Справа № 2а-44040/09/2070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2014 р. м. Київ
К/800/38993/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Рибченка А.О.

Федорова М.О.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк»

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23.07.2013 року

по справі №2-а-44040/09/2070

за позовом Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у місті
Харкові Державної податкової служби

до Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк»

та Приватної фірми «Орнатус»

про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників податків у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» та
Приватної фірми «Орнатус» про
стягнення суми заборгованості по 338
податковим векселям на загальну суму
11444137,13 грн. що були видані при імпорті
товарів на митну територію України у
грудні 2006 року та лютому 2007 року.

Справа переглядалася судами
неодноразово.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 02.04.2013 року
у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.07.2013 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
задоволення позову частково. Стягнуто
з Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк"»
суму заборгованості Приватної фірми
«Орнатус» по 338 податковим векселям на
загальну суму 11444137,13 грн., що були
видані при імпорті товарів на митну
територію України у грудні 2006 року та
лютому 2007 року. У задоволенні позову до
Приватної фірми «Орнатус» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач-1
подав касаційну скаргу, в якій просить
його скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
оскільки вважає, що постанову суду
апеляційної інстанції було прийнято з
порушенням норм матеріального права та
без належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що під час здійснення
операцій з імпорту товарів на митну
територію України у грудні 2006 року та
лютому 2007 року Приватною фірмою
«Орнатус» було видано 338 податкових
векселів.

Задовольняючи позов частково, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1.16 ст. 1 Закону України
від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на
додану вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР)
податковий вексель - це письмове
безумовне грошове зобов'язання
платника податку сплатити до бюджету
відповідну суму коштів у порядку та
терміни, визначені цим Законом, що
підтверджене комерційними банками
шляхом авалю, який видається платником
на відстрочення сплати податку на
додану вартість, що справляється при
імпорті товарів на митну територію
України.

За змістом п. 11.5 ст. 11 Закону № 168/97-ВР
платники податку при імпорті товарів
на митну територію України, за умови
оформлення митної декларації (за
винятком тимчасової чи неповної,
періодичної чи попередньої
декларації), можуть за власним бажанням
надавати органам митного контролю
податковий вексель на суму податкового
зобов'язання зі строком погашення на
тридцятий календарний день з дня його
поставки органу митного контролю, один
примірник якого залишається в органі
митного контролю, другий надсилається
органом митного контролю на адресу
органу державної податкової служби за
місцем реєстрації платника податку, а
третій залишається платнику податку;
податковий вексель підлягає
обов'язковому підтвердженню
комерційними банками шляхом авалю;
комерційні банки зобов'язані оплатити
податковий вексель у разі його
непогашення платником у строк; платник
податку може за самостійним рішенням
достроково погасити вексель шляхом
перерахування коштів до бюджету або
шляхом заліку сум бюджетного
відшкодування, підтвердженого
податковим органом.

Термін сплати зобов'язань по спірним
податковим векселям, емітованим ПФ
«Орнатус», настає до закінчення
терміну подачі декларації до
податкового органу за звітний
(податковий) період, у якому відбулася
його поставка органу митного контролю,
таким чином, ці векселя повинні бути
погашені шляхом перерахування коштів
до бюджету.

Платник податку, в картці особового
рахунку якого обліковується сума
бюджетного відшкодування, яка до
настання дати, визначеної у полі
«Термін платежу за податковим
векселем», йому не відшкодована або не
включена до висновку на проведення
бюджетного відшкодування, в будь-який
день до настання терміну платежу за
векселем може подати до податкового
органу заяву довільної форми про намір
зарахувати в рахунок оплати
податкового векселя суму бюджетного
відшкодування.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що спірні векселі ПФ
«Орнатус» не були погашені за рахунок
бюджетного відшкодування, у строк,
протягом якого видавалися спірні
податкові векселі, а підприємство не
має підтверджену податковим органом в
установленому порядку суму бюджетного
відшкодування.

Згідно з абзацом п'ятим пункту 19
Порядку випуску, обігу та погашення
векселів, які видаються на суму податку
на додану вартість при імпорті товарів
на митну територію України,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України № 1104 від 01.10.1997 року,
платник податку може за самостійним
рішенням достроково погасити
податковий вексель шляхом
перерахування коштів до бюджету або
заліку суми бюджетного відшкодування,
підтвердженого органом державної
податкової служби, згідно з поданою ним
письмовою заявою .

Відповідно до п.11.5 ст. 5 Закону № 168/97-ВР
комерційні банки зобов'язані оплатити
податковий вексель у разі його
непогашення платником у строк.

Таку ж норму передбачає і Порядок
випуску, обігу та погашення векселів,
які видаються на суму податку на додану
вартість при імпорті товарів на митну
територію України, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1104 від 01.10.1997 року.

Відповідно до п. 2 цього ж Порядку аваль
- вексельне поручительство, згідно з
яким комерційний банк бере на себе
відповідальність за оплату
податкового векселя перед
векселедержателем і яке оформляється
гарантійним написом банку на векселі
чи на спеціальному додатковому аркуші
(алонж) окремо для кожного окремого
примірника кожного векселя.
Забороняється оформлення авалю одним
документом більше ніж на один вексель.

Встановлено, що ПАТ «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» взяв на себе
відповідальність за оплату податкових
векселів ПФ «Орнатус», які не сплачені
ним в строк.

Податкові векселі на загальну суму
11444137,13 грн., оформлені ПФ «Орнатус» під
час здійснення імпорту товарів на
митну територію України у грудні 2006
року та лютому 2007 року, є не погашеними,
а відтак правильним є висновок суду
апеляційної інстанції, що
заборгованість перед бюджетом по цим
векселям підлягає стягненню з ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк».

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку щодо
наявності підстав для часткового
задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк»
залишити без задоволення.

Постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23.07.2013 року по справі №2-а-44040/09/2070
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписРибченко А.О. підписФедоров М.О.

Ухвала складена у повному обсязі 24.01.2014
р.