Справа № 9101/189487/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2013 р.справа № 0413/1642/2012;
(2а/0413/293/2012) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А.
Семененка Я.В.

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Добродняк І.Ю.
(доповідач)

суддів - Бишевська Н.А.,
Семененко Я. В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 21.03.2012 року

у справі № 0413/1642/2012 (2а/0413/293/2012)

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Виконавчого
комітету Жовтневої районної у місті
ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області

про перерахунок розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, сплати суми боргу,-

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до Управління праці
та соціального захисту населення
Виконавчого комітету Жовтневої
районної у місті ради м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області з позовом, в
якому просила визнати противними дії
відповідач. Зобов'язати відповідача
перерахувати та виплатити позивачу
допомогу по догляду за дитиною, ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею нею
3-річного віку відповідно до ст.ст.41-43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасом втратою працездатності та
витратами, обумовленими народженням та
похованням» за період з 01.12.2011 по
теперішній час, та зобов'язати
відповідача виплатити позивачу
щомісячну допомогу по догляду за
дитиною, ОСОБА_2, до досягнення нею
трирічного віку у розмірі не меншк
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей віці до 6 років, та в
подальшому з моменту винесення
постанови по 02.11.2014.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 21.03.2012 у задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу (а. с. 23), в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, ОСОБА_1 є особою,
яка застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, перебуває на
обліку Управління праці та соціального
захисту населення Виконавчого
комітету Жовтневої районної у місті
ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області, отримує соціальну допомогу по
догляду за дитиною - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
трирічного віку, з 15.12.2011.

Допомога щомісячно виплачувалась
згідно ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
розмірі 130,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
положень п. 23 розд. ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», якою встановлено, що допомога
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається в розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менш як 130 гривень.

Проте колегія суддів не погоджується з
судом першої інстанції.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України від 21 листопада 1992 року №
2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18 січня 2001 року №
2240-III «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III -
виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1).

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» Кабінетом Міністрів
України не визначалися.

Отже, з часу проголошення Рішення
Конституційного Суду України у справі
№ 10-рп/2008, особа, яке є застрахованою в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
має право на отримання допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у відповідності до ст.
43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Тобто вимоги позивача є
правомірними.

В той же час, право на звернення до суду
не є абсолютним і може бути обмеженим, в
тому числі і встановленням строків для
звернення до суду.

30 липня 2010 року набрали чинності зміни
до Кодексу адміністративного
судочинства України. В частину другу
статті 99 КАС України внесено зміни,
відповідно до яких для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, чинне законодавство,
встановленими строками, обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року
визначено, що держава може
встановленням відповідних
процесуальних строків, обмежувати
строк звернення до суду, що не впливає
на зміст та обсяг конституційного
права на судових захист і доступ до
правосуддя. Згідно ст. 100 КАС
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала. Позовна
заява може бути залишена без розгляду
як на стадії вирішення питання про
відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в
адміністративному позові заявлено
вимоги про перерахунок та виплату
недоплаченої суми допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку поза межами строку,
який визначено ст..99 КАС України.

Колегія суддів вважає, що будь-які
об'єктивні чи суб'єктивні обставини не
позбавляли позивача можливості
звернутися до суду, у визначені законом
строки, з відповідним позовом до
відповідача, якщо позивач вважав, що
діями чи бездіяльністю відповідача
порушуються його права та законні
інтереси. Виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років є щомісячними, тому позивач
знав розмір цих виплат і в разі не згоди
мав право звернутися до суду.

Таким чином, позивач не був позбавлений
можливості реалізувати право на
звернення до суду у визначені законом
строки.

Отже, суд апеляційної інстанції
вважає обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню позов, в частині
заявлених вимог щодо неправомірності
нарахування допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у період з 16.07.2012 до досягнення
дитиною трирічного віку.

На підставі викладеного, керуючись п. 3
ч.1 ст. 198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС України, суд
апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 21.03.2012 року по справі №
0413/1642/2012()2а/0413/293/2012- скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Виконавчого комітету Жовтневої
районної у місті ради м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області щодо
відмови ОСОБА_1 перерахувати та
виплатити державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 01.12.2011 до досягнення
дитиною трирічного віку у розмірі,
передбаченому ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Виконавчого комітету Жовтневої
районної у місті ради м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 01.12.2011 до досягнення
дитиною трирічного віку, згідно ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», з урахуванням проведених
виплат.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає (ст.ст.183-2, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко