Справа № 825/2768/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Глущенко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Приватного підприємства
«Комфортавтотранс» до Управління
Укртрансінспекції у Чернігівській
області про визнання протиправними дій
та скасування постанови, за
апеляційною скаргою Приватного
підприємства «Комфортавтотранс» на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15 серпня 2013
року,

В С Т А Н О В И В :

ПП «Комфортавтотранс» звернулося у суд
із позовом до Управління
Укртрансінспекції у Чернігівській
області, у якому просило визнати
протиправними дії працівників
відповідача по складанню акту від
22.05.2013 року №037673, визнати протиправною
та скасувати постанову від 19.06.2013 року
№008495.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15 серпня 2013
року позовні вимоги залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що дії контролюючого органу під час
перевірки ПП «Комфортавтотранс»
відповідають вимогам Закону України
«Про автомобільний транспорт» та
постанови КМ України від 08.11.2006 року
№1567 «Про затвердження Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті». Крім того,
місцевий суд дійшов висновку про
законність постанови про застосування
до позивача фінансових санкцій, з
огляду на обґрунтованість виявленого в
ході перевірки порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, що не було спростоване
позивачем.

З такими висновками суду не можна не
погодитися.

Колегією суддів установлено, що 22.05.2013
року відповідачем, згідно завдання
№002800 від 21.05.2013 року, проведено рейдову
перевірку додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, в ході якої перевірено
транспортний засіб I-VAN (автобус) н.з.
СВ3140АА, що належить ПП
«Комфортавтотранс», який здійснював
перевезення пасажирів, та виявлено, що
під час виконання перевезень пасажирів
і вантажів автомобільним транспортом
по маршруту Чернігів-Ріпки, відповідно
трафарету на передньому вітровому склі
автобусу, у водія відсутні документи на
підставі яких здійснюються
перевезення, перелік яких визначено ст.
39 Закону України «Про автомобільний
транспорт». Як зазначено в акті №037673
від 22.05.2013 року, складеному за
підсумками перевірки, водій відмовився
пред'явити для перевірки уповноваженим
особам документи, передбачені
законодавством, а саме: посвідчення
водія, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, чим порушено
вимоги ст. 40 вказаного Закону.

На підставі вказаного акту 19.06.2013 року
відповідачем винесено постанову про
застосування фінансових санкцій на
суму 1700 грн. відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60
Закону України «Про автомобільний
транспорт».

Не погоджуючись із указаним рішенням
контролюючого органу, а також діями, що
виявились у складанні згаданого акта
перевірки, позивач звернувся у суд.

На обґрунтування позовних вимог, а
також вимог апеляційної скарги,
позивач посилається на те, що водій
перевіреного транспортного засобу
відмовився надати контролюючому
органу передбачені ст. 39 Закону України
«Про автомобільний транспорт»
документи у зв'язку з відмовою
інспекторів зробити запис у Журналі
реєстрації перевірок, який ведеться в
транспортному засобі згідно наказу
Державного комітету України з питань
розвитку підприємництва від 10.08.1998 року
№ 18, зареєстрованого в Мін'юсті 01.10.1998
року за № 619/3059.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, висновкам суду першої
інстанції та доводам апелянта, колегія
суддів виходить із наступного.

Основні засади організації та
діяльності автомобільного транспорту,
визначені у Законі України «Про
автомобільний транспорт» від 05.04.2001
року № 2344-III.

Відповідно до статті 6 вказаного Закону
державний контроль автомобільних
перевізників на території України
здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових
перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом здійснюються шляхом
зупинки транспортного засобу або без
такої зупинки посадовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, та його територіальних
органів, які мають право зупиняти
транспортний засіб у форменому одязі
за допомогою сигнального диска (жезла)
відповідно до порядку, затвердженого
Кабінетом Міністрів України. У разі
проведення позапланових і рейдових
перевірок автомобільний перевізник, що
буде перевірятися, про час проведення
перевірки не інформується.

Відповідно до пунктів 14-16 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 року №1567
рейдова перевірка транспортних
засобів проводиться на окремо
визначених ділянках дороги, маршрутах,
автовокзалах, автостанціях, автобусних
зупинках, місцях посадки та висадки
пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобів, місцях
вантаження та розвантаження вантажних
автомобілів, контрольно-вагових
комплексах, під час виїзду з
підприємств та місць стоянки, у пунктах
пропуску через державний кордон за
погодженням з начальником органу
охорони державного кордону.

Під час проведення рейдової перевірки
перевіряється, зокрема, наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом.

Рейдова перевірка проводиться групою
посадових осіб у кількості не менш як
дві особи відповідно до завдання на
перевірку.

Статтею 34 Закону України «Про
автомобільний транспорт» передбачено,
що автомобільний перевізник повинен,
зокрема, забезпечувати водіїв
відповідною документацією на
перевезення пасажирів.

Згідно статті 39 цього Закону
автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти
особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті
та у сфері безпеки дорожнього руху,
документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.
Так, для водія, який здійснює
перевезення пасажирів автобусами
обов'язковими є посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на автобус, список пасажирів,
яких перевозять, завірений підписом
перевізника та печаткою, інші
документи, передбачені законодавством
України.

Враховуючи приведені норми,
посвідчення водія відповідної
категорії та реєстраційні документи на
транспортний засіб є обов'язковими
документами, які водій повинен мати і
зобов'язаний пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху.

Колегія суддів зауважує, що приписи
пункту 9 Порядку ведення Журналу
реєстрації перевірок, затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань розвитку підприємництва від
10.08.1998 року № 18, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 01.10.1998
року за № 619/3059, встановлюють підставу
для недопущення до проведення
перевірки особи, що здійснює таку,
однак не являються підставою для
невиконання суб'єктом, що
перевіряється - водієм, обов'язку
дотримуватись вимог ст. 39 Закону
України «Про автомобільний транспорт».

До того ж, згідно п. 1 даного Наказу
впровадження Журналу здійснюється
суб'єктами підприємницької діяльності
на добровільних засадах на підставі
статті 7 Указу Президента України від
23.07.1998 № 817/98 «Про деякі заходи з
дерегулювання підприємницької
діяльності». А у Законі України «Про
автомобільний транспорт» чи Постанові
КМ України від 08.11.2006 року № 1567 «Про
затвердження Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті» із змінами і доповненнями,
на підставі яких проводяться перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом,
жодної норми, яка б зобов'язувала
посадових осіб органу контролю
здійснювати будь-які записи до даного
Журналу немає.

Матеріали справи не свідчать про те, що
контролюючого суб'єкта не було
допущено до проведення спірної
перевірки, підтвердженням чого міг би
бути відповідний акт про недопущення.
Натомість, як убачається із акту №037673
від 22.05.2013 року, перевірка була
проведена. Зазначена обставина
підтверджується, зокрема, тим, що
інспекцією встановлено особу водія та
отримано від нього подорожній лист.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції в тому, що зафіксовані в акті
перевірки порушення у сфері
автомобільного законодавства
позивачем жодними доказами не
спростовані.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що постанова Управління
Укртрансінспекції у Чернігівській
області від 19.06.2013 року прийнята на
підставі норм чинного законодавства, а
дії державних інспекторів щодо
складання акту від 22.05.2013 року №037673 за
наслідками рейдової перевірки є
правомірними.

Отже, доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
не ґрунтуються на положеннях чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скарг Приватного
підприємства «Комфортавтотранс»
залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М