Справа № 2а/0470/8488/12
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 р. Справа № 2а/0470/8488/12
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі

Головуючого судді
Тулянцевої І.В.,

при секретарі
Шевцовій М.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій, скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2012 року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (далі - позивач)
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (правонаступником
якої являється - Державна податкова
інспекція у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровської
області) (далі-відповідач) в якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просило:

- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби щодо не визнання
податкової звітності ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з податку на
додану вартість за лютий 2012 року
податковою;

- скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби №10588/10/28-222 від 13.03.2012
року про невизнання податкової
звітності ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» з податку на додану вартість
за лютий 2012 року податковою
декларацією;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
прийняти податкову декларацію ТОВ
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з
податку на додану вартість за лютий 2012
року датою її фактичного отримання,
тобто 07.03.2012 року;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
відобразити показники (дані)
податкової декларації ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з податку на
додану вартість за лютий 2012 року з
додатками в електронних базах даних
податкової звітності, у тому числі в
картці особового рахунку ТОВ
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби у
десятиденний строк з дня отримання
судового рішення у даній справі, яке
набрало законної сили, подати звіт про
виконання судового рішення у даній
справі.

В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що 20.03.2012 р. позивачем
отримано рішення Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
від 13 березня 2012 року № 10588/10/28-222 про
невизнання податковою звітністю
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2012 року у зв'язку з
позбавленням ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» статусу
платника ПДВ згідно рішення про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість № 879/290 від
13.09.2011 року. Вважає, що відповідачем
безпідставно було винесено
оскаржуване рішення про відмову у
прийнятті податкової декларації з ПДВ
за лютий 2012 року, оскільки декларація
була складена з дотриманням вимог ст. 48
Податкового кодексу України та Порядку
заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого наказом ДПА
України від 25.01.2011 р. № 41, вміщувала усі
необхідні реквізити та була підписана
посадовими особами ТОВ, тобто,
відповідає вимогам законодавства щодо
податкової звітності. Крім того,
зазначає, що податковим законодавством
не передбачено такої підстави відмови
у прийнятті податкової декларації, як у
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість, у зв'язку з
чим, просить задовольнити позов в
повному обсязі.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
клопотання в якому позовні вимоги
підтримав і просив задовольнити позов
із зазначених в ньому підстав та просив
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження. У
запереченнях на позов, наданих до суду
12.11.2013р., відповідач просить відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі посилаючись на те, що згідно
облікової справи позивача, свідоцтво
платника ПДВ № 100265561 анульовано ДПІ на
підставі рішення ДПІ від 18.09.2011р. №879/290,
на даний час підприємство не
зареєстровано як платник ПДВ, а отже, на
дату подання податкової декларації з
ПДВ за лютий 2012р. позивача не було
поновлено в статусі платника ПДВ, тоді
як нормами п.49.2 ст.49 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податку зобов'язаний подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Ухвалою суду від 13.11.2013 року
відповідача - Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС замінено на
правонаступника - Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровської області.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши зміст норм
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
суд приходить до висновку, що заявлений
адміністративний позов підлягає
задоволенню в повному обсязі, виходячи
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.03.2012 р. ТОВ
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»
рекомендованою поштою направило до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (правонаступником
якої являється - Державна податкова
інспекція у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровської
області) податкову декларацію з
податку на додану вартість за лютий 2012
року (а.с. 40-45).

07.03.2012року декларація з податку на
додану вартість за лютий 2012 року ТОВ
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»
була отримана ДПІ у Жовтневому районі
м. Дніпропетровська, про що свідчить
підпис уповноваженої особи
відповідача на корінці поштового
повідомлення (а.с. 46).

20.03.2012 року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» отримало рішення
Відповідача, оформлене листом №
10588/10/28-222 від 13.03.2012 року про невизнання
податковою звітністю декларації з
податку на додану вартість за лютий 2012
року у зв'язку з позбавленням ТОВ
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»
статусу платника ПДВ згідно рішення
про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість № 879/290 від
13.09.2011 року (а.с. 23-24).

Не погодившись із рішенням відповідача
про неприйняття податкової звітності з
ПДВ за лютий 2012 року, ТОВ «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» 30.03.2012 року
подало первинну скаргу до Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області (а.с. 25-27).

05.06.2012 року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» отримала Рішення Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області № 7654/10/18-619 від 18.04.2012 року,
згідно якого первинна скарга ТОВ
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»
залишилася без задоволення, а рішення
Жовтневої ДПІ, оформлене листом
№10588/1028-222 від 13.03.2012року без змін
(а.с.28-33).

07.06.2012року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» було направлено повторну
скаргу до Державної податкової служби
України (а.с.34-37).

07.07.2012 року ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» отримало Рішення про
результати розгляду скарги Державної
податкової служби України №11732/6/18-8015
від 27.06.2012 року, згідно якого повторна
скарга ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» залишилася без задоволення,
а рішення ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, оформлене листом
№10588/10/28-222 від 13.03.2012року, без змін
(а.с.38-39).

Вважаючи прийняті відповідачем
рішення протиправними та такими, що
порушують права та свободи позивача,
ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»
звернулося до суду із вказаним позовом.

Порядок оформлення та порядок подання
податкової декларації з податку на
додану вартість регулюється
Податковим кодексом України від 02.12.2010
р. № 2755 - VI, (далі - ПК України), а також
Порядком заповнення та подання
податкової декларації з податку на
додану вартість, затвердженим наказом
Державної податкової адміністрації
України від 25.01.2011 року за № 41 (далі -
Порядок № 41).

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори у порядку і розмірах,
встановлених законом.

За приписами ст.ст. 15, 16 Податкового
кодексу України платниками податків
визнаються фізичні особи, юридичні
особи та їх відокремлені підрозділи,
які мають, одержують (передають)
об'єкти оподаткування або провадять
діяльність (операціях), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.
Платник податків зобов'язаний вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням та сплатою податків та
зборів.

Згідно п.46.1 ст. 46 Податкового кодексу
України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.8 ст.49 Податкового кодексу
України передбачено, що прийняття
податкової декларації є обов'язком
органу державної податкової служби.
Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Приписами п.49.9 ст.49 Податкового кодексу
України встановлено, що за умови
дотримання платником податків вимог
цієї статті посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання органом
Державної податкової служби. За умови
дотримання вимог, встановлених
статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова
декларація, надана платником, також
вважається прийнятою.

Пунктом 49.10 ст. 49 Податкового кодексу
України передбачено, що відмова
посадової особи органу державної
податкової служби прийняти податкову
декларації з будь-яких причин, не
визначених цією статтею, у тому числі
висування будь-яких не визначених цією
статтею передумов щодо такого
прийняття (включаючи зміну показників
такої податкової декларації, зменшення
або скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Пунктом 49.11 ст. 49 Податкового кодексу
України встановлено, що у разі подання
платником податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причини такої відмови.

Таким чином, зі змісту наведених вище
норм податкового законодавства,
стаття 48 не містить такої підстави для
відмови у невизнанні податкової
декларації податковою звітністю, а
саме: наявність прийнятого податковим
органом рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість та виключення з реєстру
платників податків.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що вищевказана відмова
у невизнанні податкової декларації
позивача з податку на додану вартість
за лютий 2012р., викладена у рішенні
№10588/10/28-222 від 13.03.2012року є протиправною
і суперечить вищенаведеним нормам
ст.ст.48,49 Податкового кодексу України.

Слід також зазначити, що з матеріалів
справи вбачається, що позивачем 17.01.2012
р. до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду було подано
позов про скасування рішення
податкового органу про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість від 18.09.2011р. № 879/290 та
поновлення позивача в реєстрі
платників ПДВ (справа №2а/0470/1402/12) (а.с.
47-51). Рішенням Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.10.2012 р. по справі № 2а/0470/1402/12,
залишеного без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2013 р.
(а.с. 130-141), було скасовано рішення ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області ДПС № 879/290
від 13.09.2011 року про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість ТОВ «БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ» і позивача поновлено у
Реєстрі платників податку на додану
вартість. Станом на день подання
податкової декларації з ПДВ за лютий
2012р. (07.03.2012 р.) тривала процедура
судового оскарження вищевказаного
рішення.

Згідно до абзацу 4 п.56.18 ст. 56
Податкового кодексу України при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що станом на день подання
податкової декларації з ПДВ за лютий 2012
р. (07.03.2012 р.) тривала процедура судового
оскарження рішення контролюючого
органу та у цей період позивач
зобов'язаний був подавати податкові
декларації з ПДВ до дня набрання
вказаним судовим рішенням законної
сили, у зв'язку з чим відмова
відповідача у невизнанні податкової
декларації з ПДВ за лютий 2012 р. як
податкової звітності позивача, є
безпідставною та необґрунтованою,
прийнятою без врахування норм абз. 4
п.56.18 ст. 56 Податкового кодексу України.

Згідно із підпунктом 49.12.2 пункту 49.12
статті 49 Податкового кодексу України у
разі отримання відмови органу
державної податкової служби у
прийнятті податкової декларації
платник податків має право оскаржити
рішення органу державної податкової
служби у порядку, передбаченому
статтею 56 цього Кодексу.

З огляду на наведене, посилання
відповідача як на підставу неприйняття
податкової декларації позивача на
відсутність останнього у реєстрі
платника ПДВ як такого, є
необґрунтованою, оскільки, у
відповідності до норм Податкового
кодексу України не існує такої
підстави для відмови у прийнятті
податкової звітності як анулювання
реєстрації платника ПДВ.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачем при прийнятті
оскаржуваного рішення не було
враховано всі обставини, що мають
значення для його прийняття.

Відповідно до ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі, що
набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

З огляду на вищевикладене, є
безпідставними посилання відповідача
на відмову у невизнанні податкової
декларації з ПДВ за лютий 2012р. у зв'язку
з тим, що відносно позивача прийнято
рішення про анулювання реєстрації
платника ПДВ.

Відповідно до пункту 49.13. статті 49
Податкового кодексу України у разі
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови органом
державної податкової служби (посадовою
особою) у прийнятті податкової
декларації, остання вважається
прийнятою у день її фактичного
отримання органом державної
податкової служби.

З огляду на викладене, суд вважає, що
необхідним заходом для належного
захисту прав платника податків є
зазначення дати, з якої податкова
декларація вважається поданою
платником до органу державної
податкової служби, і враховуючи
наявний спір, зобов'язати відповідача
прийняти таку декларацію датою її
фактичного отримання - 07.03.2012 року.

Відповідно до «Інструкції про порядок
ведення органами державної податкової
служби оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби», затвердженої
Наказом Державної податкової
адміністрації від 18.07.2005 року № 276,
облік, контроль і складання звітності
щодо платежів, що надходять до бюджету,
здійснюється органами державної
податкової служби з використанням
автоматизованої інформаційної
системи, що забезпечує єдиний
технологічний процес уведення.

З метою обліку нарахованих і сплачених
сум платежів до бюджету органами
Державної податкової служби на кожний
поточний рік відкриваються особові
рахунки за кожним платником та кожним
видом платежу, які повинні
сплачуватися такими платниками.

Дані про надходження платежів до
бюджету відображаються органом
державної податкової служби в особових
рахунках платників і в реєстрі
надходжень та повернень у день
отримання від органів Державного
казначейства України відомостей про
зарахування та повернення надміру
сплачених платежів у вигляді
електронного реєстру розрахункових
документів.

У картках особових рахунків платників
податків на дату проведення останньої
облікової операції підбиваються
підсумки за всіма графами карток
особових рахунків з початку місяця та з
початку року (крім граф, що
відображають сальдо розрахунків з
бюджетом). На кінець місяця після
проведення останньої операції
здійснюється запис указаних
підсумкових рядків до особового
рахунку.

Не менше ніж раз на квартал працівником
підрозділу адміністрування облікових
показників та звітності проводиться
вибіркова перевірка правильності
проведених операцій в особових
рахунках платників.

Податковий борг платника
податків, зборів (обов'язкових
платежів) обліковується в картках
особових рахунків, що ведуться
підрозділом адміністрування облікових
показників та звітності органу
державної податкової служби у порядку,
визначеному вищевказаною Інструкцією.

Для контролю за погашенням податкового
боргу та застосуванням передбачених
нормативно-правовими актами заходів з
його ліквідації за запитами
підрозділів органу державної
податкової служби підрозділом
адміністрування облікових показників
та звітності формуються відомості про
платників, що мають податковий борг.
Зазначені відомості формуються на дату
запиту для подальшої передачі вказаним
підрозділам в електронному вигляді.

На суми податкового боргу підрозділом
забезпечення податкових зобов'язань
органами державної податкової служби
формуються податкові вимоги за формою
та в порядку, затвердженими наказом
Міністерства фінансів України від
24.10.2012 року №1113 «Про затвердження
Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових вимог платникам податків»,
згідно абзацу «а» пункту 3.1. якого
податкові вимоги формуються
автоматично на підставі даних
облікової інформаційної системи
органів державної податкової служби.

Таким чином, наведені положення
законодавства дають підставу для
висновку про наявність у платника
податків матеріально-правового
інтересу в тому, щоб дані карток
особових рахунків та електронних баз
податкової звітності правильно
відображали фактичний стан платежів до
бюджету та задекларовані платником
податків показники.

З огляду на викладене, позовні вимоги
про зобов'язання відповідача
відобразити показники (дані)
податкової декларації Товариства з
обмеженою відповідальністю
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» з
податку на додану вартість за лютий 2012
року з додатками в електронних базах
даних податкової звітності, у тому
числі в картці особового рахунку ТОВ є
також обґрунтованими і такими що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Як вбачається із наданих відповідачем
до суду документів, останнім не надано
суду жодних доказів та не наведено
будь-яких підстав щодо законності та
правомірності невизнання податковим
органом податкової декларації
позивача з ПДВ за лютий 2012р. податковою
звітністю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадової
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті (вчинені) вони: на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно; зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що орган державної
податкової служби протиправно
відмовив позивачеві у визнанні його
податкової декларації з ПДВ за лютий
2012р. податковою звітністю, тобто не у
спосіб, що визначений нормами
Конституції та законів України, не
обґрунтовано та без врахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до статті 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Розподіл судових витрат підлягає
вирішенню відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України.

Керуючись ст.ст. 2 - 10, 11, 12, 71, 72,86, 94, 122, 160,
161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» () до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними
дій, скасування рішення відповідача
від 13.03.2012 р. № 10588/10/28-222 та зобов'язання
вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
від 13.03.2012 р. № 10588/10/28-222 про невизнання
податкової декларації з податку на
додану вартість за лютий 2012 року
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» ()
податковою звітністю.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийняти
податкову декларацію Товариства з
обмеженою відповідальністю
«БАЛТІЙСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» () з податку на додану
вартість за лютий 2012 року датою її
фактичного отримання, тобто 07.03.2012 р.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відобразити
показники (дані) податкової декларації
з податку на додану вартість з
додатками Товариства з обмеженою
відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» ()
за лютий 2012 року в електронних базах
даних податкової звітності, у тому
числі в картці особового рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ».

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області у
десятиденний строк з дня отримання
судового рішення у даній справі подати
звіт про виконання судового рішення.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «БАЛТІЙСЬКА
ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» ()
(49005, м. Дніпропетровськ, узвіз
Лоцманський, буд. 12-А) судові витрати із
сплати судового збору у розмірі 32 грн. 19
коп. (тридцять дві гривні 19 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.В.
Тулянцева