Справа № 808/604/14
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року (11 год. 30 хв.)Справа №
808/604/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Лазаренко М.С.,

при секретарі судового засідання
Ємельяновій А.С.,

розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит» в особі філії
«Запорізьке регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит»

до: відділу державної виконавчої
служби Запорізького районного
управління юстиції Запорізької
області

про: визнання противоправної і
скасування постанови від 27.11.2013 ВП
№40932580 та зобов'язання вчинити певні
дії,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит» в особі філії
«Запорізьке регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит» (далі -
«Запорізьке РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» або позивач) до відділу
державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області (далі -
ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької
області або відповідач), в якій позивач
просить:

- визнати протиправною (незаконною) і
скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області
Ігнатченко М.В. від 27.11.2013 ВП № 40932580;

- зобов'язати ВДВС Запорізького РУЮ
Запорізької області відкрити
виконавче провадження по виконавчому
напису № 380 від 22 січня 2009 року,
виданому приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу, ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на земельну ділянку площею
0,2500 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит».

Подаючи позовну заяву, позивач вказує,
що 22.01.2009 приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу, ОСОБА_2 видано виконавчий напис
№ 380 від 22.01.2009 до ОСОБА_3, яким
задоволено вимоги ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» по зверненню стягнення на
земельну ділянку площею 0,2500 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

25.11.2013 стягувач звернувся до ВДВС
Запорізького РУЮ з заявою про
відкриття виконавчого провадження на
підставі вищевказаного виконавчого
документа. 13.01.2014 стягувачем була
отримана постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
27.11.2013 винесена державним виконавцем
Ігнатченко М.В. у зв'язку з тим, що
виконавчий документ (виконавчий напис)
не відповідає вимогам пункту 5 частини
першої статті 18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме: у
виконавчому документі не зазначена
дата набрання ним законної сили (пункт 6
частини першої статті 26 Закону України
«Про виконавче провадження»).

Позивач зазначає, що на час видачі
виконавчого напису законодавством не
передбачалось зазначення дати
набрання ним юридичної сили.
Вищезазначена стаття Закону України
«Про виконавче провадження» була
доповнена лише 04.11.2010 року, де
зазначалось, що виконавчий напис
повинен містити дату набрання
юридичної сили.

Враховуючи викладене вважає, що на
момент видачі виконавчого напису,
виконавчий документ повністю
відповідав вимогам статті 89 Закону
України «Про нотаріат», а тому прийнята
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області
Ігнатченко М.В. від 27.11.2013 ВП № 40932580 є
протиправною, підлягає скасуванню, а
виконавче провадження по виконавчому
напису № 380 від 22 січня 2009 року,
виданому приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу, ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на земельну ділянку площею
0,2500 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» - підлягає відкриттю.

У судове засідання представник
позивача не прибув, надав через
канцелярію до суду клопотання про
розгляд справи у порядку письмового
провадження та про підтримання
позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час ті
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, заяв та клопотань про
розгляд справи без його участі до суду
не надходило.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи зазначеної вище
норми, відсутності потреби
заслуховування свідків або експертів,
наявність достатніх матеріалів та
відсутність перешкод для розгляду
справи по суті на підставі наявних у
справі доказів, суд вирішив розглянути
справу у порядку письмового
провадження.

З урахуванням приписів статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши її обставини та перевіривши
їх наданими доказами, судом
встановлено наступне.

22.01.2009 приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу, ОСОБА_2 видано виконавчий напис
№ 380 від 22.01.2009 до ОСОБА_3, яким
задоволено вимоги Відкритого
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» по зверненню
стягнення на земельну ділянку площею
0,2500 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Судом встановлено і матеріалами справи
підтверджується, що Публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» є правонаступником
Відкритого акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» відповідно
до статуту Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,
затвердженого протоколом №4 Загальних
зборів акціонерів від 02.09.2009 .

25.11.2013 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
звернувся до ВДВС Запорізького РУЮ з
заявою про відкриття виконавчого
провадження на підставі виконавчого
напису № 380 від 22.01.2009, виданого
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу, ОСОБА_2

27.11.2013 державним виконавцем Ігнатченко
М.В., керуючись пунктом 6 частини першої
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження» була винесена постанова
про відмову у відкритті виконавчого
провадження по примусовому виконанню
виконавчого напису нотаріуса №1888 від
17.08.2012 про звернення стягнення на
земельну ділянку площею 0,2500 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в
рахунок погашення кредитної
заборгованості позичальника ОСОБА_3 на
користь ВАТ «Фінанси та Кредит».

Як вбачається з постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
27.11.2013, державним виконавцем
встановлено, що виконавчий напис
оформлений в порушення вимог статті 18
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме: у виконавчому
документі не зазначена дата набрання
ним законної сили. Зазначене рішення
суд вважає безпідставним та
необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно із вимогами статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Частина перша статті 25 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачає обов'язок державного
виконавця прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання і цей документ
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, та пред'явлений до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до вимог частини першої
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі: 1) пропуску
встановленого строку пред'явлення
документів до виконання; 2) неподання
виконавчого документа, зазначеного у
статті 17 цього Закону, та неподання
заяви про відкриття виконавчого
провадження у випадках, передбачених
цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі
якого видано виконавчий документ, не
набрало законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Відповідно до вимог пункту 4 частини
другої статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Такими виконавчими документами, серед
іншого, можуть бути виконавчі написи
нотаріусів.

Відповідно до вимог статті 87 Закону
України «Про нотаріат», для стягнення
грошових сум або витребування від
боржника майна нотаріуси вчиняють
виконавчі написи на документах, що
встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення
заборгованості здійснюється у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до редакції Закону України
«Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII (у
редакції Закону, яка діяла на час
вчинення спірного виконавчого напису),
статтею 89 передбачено, що у виконавчому
написі повинно зазначатися:

1) дата (рік, місяць, число) його
вчинення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові нотаріуса, який вчинив
виконавчий напис;

2) найменування та адреса стягувача;

3) найменування, адреса, дата і місце
народження боржника, місце роботи (для
громадян), номери рахунків в установах
банків (для юридичних осіб);

4) строк, за який провадиться стягнення;

5) суми, що підлягають стягненню, або
предмети, які підлягають витребуванню,
в тому числі пеня, проценти, якщо такі
належать до стягнення;

6) розмір плати, сума державного мита,
сплачуваного стягувачем, або мита, яке
підлягає стягненню з боржника;

7) номер, за яким виконавчий напис
зареєстровано.

Виконавчий напис скріплюється
підписом і печаткою нотаріуса.

Аналіз вищезазначеної норми дозволяє
зробити висновок, що у редакції Закону,
яка діяла на час вчинення спірного
виконавчого напису не було передбачено
такого реквізиту як дати набрання
юридичної сили виконавчим написом.
Законодавчі зміни щодо вимог до
виконавчого напису в частині
обов'язкового зазначення дати набрання
юридичної сили було внесено шляхом
доповнення частини першої статті 89
абзацом дев'ятим (згідно із Законом
України №2677-VI від 04.11.2010, який набрав
чинності з 09.03.2011)

Крім цього суд враховує, що оскільки
виходячи із положень статті 52 Закону
України «Про нотаріат» запис у реєстрі
є доказом вчинення нотаріальної дії,
датою набрання чинності виконавчим
написом нотаріуса слід вважати дату
його реєстрації в реєстрі для
реєстрації нотаріальних дій. Таким
чином, виконавчий напис № 380, що
вчинений приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_2, набрав чинності 22.01.2009 з
дати його реєстрації у Реєстрі.

Відповідно до статті 58 Конституції
України, Закони та інші нормативно -
правові акти не мають зворотної дії в
часі. Тому на момент видачі виконавчого
напису, виконавчий документ повністю
відповідав вимогам статті 89 Закону
України «Про нотаріат».

Згідно із вимогами статті 6 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. При цьому, ні Законом
України «Про виконавче провадження»,
ні іншими нормами чинного
законодавства не надано повноважень
державному виконавцю оцінювати
правомірність чи законність
прийнятого та виданого виконавчого
документа та надавати правову оцінку
підстав його прийняття.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що у цій частині відповідачем
не доведено правомірність своїх дій, а
відтак постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області
Ігнатченко М.В. від 27.11.2013 ВП № 40932580 є
протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача зобов'язати ВДВС
Запорізького РУЮ Запорізької області
відкрити виконавче провадження по
виконавчому напису № 380 від 22 січня 2009
року, виданому приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу, ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на земельну ділянку площею
0,2500 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит», суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Пунктом 4 частини другої статті 17
вказаного Закону встановлено, що
виконавчі написи нотаріусів
підлягають виконанню державною
виконавчою службою.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов
від суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Відповідно до статті 25 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Отже, повноваженнями щодо відкриття
виконавчого провадження наділені
державні виконавці, а не суд.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку, що в цій частині позовних
вимог слід відмовити.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку (частина третя статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Частиною першою статті 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що відповідачем не доведена
правомірність винесення головним
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області
Ігнатченко М.В. постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
27.11.2013 ВП № 40932580, у зв'язку із чим позов
підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 8-14, 71, 86, 159, 160-163, 167
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області
Ігнатченко М.В. від 27.11.2013 ВП № 40932580.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит» в особі філії
«Запорізьке регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит» (ЄДРПОУ 313731)
судовий збір в розмірі 36 (тридцять
шість) грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.С.
Лазаренко