Справа № 2а-10406/12/0170/9
Суддя: Гаманко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2014 р. (12:00) Справа №2а-10406/12/0170/9

Окружний адміністративний суд АР
Крим, м. Сімферополь, у складі
головуючого судді Гаманка Є.О., за
участю секретаря Сироватського М.С.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Центру медичної
реабілітації та санаторного лікування
"Алупкінський"

до Державної податкової інспекції у м.
Ялті Головного управління Міндоходів в
АР Крим

про визнання незаконними дій та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Сторони явку представників не
забезпечили.

До Окружного адміністративного суду АР
Крим надійшов адміністративний позов
Центру медичної реабілітації та
санаторного лікування "Алупкінський"
(далі - позивач) до Державної
податкової інспекції в м. Ялта АР Крим
(далі - відповідач) про визнання
незаконними дій відповідача щодо
складання акту перевірки від 28.08.2012р.
№1195/15-02/08396546 та скасування незаконного
складеного податкового
повідомлення-рішення № від
06.09.2012р. на суму 17363,86грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що спірне податкове
повідомлення-рішення прийняте з
перевищенням повноважень та всупереч
нормам діючого законодавства, оскільки
відповідач не мав достатніх підстав
щодо застосування штрафних санкцій за
несвоєчасну сплату узгоджених
податкових зобов'язань.

Відповідач, у судове засідання, що
відбулося 08.11.2012р., надав суду
заперечення на адміністративний позов,
в яких просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити з
огляду на те, що в ході перевірки
встановлені порушення: п.50.1. ст.50, п.57.1
ст.57 Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено сплата
узгодженої суми податку на додану
вартість по уточнюючому розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за березень 2012р. (вх. №
від 19.07.12р.) у сумі 58809,58 грн. з порушенням
граничних термінів погашення на 5 днів
та узгодженої суми податку на додану
вартість по декларації з ПДВ за червень
2012р.у сумі 56129 грн. на 23 дні, у сумі 58700,03
грн. з порушенням граничних термінів
погашення на 28 днів. Враховуючи
викладене відповідач вважає, що
спірним податковим
повідомленням-рішенням до позивача
застосовані штрафні санкції у розмірі
17363,86грн. правомірно (а.с.120-122).

Ухвалою суду від 27.11.2013р. замінено
первісного відповідача - Державну
податкову інспекцію у м. Ялті АР Крим
Державної податкової служби на
правонаступника - Державну податкову
інспекцію у м. Ялті Головного
управління Міндоходів в АР Крим.

Сторони в судове засідання, що
відбулося 04.02.2014р., явку представників
не забезпечили, про дату, час та місце
розгляду справи були проінформовані
належним чином.

04.02.2014р. до суду від позивача надійшло
клопотання про розгляд справи у
відсутності представника, за наявними
в матеріалах справи документами.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах
справи достатньо доказів для
з'ясування обставин по справі, суд
вважає за можливе на підставі ст. 71, ст.
128 КАС України розглянути справу за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази, надані сторонами,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

На підставі п.п.20.1.4. п.20.1 ст.20 та п 75.1 ст.75
Податкового Кодексу України від
02.10.2010р. № 2755- VI ДПІ у м. Ялті АРК ДПС
проведено камеральну перевірку Центру
Медичної Реабілітації та санаторного
лікування «Алупкінський» з питання
невчасної сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання по податку на
додану вартість по уточнюючому
розрахунку за березень 2012р. та
декларації за червень 2012р.

За результатам вищенаведеної
перевірки складено акт від 28.08.12. №
1195/15-02/08396546 (далі-Акт) (а.с.13).

В ході перевірки встановлені
порушення: п.50.1. ст.50, п.57.1 ст.57
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. N 2755-УІ, в результаті чого
встановлено сплата узгодженої суми
податку на додану вартість по
уточнюючому розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок за
березень 2012р. (вх. № від 19.07.12р.) у
сумі 58809,58 грн. з порушенням граничних
термінів погашення на 5 днів та
узгодженої суми податку на додану
вартість по декларації з ПДВ за червень
2012р.у сумі 56129 грн. на 23 дні, у сумі 58700,03
грн. з порушенням граничних термінів
погашення на 28 днів.

На підставі зазначеного Акту
відповідачем прийняте податкове
повідомлення-рішення № від
06.09.2012р. про застосування до Центру
медичної реабілітації та санаторного
лікування "Алупкінський" штрафних
санкцій у розмірі 10% за затримку на 28
календарних дня сплати суми грошового
зобов'язання в розмірі 173638,61грн., що
складає 17363,86грн. (а.с.11).

Вищенаведені обставини стали
підставою для звернення позивача до
суду з цим позовом.

Проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши докази по справі у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про часткове задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Щодо позовних вимог про визнання
незаконними дій відповідача щодо
складання акту перевірки від 28.08.2012р.
№1195/15-02/08396546 суд вважає за необхідне
відмовити у задоволенні позову в цій
частині з огляду на таке.

Згідно п.13 інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України від
30.11.2009р. № 1619/10/13-09 відповідно до пункту 1
частини першої статті 17 КАС
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Акти перевірки не є рішеннями суб'єкта
владних повноважень, не спричиняють
виникнення будь-яких прав і обов'язків
осіб чи суб'єктів владних повноважень,
а отже, не породжують правовідносин, що
можуть бути предметом спору.

Відповідно до частини другої статті 124
Конституції України юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі. Отже, суди
розглядають виключно спори, які
виникають між учасниками певних
правовідносин. Виходячи з наведеного,
відсутність правовідносин виключає
можливість звернення до суду, оскільки
відсутнє право, що підлягає судовому
захисту.

З огляду на вищевикладене, Акт
перевірки від 28.08.12. № 1195/15-02/08396546, не має
ознак правового акту індивідуальної
дії не є нормативно - правовим актом в
розумінні ч.2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та як наслідок, не може бути
оскаржений в порядку
адміністративного судочинства. Цей Акт
лише фіксує факт проведення перевірик
і результати. Таким чином, Акт
перевірки від 28.08.12. № 1195/15-02/08396546 є лише
службовим документом і не має
обов'язкового характеру, а також не
породжує для позивача у справі ніяких
правових наслідків.

Також, аналогічна правова позиція
викладена в постанові Верховного суду
України від 10 вересня 2013 року (справа
№21-23 7а 13).

Так, в даній постанові зазначається, що
колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
суду України дійшла висновку, що акт
перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні ст.17
КАС, не зумовлює виникнення будь-яких
прав і обов'язків для осіб, робота
(діяльність) яких перевірялися, тому
його висновки не можуть бути предметом
спору. Відсутність спірних відносин, в
свою чергу, виключає можливість
звернення до суду, оскільки відсутнє
право, що підлягає судовому захисту.
Акт перевірки є носієм доказової
інформації про виявлені контролюючим
органом порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання, документом,
на підставі якого приймається
відповідне рішення контролюючого
органу, а тому оцінка акта, в тому числі
й оцінка дій службових осіб
контролюючого органу щодо його
складання, викладення в ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта.

Враховуючи викладене, суд звертає
увагу на правову неспроможність
обраного позивачем засобу захисту
порушених прав та інтересів - шляхом
подання позову про визнання
незаконними дій відповідача щодо
складання акту перевірки від 28.08.2012р.
№1195/15-02/08396546, та зазначає, що у даному
випадку, належним та достатнім
способом захисту порушеного права
позивача є саме визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення, прийнятого на
підставі Акту перевірки.

Що стосується вимоги позивача про
скасування незаконного складеного
податкового повідомлення-рішення
№ від 06.09.2012р. на суму 17363,86грн., суд
зазначає наступне.

В обґрунтування правомірності
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення відповідач
посилається на те, що відповідно
особового рахунку Центру Медичної
Реабілітації та санаторного лікування
«Алупкінський» з податку на додану
вартість станом на 10.07.12р. податковий
борг складав 65283,21грн., тому відповідач
згідно п.87.9 ст. 87 ПКУ провів зарахування
коштів, сплачених платіжним дорученням
№ 283 від 18.07.2012р. у сумі 106000 грн., в
рахунок погашення вищенаведеного
боргу.

Так, на думку позивача за станом на
18.07.20012р. виникла переплата у сумі 40603,42
грн.

Відповідач зазначає, що фактично,
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за березень 2012р. ( вх. № )
надано 19.07. 2012р. у сумі 99413 грн., а
сплачено частково за рахунок переплати
по особовому рахунку у сумі 40603,42 грн.
платіжним дорученням № 304 від 24.07.2012р. у
сумі 85000 грн., у том числі на погашення
боргу у сумі 58809,58 грн., тобто з
порушенням граничного терміну сплати
на 5 днів.

Також відповідач зазначає, що фактично
декларація з ПДВ за червень 2012р. надана
20.07.2012р. вх. № .

Узгоджена сума податку на додану
вартість, підлягаюча сплаті за червень
2012р. по вищенаведеній декларації у сумі
136021 грн., яка повинна бути сплачена у
строк по 30.07.2012р. включно, частково
погашена за рахунок переплати за
особовим рахунком у сумі 21191,97 грн.
Податковий борг станом на 30.07.2012р.
складає 114829,03 грн.

Сума несплаченого ПДВ у термін до
30.07.12р. включно у розмірі 114829,03 грн.
сплачено:

- платіжним дорученням № 373 від 22.08.2012р.
на суму 56129 грн., тобто погашено с
порушенням граничного терміну сплати
на 23 дні;

- платіжним дорученням № 380 від 27.08.2012р.
на суму 194741 грн., у том числі на
погашення боргу у сумі 58700,03 грн., тобто
погашено с порушенням граничного
терміну сплати на 28 днів.

Суд не погоджується з вищенаведеними
висновками відповідача, з огляду на
таке.

Дійсно, згідно п. 87.9 ст.87 Податкового
Кодексу України, у разі наявності у
платника податків податкового боргу,
органи державної податкової служби
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник, в рахунок
погашення податкового боргу згідно з
черговістю його виникнення незалежно
від напряму сплати, визначеного
платником податків.

При цьому суд звертає увагу на те, що
відповідачем не доведено суду
існування у позивача станом на 10.07.12р.
податкового боргу у розмірі 65283,21грн., а
як наслідок, існування у позивача права
на проведення перерозподілу сум
сплачених платіжними дорученнями №283
від 18.07.2012р., №304 від 24.07.2012р. та №373 від
22.08.2012р.

Суд також звертає увагу на те, що
постановою Окружного
адміністративного суду АРК від 12.11.2012р.
у справі №2а-10738/12/0170/6, яка залишена без
змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 12.03.2013р., позовні вимоги Центру
медичної реабілітації та санаторного
лікування "Алупкінський" до Державної
податкової інспекції в м. Ялта АР Крим
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень задоволено; визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Ялта АР Крим
№ від 26.08.2011 року та Державної
податкової інспекції у м. Ялті АР Крим
Державної податкової служби №
від 14.09.2012 року; стягнуто з Державного
бюджету України 574,72 грн. судових витрат
шляхом їх безспірного списання з
рахунків суб'єкта владних повноважень -
Державної податкової інспекції у м.
Ялті АР Крим Державної податкової
служби на користь Центру медичної
реабілітації та санаторного лікування
"Алупкінський".

Відповідно до ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вищенаведеним судовим рішенням, яке
набрало законної сили, встановлено, що
на підставі акту перевірки від 18.08.2011
року № 1236/22-03/08396546/8 ДПІ у м. Ялта АР Крим
було прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 26.08.2011
року, яким Центру медичної
реабілітації та санаторного лікування
"Алупкінський" визначено суму
грошового зобов'язання з ПДВ у
загальній сумі 65766 грн., у тому числі 65765
грн. - за основним платежем та 1 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Також, у судовим рішенням було
встановлено, що позиція контролюючого
органу, яка викладена, зокрема в акті
перевірки від 18.08.2011 року № 2105/23-4/0896546,
суперечить ст. 61 Конституції України
згідно до якої юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, а тому не може
бути підставою для притягнення Центру
медичної реабілітації та санаторного
лікування "Алупкінський" до
відповідальності у вигляді визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість, а отже, й для
застосування штрафних санкцій.

Виходячи з вищенаведеного, з
матеріалів справи вбачається, що
відповідачем протиправно враховано
суму у розмірі 65766 грн., яка була
нарахована скасованим судом
податковим повідомленням-рішенням, до
податкового боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Під час розгляду справи відповідачем
не надано суду доказів на
підтвердження існування станом на
10.07.12р. податкового боргу у розмірі
65283,21грн.

Враховуючи викладене суд вважає, що
відповідачем протиправно застосовані
до позивача, спірним податковим
повідомленням-рішенням, штрафні
санкції у розмірі 10% за затримку на 28
календарних дня сплати суми грошового
зобов'язання в розмірі 173638,61грн., що
складає 17363,86грн.

Відповідно до частини 2 ст.11 КАС України
суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб.
Враховуючи, що позивач заявив вимоги
про скасування незаконно складеного
спірного податкового
повідомлення-рішення, замість вимог
про визнання його протиправним і
скасування, як це передбачено КАС
України для правових актів
індивідуальної дії, суд, керуючись ст.11
КАС України, вважає можливим в цій
частині вийти за межі позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України, відповідно
до задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що пропорційність
стягнення судових витрат не
поширюється на правовідносини,
пов'язані з немайновими вимогами, суд
вважає необхідним стягнути на користь
позивача судовий збір у сумі 173,64 грн.

В судовому засіданні 04.02.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

У повному обсязі постанову виготовлено
05.02.2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 94, 158-163, ст. 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Ялта АР Крим
ДПС № від 06.09.2012р. про
застосування до Центру медичної
реабілітації та санаторного лікування
"Алупкінський" штрафних санкцій у
розмірі 17363,86грн. (сімнадцять тисяч
триста шістдесят три гривні вісімдесят
шість копійок).

3. В решті позовних вимог
відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Центру медичної
реабілітації та санаторного лікування
"Алупкінський" 173,64 грн. (сто сімдесят
три гривні шістдесят чотири копійки)
витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Севастопольського
апеляційного адміністративного суду.

Суддя Гаманко Є.О.