Справа № 9101/85071/2011
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2012-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"04" грудня 2012 р.справа № 2а-0870/104/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Пасічник Т.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1

ОСОБА_2 дов від 04.01.2012

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційні скарги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 та Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Запорізької області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 травня 2011
року

у справі № 2а-0870/104/11

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Мелітопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Запорізької області

про визнання неправомірним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

встановила:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Мелітопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Запорізької
області, в якому просив визнати
неправомірним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № /0 від 23.12.10
про визначення суми податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість в загальному розмірі
9478,50 грн., в т.ч. 6319,00 грн. - основний
платіж, 3159,50 грн. - штрафні (фінансові)
санкції.

Позовні вимоги обґрунтовані
помилковістю висновків податкового
органу про порушення позивачем Закону
України «Про податок на додану
вартість», а також положень Цивільного
кодексу України в частині недодержання
в момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними,
по правочинах, здійснених позивачем з
контрагентами ДП «Сільськогоподарське
господарство «Миколаївське», ТОВ
«Полірем-Агро». Висновки податкового
органу ґрунтуються на припущеннях, а не
на фактах.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 25.05.2010
адміністративний позов задоволено
частково. Скасовано податкове
повідомлення-рішення № /0 від 23.12.10
в частині визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у загальному розмірі 1791,00 грн.,
у тому числі за основним платежем - 1194,00
грн., штрафними (фінансовими) санкціями
- 597,00 грн. В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
відповідачем не доведено порушення
позивачем пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» при
відображенні в податковому обліку
господарських операцій з ДП
«Сільськогоподарське господарство
«Миколаївське». Як зазначено судом
першої інстанції, факт не отримання
товару ДП «Сільськогосподарське
підприємство «Миколаївське»
відповідачем не доведено, натомість,
судом встановлено, що відвантаження
товару ДП «Сільськогосподарське
підприємство «Миколаївське» відбулось
у червні 2009 року та, відповідно, у
травні 2010 року, у зв'язку з чим
позивачем обґрунтовано відображено
податкове зобов'язання по даним
операціям у податковій декларації з
податку на додану вартість за червень
2009 року та, відповідно, за травень 2010
року. Позивач не може нести
відповідальність за неналежне
оформлення ДП «Сільськогосподарське
підприємство «Миколаївське» платіжних
доручень.

Стосовно правовідносин позивача з ТОВ
«Полірем-Агро» суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не надано
до суду товарно-транспортних накладних
у підтвердження перевезення товару,
придбаного у ТОВ «Полирем-Агро», як до
позивача від ТОВ «Полирем-Агро», так і
від позивача до інших суб'єктів
господарювання, яким було реалізовано
позивачем даний товар. Позивачем не
доведено, що саме товар, придбаний у ТОВ
«Полирем-Агро», в подальшому проданий
іншим суб'єктам господарювання.

З урахуванням зазначеного, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
позивачем на порушення пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» зайво віднесено до
складу дозволеного податкового
кредиту в податкових деклараціях за
березень, квітень 2008 року ПДВ у сумі
5125,00 грн. Отже, податкове зобов'язання,
визначене відповідачем позивачу, є
обґрунтованим у сумі 7687,50 грн., у тому
числі, за основним платежем - 5125,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
2562,50 грн.

Не погодившись із постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу (т.2 а.с.
211), в якій, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, просить
скасувати постанову суду в частині
відмови в задоволенні позову, прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу (т.2
а.с. 192), в якій просить скасувати
постанову суду в частині задоволених
позовних вимог та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі.

Позивач, його представник в судовому
засіданні підтримали доводи, викладені
в своїй апеляційній скарзі. Проти
задоволення апеляційної скарги
відповідача заперечують.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання відповідач
повідомлений судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
відповідача не підлягає задоволенню,
апеляційна скарга позивача - підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідачем
Мелітопольською ОДПІ Запорізької
області проведено документальну
планову виїзну перевірку дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 за період з 08.11.2007 по 30.09.2010,
за результатами якої складений акт
перевірки №1415/172/НОМЕР_1 від 03.12.2010.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.2.4
п.7.2, пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в періоді, що
перевірявся, на загальну суму 6319,00 грн.,
в т.ч. за березень 2008 року у сумі 1854,00
грн., за квітень 2008 року у сумі 3271,00 грн.,
за травень 2010 року у сумі 333,00 грн., за
вересень 2010 року у сумі 861,00 грн.

До такого висновку податковий орган
дійшов з огляду на наступні обставини.

Перевіркою повноти визначення
податкових зобов'язань за період з
13.11.2007 по 30.09.2010 відповідачем
встановлено їх заниження у сумі 1194,00
грн., яке полягає в тому, що на
розрахунковий рахунок позивача
надійшли грошові кошти за поставлений
позивачем товар, які не включені до
складу податкових зобов'язань на
загальну суму 7165,26 грн., в т.ч. ПДВ - 1194,21
грн., від ДП СГП «Миколаївське»: за
платіжним дорученням № 84 від 07.05.2010 на
загальну суму 2000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 333,33
грн., за платіжним дорученням № 360 від
29.09.2010 на загальну суму 5165,26 грн., в т.ч.
ПДВ - 860,88 грн.

Перевіркою повноти визначення
податкового кредиту встановлено його
завищення на суму 5125,00 грн. внаслідок
включення до складу податкового
кредиту суми податку на додану
вартість згідно податкових накладних
ТОВ «Полірем-Агро» № 19.03-9 від 19.03.2008 на
загальну суму 11123,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1853,83
грн., № 3.04-3 від 03.04.2008 на загальну суму
7314,29 грн., в т.ч. ПДВ - 1219,05 грн., № 8.04-3 від
08.04.2008 на загальну суму 12311,71 грн., в т.ч.
ПДВ - 2051,95 грн.

Як зазначено в акті перевірки, вироком
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 02.07.2008 у
кримінальний справі №1-560-08, який набрав
законної сили 29.08.2008, директора ТОВ
«Полірем-Агро» ОСОБА_2 визнано винним
за скоєння злочинів, передбачених
ст.ст. 212 ч.3, 358 ч.3 КК України.

Судом в кримінальній справі
встановлено, що в результаті злочинних
дій ОСОБА_2 до бюджету держави фактично
не надійшло грошових коштів у вигляді
податку на додану вартість на суму
806909,00 грн. 00 коп. В період
березень-вересень 2007 року ОСОБА_2, з
метою приховування своїх протиправних
дій з ухилення від сплати податків до
державного бюджету в період їх скоєння,
навмисно використовував складені не
встановленою слідством особою
завідомо неправдиві згідно висновку
експерта від 25.04.2008 офіційні документи
від імені ТОВ «Птолеуст» м.Київ, яке має
ознаки фіктивності первинні
бухгалтерські та податкові документи,
які доказують про фіктивне придбання
товарно-матеріальних цінностей, шляхом
віднесення їх по бухгалтерському та
податковому обліку ТОВ «Полирем-Агро».

Посилаючись на вказаний вирок, а також
те, що взаємовідносини позивача з
підприємством здійснювались без
укладення договору, документи, що
підтверджують транспортування
(перевезення) товарів до перевірки не
надані, податковим органом зроблений
висновок про відсутність доказів
фактичного отримання, та, як наслідок,
відвантаження товарів та отримання
послуг позивачем. Позивач діяв без
належної обачності і йому мало бути
відомі фактичний та
адміністративно-майновий стан ТОВ
«Полирем-Агро», умови ведення ним
господарської діяльності та порушення,
які ним допускались. Діяльність ФОП
ОСОБА_1 була спрямована на здійснення
операцій, пов'язаних з отриманням
податкової вигоди переважно з
контрагентом-посередником, який не
виконував своїх податкових
зобов'язань. Включені до складу
податкового кредиту суми податку на
додану вартість по операціям з ТОВ
«Полірем-Агро» створені з метою
формування податкового кредиту та
зменшення податку на додану вартість,
належного до сплати в бюджет за
березень-квітень 2008 року, тобто з метою
неправомірного заниження податку на
додану вартість, належного до сплати,
враховуючи, що зазначені кошти не
сплачені жодним контрагентом до
бюджету, тобто відсутнє фактичне
надходження податку на додану вартість
до бюджету. Несплачений ФОП ОСОБА_1
податок на додану вартість внаслідок
невірного формування податкового
кредиту є дохідною частиною державного
бюджету, власністю держави.

На підставі вказаного акту перевірки
№1415/172/НОМЕР_1 від 03.12.2010 відповідачем
23.12.2010 прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0, яким
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в
загальному розмірі 9478,50 грн., у тому
числі за основним платежем - 6319,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
3159,50 грн.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
вважає означені вище висновки
відповідача помилковими.

Стосовно операцій з СП ДП
«Миколаївське» колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про відсутність в діях позивача
порушень пп. 7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
№168/97-ВР від 03.04.97.

Відповідно до вказаної норми датою
виникнення податкових зобов'язань з
продажу товарів (робіт, послуг)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше:

або дата зарахування коштів від
покупця (замовника) на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів (робіт, послуг), що підлягають
продажу, а у разі продажу товарів
(робіт, послуг) за готівкові грошові
кошти - дата їх оприбуткування в касі
платника податку, а при відсутності
такої - дата інкасації готівкових
коштів у банківській установі, що
обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для
робіт (послуг) - дата оформлення
документа, що засвідчує факт виконання
робіт (послуг) платником податку.

Суть виявленого відповідачем
порушення полягає в тому, що грошові
кошти, які надійшли від СП ДП
«Миколаївське» згідно платіжних
доручень №84 від 07.05.2010 (сума ПДВ - 333,33
грн.), №360 від 29.09.2010 (сума ПДВ - 860,88 грн.)
на розрахунковий рахунок позивача
(передплата за товар) не включені
позивачем до складу податкових
зобов'язань в сумі 1194,00 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем здійснювалась
поставка товару на адресу ДП
«Агроспецсервіс», в подальшому ДП СГП
«Миколаївське» - правонаступник філії
№24 «Миколаївське відділення
агропромислового виробництва»
Державного підприємства
«Агроспецсервіс» згідно наказу
Міністерства аграрної політики
України від 11.12.2009 №889,:

за накладною №135 від 25.06.2009 (рахунок №119
від 15.04.2009, податкова накладна №76 від
25.06.2009) товар на суму 9775,00 грн., у тому
числі ПДВ - 1629,16 грн.;

за накладною №265 від 07.05.2010 (рахунок №359
від 07.05.2010, податкова накладна №86 від
07.05.2010) товар на суму 720,00 грн., у тому
числі ПДВ - 120,00 грн.;

за накладною №266 від 11.05.2010 (рахунок №360
від 11.05.2010, податкова накладна №87 від
11.05.2010) товар на суму 720,00 грн., у тому
числі ПДВ - 120,00 грн.;

за накладною №267 від 19.05.2010 (рахунок №365
від 18.05.2010, податкова накладна №88 від
18.05.2010) товар на суму 340,00 грн., у тому
числі ПДВ - 56,67 грн.;

за накладною №303 від 05.07.2010 (рахунок №412
від 05.07.2010, податкова накладна №124 від
05.07.2010) товар на суму 4810,00 грн., у тому
числі ПДВ - 801,67 грн.

Факт поставки товару ДП
«Сільськогосподарське підприємство
«Миколаївське» не заперечується, за
отриманий товар покупцем здійснена
оплата, що підтверджено відповідними
платіжними документами.

Суми податку на додану вартість в
складі ціни поставленого товару
відображені позивачем в податковий
деклараціях, зокрема, за червень 2009
року ПДВ - 1629,17 грн.; за травень 2010 року
ПДВ - 296,67 грн., за липень 2010 року ПДВ -
968,34 грн.

Згідно виписки по особовому рахунку
НОМЕР_2, який належить ФОП ОСОБА_1, за
період з 03.05.2010 по 31.05.2010, виданої ДОФ АКБ
«Укрсоцбанк» 11.05.2010 ДП
«Сільськогосподарське підприємство
«Миколаївське» перерахувало 1500,00 грн. з
призначенням платежу: «передоплата за
запчастини, зг. рах. №б/н від 11.05.2010, у
т.ч. - 250,00 грн.».

Згідно виписки по особовому рахунку
НОМЕР_2, який належить ФОП ОСОБА_1, за
період з 01.09.2010 по 30.09.2010, виданої ДОФ АКБ
«Укрсоцбанк», 29.09.2010 ДП
«Сільськогосподарське підприємство
«Миколаївське» перерахувало 5165,26 грн. з
призначенням платежу: «передоплата за
запчастини, зг. рах. №119 від 15.04.2009, у т.ч.
ПДВ - 860,88 грн.

Разом з тим, за поясненнями покупця ДП
«Сільськогосподарське підприємство
«Миколаївське» (листи 11.05.2010 №69, від
07.12.2010 №207).

07.05.2010 платіжним дорученням №84
позивачеві перераховані кошти в сумі
2000,00 грн., з яких 720,00 грн. - плата згідно
рахунку №359 від 7.05.2010, 1280 грн. -
погашення боргу (рахунок №119 від 15.04.2009).

11.05.2010 платіжним дорученням №90
позивачеві перераховано 1500,00 грн., з них
- 720 грн. плата згідно рахунку №360 від
11.05.2010, 780 грн. - погашення боргу (рахунок
№119 від 15.04.2009).

13.07.2010 платіжним дорученням №202
перераховано 1000,00 грн. - часткова оплата
кредиторської заборгованості по
рахунку №119 від 15.04.2009.

29.09.2010 платіжним дорученням №360
перерахований залишок кредиторської
заборгованості в сумі 5165,26 грн. згідно
рахунку №119 від 15.04.2009.

Виходячи з наведених доказів в їх
сукупності, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що відображення операцій з поставки
товару на адресу ДП
«Сільськогосподарське підприємство
«Миколаївське» здійснено позивачем по
факту відвантаження товару у червні 2009
року та, відповідно, у травні 2010 року, у
зв'язку з чим позивачем обґрунтовано
відображено податкове зобов'язання по
даним операціям у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за червень 2009 року та травень
2010 року.

Отримання позивачем згідно платіжних
доручень №84 від 07.05.2010, №360 від 29.09.2010
(сума ПДВ - 860,88 грн.) грошових коштів не
може вважатися першою подією в
розумінні пп. 7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
внаслідок чого в діях позивача
відсутні порушення цієї норми,
заниження податкового зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 1194,00
грн.

Щодо операцій з ТОВ «Полирем- Агро»
судом встановлено, що позивачем
отриманий товар від ТОВ «Полирем-Агро»
на загальну суму 30749,00 грн., у тому числі
ПДВ - 5124,83 грн.

Факт поставки підтверджений накладною
№19.03-9 від 19.03.2008, податковою накладною
№19.03-9 від 19.03.2008, накладною №8.04-3 від
08.04.2008, податковою накладною №8.04-3 від
08.04.2008, накладною №3.04-3 від 03.04.2008,
податковою накладною №3.04-3 від 03.04.2008.

За отриманий товар позивачем здійснені
розрахунки в повному обсязі шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок постачальника ТОВ
«Полирем-Агро» платіжними дорученнями
№3 від 08.04.2008, №6 від 19.03.2008.

Також позивачем надано до суду договір
№01-08-ПТ на поставку товару від 03.03.2008,
укладений між ТОВ «Полирем-Агро»
(продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець).
Згідно з п.1.1 договору продавець
протягом дії даного договору здійснює
поставку запасних частин за заявою
покупця, покупець зобов'язується
прийняти та оплатити товар, асортимент,
кількість, ціна якого визначені
заявками, що надаються покупцем за
необхідності.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 цього
Закону датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Згідно пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 цього ж Закону
право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (абзац 1
підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 цього ж
Закону).

Відповідно до п.2 Порядку заповнення
податкової накладної податкову
накладну складає особа, яка
зареєстрована як платник податку в
податковому органі і якій присвоєно
індивідуальний податковий номер
платника податку на додану вартість.
Згідно абз.1 п.5 Порядку податкова
накладна вважається недійсною у
випадку її заповнення іншою особою, ніж
вказано у п.2 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент укладення та реалізації
договору поставки контрагент позивача
ТОВ «Полирем-Агро» мало зареєстровані
у встановленому порядку установчі
документи та цивільну дієздатність
згідно з чинним законодавством, було
зареєстровано як платник податку на
додану вартість.

Факт поставки товару підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, наведеними вище, з огляду
на зміст яких вбачається, що вони в
повній мірі відповідають вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», які ставляться до первинних
документів, є такими, що підтверджують
здійснення відповідної господарської
операції.

Законодавчо встановлені вимоги,
необхідні для чинності правочину (ст.203
ЦК України), позивачем та ТОВ
«Полирем-Агро» дотримані. Також
господарські зобов'язання з поставки
товару не містять ознак фіктивності
(вчинених без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювалися
відповідними правочинами).

Дії позивача та його контрагента ТОВ
«Полирем-Агро», вчинені у зв'язку з
поставкою товару, направленні саме на
створення наслідків, які обумовлені
правовою природою договорів такого
виду.

Використання придбаного товару у
власність господарській діяльності
позивача підтверджено наданими ним
документами: накладними, податковими
накладними, рахунками, довіреностями
на отримання товару (робіт) від ФОП
ОСОБА_1 іншими контрагентами.

Належні докази, які б свідчили про
порушення з боку контрагента позивача -
ТОВ «Полирем-Агро», які б позбавляли
позивача права на віднесення
відповідних сум до податкового кредиту
відповідачем не подані, в матеріалах
справи такі докази відсутні.

Відповідачем доказів анулювання
свідоцтва про реєстрацію контрагента
позивача в якості платника податку на
додану вартість, виключення його з
реєстру платників податку на додану
вартість не надано, податкові накладні,
на підставі яких позивачем суми
податку на додану вартість включені до
складу податкового кредиту, складені
ТОВ «Полирем-Агро» у відповідності до
вимог Закону України «Про податок на
додану вартість».

Суд першої інстанції правильно
встановив, що оскільки спірним
періодом є березень, квітень 2008 року, а
у вироку Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 02.07.2008 у кримінальний
справі №1-560-08 висвітлений період
березень-вересень 2007 року, вказаний
вирок не підтверджує протиправність
дій ТОВ «Полирем-Агро» у спірних
правовідносинах.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з судом першої інстанції,
що ненадання позивачем
товарно-транспортних накладних, інших
доказів на підтвердження перевезення
(переміщення) товару, придбаного у ТОВ
«Полирем-Агро», позбавляє можливості
встановити, що саме товар, придбаний у
ТОВ «Полирем-Агро», в подальшому був
проданий іншим суб'єктам
господарювання, внаслідок чого,
позивачем на порушення пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України «Про податок' на
додану вартість» завищено податковий
кредит на суму 5125,00 грн. у березні та
квітні 2008 року.

Посилання на відсутність у позивача
товарно-транспортних накладних та
інших документів на підтвердження
перевезення товару не може бути
прийнято до уваги з огляду на умови
укладеного позивачем з ТОВ
«Полирем-Агро» договору №01-08-ПТ на
поставку товару від 03.03.2008, зокрема,
щодо обов'язку ТОВ «Полирем-Агро»
поставки товару без будь-яких
зобов'язань щодо перевезення вказаного
товару.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до розділу 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні затверджених
наказом Міністерства транспорту
України №363 від 14.10.1997,
товарно-транспортна документація -
комплект юридичних документів, на
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу,
а товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 Правил
основними документами на перевезення
вантажів є товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобіля. Дорожній лист вантажного
автомобіля є документом, без якого
перевезення вантажів не допускається.
Оформлення перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Після прийняття вантажу
згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Разом з тим, вказаними нормативним
актом не встановлюються правила
податкового обліку учасників
перевезення, а лише встановлюються
права, обов'язки та відповідальність
власників автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи,
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна
та подорожній лист, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

З огляду на викладене, вбачається, що
позивачем виконані всі умови для
віднесення сум податку на додану
вартість до складу податкового кредиту
з операцій поставки ТОВ «Полирем-Агро»
товару, у зв'язку з чим у відповідача
відсутні правові підстави для
зменшення податкового кредиту з
податку на додану вартість на суму 5125,00
грн.

Виходячи з вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що прийняте
відповідачем податкове
повідомлення-рішення № /0 від 23.12.10
про визначення суми податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість в загальному розмірі
9478,50 грн., в т.ч. 6319,00 грн. - основний
платіж, 3159,50 грн. - штрафні (фінансові)
санкції є протиправним, підлягає
скасуванню.

Суд першої інстанції під час розгляду
даної справи не в повному обсязі
дослідив обставини, які мають значення
для вирішення справи, неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи і відповідно до ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції та прийняття
нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Запорізької області
залишити без задоволення

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 травня 2011
року у справі № 2а-0870/104/11 - скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 23.12.10.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко