товарів чи
послуг або в разі якщо придбані товари
чи послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку
відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з ПДВ навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів. Приймати на
підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Надання податковому органу
належним чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, з метою одержання
податкової вигоди виключно для
формування податкового кредиту та
зменшення за його рахунок податкових
зобов'язань є підставою для її
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Відтак, недотримання саме таких
визначальних умов позивачем може бути
підставою для неврахування Луцькою
ОДПІ у податковому обліку податкового
кредиту та валових витрат і
донарахування грошового зобов'язання
(основного платежу та штрафних санкцій)
у зв'язку із недотриманням таким
платником податків податкового
законодавства.

З акта перевірки від 04 грудня 2013 року №
840/204/2201/31216779 слідує, що під час
перевірки податковим органом не було
встановлено факту передачі товарів
(робіт) від ТзОВ «КПД-Будтехніка» та
ТзОВ «Столична торговельна агенція» до
ПП «Нова Аркада», при цьому, незважаючи
на наявність у позивача первинних
документів, такі висновки зроблено у
зв'язку з надходженням актів
податкових органів, де вказані
контрагенти позивача перебували на
податковому обліку, зокрема, акта
Державної податкової інспекції (ДПІ) у
Печерському районі м. Києва від 27
вересня 2012 року № 3982/22-4/37568634 про
неможливість проведення зустрічної
звірки «Столична торговельна агенція»
щодо підтвердження господарських
відносин з ТзОВ «Арігама» за
квітень-липень 2012 року; акта ДПІ у
Печерському районі м. Києва від 01
листопада 2012 року № 4577/22-4/37568634 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «Столична торговельна
агенція» щодо підтвердження
господарських відносин з ТзОВ
«Інтербудлогістика» за серпень 2012
року; акта ДПІ у Шевченківському районі
м. Києва від 05 липня 2012 року № 703/22-40/37404998
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТзОВ
«КПД-Будтехніка» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами, якими сформовано
податковий кредит за період з 01 лютого
по 29 лютого 2012 року; акта ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва від 19
вересня 2012 року № 1393/22-40/37404998 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «КПД-Будтехніка» щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами, якими сформовано
податковий кредит за період з 05 серпня
2011 року по 31 грудня 2011 року та з 01
березня 2012 року по 31 серпня 2012 року
(а.с.24-69, 85-95 том 2).

Зазначеними актами перевірок
зафіксовано, що зустрічні звірки ТзОВ
«Столична торговельна агенція» та ТзОВ
«КПД-Будтехніка» провести неможливо,
оскільки підприємства за
місцезнаходженням відсутні, первинні
документи та пояснення щодо вчинення
господарських операцій, формування
показників податкової звітності цими
платникам податків не надано.

Перевіряючи правосуб'єктність ТзОВ
«Столична торговельна агенція» та ТзОВ
«КПД-Будтехніка» судом встановлено, що
перше зареєстроване як юридична особа
з 03 березня 2011 року (державна
реєстрація припинена за рішенням
засновників 26 червня 2013 року), а друге -
зареєстроване 22 грудня 2010 року
(державна реєстрація припинена з 07
травня 2013 року за рішенням
засновників), про що свідчать
спеціальні витяги з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с.131-132 том 1).
Зазначеним підприємствам Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві видано ліцензії
на вчинення господарської діяльності у
будівництві, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури (серії АД № 030456 з
терміном дії з 29 лютого 2012 року по 28
лютого 2015 року та серії АВ № 596553 з
терміном дії з 25 жовтня 2011 року по 25
жовтня 2014 року відповідно). Обидва
товариства були платниками ПДВ (ТзОВ
«Столична торговельна агенція» з 19
січня 2012 року, а ТзОВ «КПД-Будтехніка» -
з 05 серпня 2011 року), про що наявні
відомості в актах про неможливість
проведення зустрічних звірок,
перерахованих вище.

Отже, обидва контрагенти позивача на
час укладення і виконання договорів із
ПП «Нова Аркада» мали необхідний обсяг
цивільної правоздатності та
спеціальної податкової
правосуб'єктності.

Відповідач не надав суду пояснень, яке
відношення в ланцюгу поставок робіт
від ТзОВ «Столична торговельна
агенція» до позивача має ТзОВ
«Арігама» та «ТзОВ
«Інтербудлогістика» (про неможливість
проведення зустрічних звірок ТзОВ
«Столична торговельна агенція» щодо
господарських відносин з такими
підприємствами ДПІ у Печерському
районі м. Києва складено акти, які
Нововолинська ОДПІ поклала в основу
висновків про безпідставність
формування валових витрат та
податкового кредиту позивачем).

Крім того, актами ДПІ у Печерському
районі м. Києва встановлено, що ТзОВ
«Столична торговельна агенція» подало
останню податкову звітність -
декларацію з податку на прибуток
підприємств за перше півріччя 2012 року,
декларацію з ПДВ за вересень 2012 року
(відносини з позивачем були у червні,
серпні 2012 року). Розбіжностей за даними
автоматизованого співставлення
податкового кредиту та податкових
зобов'язань не виявлено (податковий
кредит за червень 2012 року 37500,00 грн., за
серпень 2012 року 100000,00 грн. - а.с.57-58, 63, 67
зворот том 2).

В актах ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва зазначено, що ТзОВ
«КПД-Будтехніка» подало останню
податкову звітність - декларацію з
податку на прибуток за півріччя 2012 року
та декларацію з ПДВ за серпень 2012 року.
Тобто, на час відносин з позивачем
(грудень 2011 року, лютий 2012 року) такий
платник податків звітувався. За даними
автоматизованого співставлення
податкового кредиту та податкових
зобов'язань позивача та
«КПД-Будтехніка» розбіжностей у
податковому обліку з ПДВ податковими
органами не встановлено (податковий
кредит позивача за грудень 2011 року
240000,00 грн. та за лютий 2012 року 5500,00 грн.
відповідає податковому зобов'язанню
постачальника ТзОВ «КПД-Будтехніка» -
а.с.29, зворот, а.с.20, зворот том 2).

Також в актах ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва вказано, що у першому
кварталі 2012 року чисельність працюючих
в ТзОВ «КПД «Будтехніка» становить 1
особа за штатом та 1 особа за
цивільно-правовою угодою. З огляду на
первинні документи позивача у першому
кварталі 2012 року (а саме у лютому 2012
року) здійснювалася лише поставка
товару - ламінату на суму 27500,00 грн. (в
ому числі ПДВ 5500,00 грн.), підрядні роботи
виконувалися у грудні 2011 року. Проте
така поставка, зважаючи на характер
господарської операції, не вимагає
значної кількості працівників, та не
вказує про неможливість здійснити таку
поставку такими трудовим ресурсами. З
наявних у справі товарно-транспортних
накладних вбачається, що перевезення
товару здійснювалося з м. Києва за
рахунок позивача.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
серед наданих відповідачем письмових
доказів відсутня інформація про
відсутність необхідної кількості
працівників, виробничих та інших
потужностей для вчинення передбачених
договорами із позивачем господарських
операцій ТзОВ «КПД-Будтехніка» у
грудні 2011 року. З огляду на наявність
ліцензії на виконання будівельних
робіт, то ці доводи податкового органу
суд вважає спростованими, адже пункт 5
Порядку ліцензування господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 05 грудня 2012 року № 1396, для видачі
ліцензії вимагає від суб'єкта
господарювання надання відомостей про
виробничо-технічну базу, склад
працівників за професійним та
кваліфікаційним рівнем, технологію
виробництва, інформаційно-правове,
нормативно-технічне забезпечення, про
наявну систему контролю якості
виконання робіт. Крім того, в пункті 2.2
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності у
будівництві, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури, затверджених
наказом Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України від 27
січня 2009 року № 47 (у редакції наказу
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України від 06 жовтня 2010
року № 392), зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 11 березня
2009 року за № 226/16242, передбачає
дотримання організаційних (наявність у
організаційній структурі підприємства
підрозділів та/або спеціалістів, які
забезпечать виконання
адміністративно-керівних,
виробничо-технічних,
планово-договірних, виробничих,
юридичних і допоміжних функцій та
функцій з контролю якості, промислової
безпеки та охорони праці, ведення та
збереження нормативної та виконавчої
документації; укомплектованість
підприємства інженерно-технічними
працівниками і робітниками необхідних
професій та кваліфікацій та ін.);
кваліфікаційних (кваліфікаційний
склад повинен відповідати
організаційній структурі підприємства
тощо); технологічних (наявність
техніки, обладнання, устаткування,
приладів та інструментів відповідно до
технологічних вимог виконання робіт
…).

Інформація про працівників ТзОВ
«Столична торговельна агенція», його
виробничі потужності в актах ДПІ у
Печерському районі м. Києва взагалі
відсутня.

У зв'язку із наведеним є безпідставними
доводи Нововолинської ОДПІ про
неможливість виконання підрядних
робіт ТзОВ «Столична торговельна
агенція» і через це - безтоварний
характер задокументованих операцій; у
червні, серпні 2012 року це підприємство
мало ліцензію на виконання будівельних
робіт, а тому доводи позивача про
фактичне виконання підрядних робіт
ТзОВ «Столична торговельна агенція»
відповідач належними доказами не
спростував.

В свою чергу, можливі порушення
контрагентами позивача правил
здійснення господарської діяльності
не можуть бути підставою для
позбавлення позивача як платника
податків права на формування
податкового кредиту з ПДВ та валових
витрат, оскільки податковим
законодавством такі обмеження не
встановлені. Платник ПДВ (покупець
товару, споживач) не має обов'язку та
повноважень здійснювати контроль за
дотриманням постачальниками товару
(надавачами послуг) вимог податкового
законодавства і в подальшому зазнавати
певних негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на податковий кредит
та валові витрати за можливі порушення
контрагентів. Відповідно, неподання
звітності, несплата ПДВ постачальником
сама по собі не є підставою для
зменшення податкового кредиту і
валових витрат позивачу, який відніс до
податкового кредиту суму ПДВ, сплачену
в ціні товару, а у періоді отримання
доходу - витрати, що підтверджені
первинними документами, наявними на
час податкової перевірки та які не
містять недоліків у їх оформленні.
Наведена правова позиція цілком
узгоджується з практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії»
(заява N 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
зазначив, що якщо національні органи
влади за відсутності будь-яких
вказівок на пряму участь фізичної або
юридичної особи у зловживанні,
пов'язаним із сплатою ПДВ, який
нараховується з операції в ланцюгу
поставок, або будь-яких вказівок на
обізнаність про таке порушення, все ж
таки застосовує заходи
відповідальності до отримувача
оподатковуваної ПДВ поставки, який
повністю виконав свої обов'язки, за дії
або бездіяльність постачальника, що
перебував поза контролем такого
отримувача та відносно якого у
останнього не було засобів відстеження
та забезпечення виконання зобов'язань,
то органи влади виходять за рамки
розумного та порушують справедливий
баланс, який має підтримуватися між
вимогами суспільних інтересів та
вимогами захисту права власності.

Суд вважає непідтвердженими належними
доказами доводи Нововолинської ОДПІ
про недостовірність первинних
документів, виписаних на користь
позивача ТзОВ «КПД-Будтехніка» та
відсутність у них ознак первинних, з
тих підстав, що підписи ОСОБА_4 -
директора ТзОВ «КПД-Будтехніка» -
виконано не ним, а іншою особою, як про
це вказано в акті ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва від 19 вересня 2012 року №
1393/22-40/37404998. На думку суду, належними
доказами для доведення таких фактів
можуть бути рішення судів у
кримінальних справах за фактом
фіктивного підприємництва, висновки
почеркознавчої експертизи, пояснення
чи показання ОСОБА_4 щодо тих
документів, які виписані по конкретних
поставках на користь позивача, а не
будь-яких інших. Проте в актах про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «КПД-Будтехніка» (від 05
липня 2012 року № 703/22-40/37404998, від 19
вересня 2012 року № 1393/22-40/37404998)
посилання на такі джерела відсутні.
Відповідач такі докази не надав.

Також Нововолинська ОДПІ висновки щодо
порушення позивачем податкового
законодавства та безпідставне
формування податкового кредиту та
витрат за документами, виписаними ТзОВ
«КПД-Будтехніка» та ТзОВ «Столична
торговельна агенція», обґрунтовує
ненаданням позивачем шляхових листів,
що підтверджують доставку
товарно-матеріальних цінностей, актів
прийому-передачі, документів
складського обліку, що підтверджують
оприбуткування товару, матеріальних
звітів, сертифікатів відповідності на
придбаний товар, їх використання в
господарській діяльності (а.с.23 том 2).

Проте ці висновки є нелогічними,
оскільки в акті перевірки позивача від
04 грудня 2013 року №840/204/2201/31216779
відповідач посилається на
товарно-транспортні накладні від 06, 19,
27 грудня 2011 року та від 29 лютого 2012 року
про перевезення товару автомобілем
ТАТА, номерний знак НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_6 (а.с.19 том 2). В
матеріалах справи наявні копії
подорожніх листів (а.с.65-69, том 1), в акті
перевірки зауваження щодо цих
документів відсутні.

Як встановлено Правилами перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затвердженими наказом
Міністерства транспорту України від 14
жовтня 1997 року № 363 (зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 20 лютого
1998 року за № 128/2568), дорожній лист -
документ установленого законодавством
зразка для визначення та обліку роботи
автомобільного транспортного засобу;
подорожній лист - первинний документ
про облік вантажних автомобільних
перевезень, що всебічно характеризує
роботу автомобіля і водія з моменту їх
виїзду з автотранспортного
підприємства і до повернення на
підприємство; товарно-транспортна
накладна - єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Зі змісту цих визначень слідує, що
зазначені документи необхідні для
підтвердження відповідності вантажів
у момент перевезення, для розрахунків
за перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи, а дорожній лист ще й
для підтвердження витрат палива
перевізником.

Посилання відповідача на те, що не
встановлено матеріально-відповідальну
особу, яка відповідала за
оприбуткування та списання
товарно-матеріальних цінностей на
складі, шляхових листів для
підтвердження транспортування товару,
документів про оприбуткування та
списання паливно-мастильних
матеріалів на автомобіль, що перевозив
товарно-матеріальні цінності, підзвіту
за придбане паливо, не заслуговують на
увагу, оскільки такі документи не
стосуються предмету доказування.

Суд зауважує, що вимоги відповідача
надати акти приймання-передачі товару
від постачальника до позивача є
безпідставними, оскільки складання
такого документу договорами поставок
передбачено не було; сторони
домовилися про передачу товару за
видатковими накладними і такі надані і
податковому органу, і суду.
Необґрунтованими є вимоги про надання
сертифікатів відповідності на товар,
оскільки це також не було передбачено
як обов'язкова умова поставки
договорами поставки та не вимагається
чинним законодавством.

Щодо тверджень відповідача про
ненадання для перевірки документів
складського обліку, матеріальних
звітів (внутрішніх документів
позивача), то суд виходить з того, що в
матеріалах справи відсутній акт
Нововолинської ОДПІ щодо відмови від
надання позивачем документів, який у
відповідності до вимог пункту 85.6
статті 85 ПК України повинен складатися
посадовими особами податкового органу.
З цього слід прийти до висновку, що усі
документи, щодо яких у встановленому
порядку було сформовано вимогу надати
для перевірки, платник податків надав.
В іншому випадку це має наслідком
складення акту відмови від надання
документів.

На підтвердження ще однієї умови, що
визначена податковим законодавством
при формуванні витрат та податкового
кредиту - використання в господарській
діяльності поставлених робіт, товарів
від ТзОВ «Столична торговельна
агенція» та ТзОВ «КПД-Будтехніка» -
позивач надав копії догорів підряду із
замовниками робіт за об'єктами
будівництва, за якими ним було укладено
договори субпідряду, а також інших
договорів підряду, де
використовувалися придбані будівельні
матеріали, актів приймання замовником
виконаних будівельних робіт (а.с.140-175
том 1, 131-158, том 2). З названих документів
слідує, що позивач мав право залучати
субпідрядників; доцільність такого
залучення позивач обґрунтовує
строками виконання робіт. Крім того,
зазначені роботи виконувались
одночасно і паралельно: частину робіт
виконував субпідрядник, а частину -
безпосередньо позивач, про що свідчить
аналіз актів приймання-передачі
виконаних робіт між замовником і
підрядником-позивачем, та позивачем і
субпідрядниками.

Про використання будівельних
матеріалів в господарській діяльності
позивачем на вимогу суду надано також
акти приймання виконаних будівельних
робіт в інші податкові періоди та щодо
інших об'єктів будівництва (а.с.176-251, том
1; а.с.1-8 том 2).

Таким чином, висновки Нововолинської
ОДПІ щодо ПП «Нова Аркада» є
упередженими, необґрунтованими, не
відповідають нормам податкового
законодавства, ґрунтуються на
припущеннях, а не на встановлених
фактах, а тому не можуть бути покладені
в основу податкових повідомлень-рішень
про донарахування позивачу грошового
зобов'язання з ПДВ та податку на
прибуток по взаємовідносинах із ТзОВ
«Столична торговельна агенція» та ТзОВ
«КПД-Будтехніка».

Суд вважає, що в даному випадку
Нововолинською ОДПІ належними та
допустимими доказами не доведено
правомірності прийнятих податкових
повідомлень-рішень від 17 грудня 2013 року
№, № відносно позивача.

Таким чином, оскільки висновки
Нововолинської ОДПІ щодо порушення
позивачем податкового законодавства в
частині формування податкового
кредиту та витрат не знайшли
підтвердження, то виходячи із
повноважень, визначених частиною
другою статті 162 КАС України, позов слід
задовольнити шляхом прийняття
постанови про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 17 грудня 2013
року №, № про донарахування
позивачу грошових зобов'язань з
податку на прибуток підприємств та ПДВ.

Оскільки позов підлягає задоволенню,
то за правилами частини першої статті 94
КАС України на користь позивача слід
присудити з Державного бюджету України
458,80 грн. судового збору, сплаченого при
поданні позовної заяви згідно з
платіжним дорученням від 30 грудня 2013
року № 1049 (а.с.2 том 1).

Керуючись статтями 2, 71, 94, частиною
третьою статті 160, статтями 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області від 17 грудня 2013 року № та
№.

Присудити з Державного бюджету України
на користь приватного підприємства
«Нова Аркада» (45400, Волинська область, м.
Нововолинськ, вул. Червоноградська, 27,
ідентифікаційний код 31216779) судовий
збір у сумі 458,80 грн. (чотириста
п'ятдесят вісім грн. 80 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 04 лютого 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ж.В.Каленюк