Справа № 812/349/14
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/349/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Каюди А.М.,

при секретарі: Опейкіній Є.А.,

за участю:

представника відповідача: Поліщука С.В.
(довіреність від 30.12.2013 №03/5-567),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у Слов'яносербському районі
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Державного
підприємства «Луганськвугілля» про
стягнення податкового боргу зі сплати
земельного податку в сумі 90 946,10грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна податкова інспекція
у Слов'яносербському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області звернувся до Луганського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державного підприємства
«Луганськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу
«Перевальський ремонтно - механічний
завод» в якому позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
податкового боргу з земельного податку
в сумі 90946,10грн. що утворився за період з
березня по листопад 2013 року.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав до суду 05 лютого
2014 року, до початку розгляду справи,
заяву відповідно до якої просив
провести розгляд справи за відсутності
представника податкового органу,
зазначив що вказаний адміністративний
позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, надав письмові
заперечення проти позову, просив
відмовити в задоволенні позову. В
запереченні зазначив, що на теперішній
час відповідно до бухгалтерського
обліку за ВП «Перевальський ремонтно -
механічний завод» ДП
«Луганськвугілля» рахується сума
податкового боргу зі сплати земельного
податку в сумі заявленій до стягнення.
(а.с.35)

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наданих
сторонами доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС
України, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що Державне
підприємство «Луганськвугілля»
зареєстровано в якості юридичної особи
Виконавчим комітетом Луганської
міської ради. (а.с.5) Відповідно до
довідки з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України має
у своїй структурі Відокремлений
підрозділ «Перевальський ремонтно -
механічний завод» який створено без
права юридичної особи. (а.с.6) Відповідач
як платник податків, за основним
місцем, перебуває на обліку в
Алчевській ОДПІ Луганської області, що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків, (а.с.14) як
платник податків не за основним місцем
обліку, перебуває на обліку в ДПІ
Слов'яносербському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області, що підтверджується
інформаційною довідкою. (а.с.18)

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (підпункт 14.1.162
пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (підпункту 14.1.175
пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
визначати у визначених цим Кодексом
випадках суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків,
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом; звертатися
до суду щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності із підпунктом 14.1.72
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України земельний податок -
обов'язковий платіж, що справляється з
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв), а також
постійних землекористувачів (далі -
податок для цілей розділу XIII цього
Кодексу).

Розділом ХІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та платою за
землю.

Статтею 269 Податкового кодексу України
передбачено, що платниками податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до 270 Податкового кодексу
України об'єктами оподаткування є:
земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні; земельні
частки (паї), які перебувають у
власності.

Відповідно до статті 285 Податкового
кодексу України базовим податковим
(звітним) періодом для плати за землю є
календарний рік, який починається 1
січня і закінчується 31 грудня того ж
року.

Згідно із пунктом 286.1 статті 286
Податкового кодексу України підставою
для нарахування земельного податку є
дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що
реалізують державну політику у сфері
земельних відносин та у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно щомісяця, але не пізніше
10 числа наступного місяця, а також за
запитом відповідного органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і до 1
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі (пункт 286.2 статті 286 Податкового
кодексу України).

У відповідності із пунктом 287.1 статті 287
Податкового кодексу України власники
землі та землекористувачі сплачують
плату за землю з дня виникнення права
власності або права користування
земельною ділянкою. У разі припинення
права власності або права користування
земельною ділянкою плата за землю
сплачується за фактичний період
перебування землі у власності або
користуванні у поточному році.

У відповідності із пунктом 287.3 статті 287
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов'язання з плати за
землю, визначене у новій звітній
податковій декларації, у тому числі за
нововідведені земельні ділянки,
сплачується власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця (пункт 287.4
статті 287 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог пункту 54.1 статті 54
та пункту 286.2 статті 286 Податкового
кодексу України, ВП «Перевальський
ремонтно - механічний завод» ДП
«Луганськвугілля» було подано 18.02.2013 до
податкової інспекції податкову
декларацію з плати за землю (земельний
податок) за 2013 рік, згідно якої
нараховано платником податків до
сплати за весь період земельний
податок в сумі 151908,96грн., щомісячно сума
податку яка підлягає сплаті, згідно
зазначеної декларації, складає
12659,08грн. (а.с.15-17),

В порушення вимог пункту 287.3 статті 287
Податкового кодексу України ВП
«Перевальський ремонтно - механічний
завод» ДП «Луганськвугілля» протягом 30
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) періоду, самостійно суму
податкового зобов'язання з плати за
землю, зазначену у поданій звітній
податковій декларації, не сплатило,
внаслідок чого за платником податків
утворився податковий борг з плати за
землю за податковий (звітній) період
березень - листопад 2013 рік, з
урахуванням часткової сплати, в сумі
90946,10грн., що підтверджується
розрахунком та карткою особового
рахунку. (а.с.22,23-26)

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

На виконання зазначеної норми
Податкового кодексу України, Державною
податковою інспекцію у
Слов'яносербському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області було надіслано на адресу
платника податків податкову вимогу
№7-15 від 26.09.2013 з повідомленням про
податковий борг, за узгодженим
грошовим зобов'язанням, що утворився
станом на 25.09.2013 в сумі 62668,08грн.
Податкова вимога отримана
представником підприємства 04.10.2013, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення. (а.с.21)

Факту оскарження відповідачем
вищезазначеної податкової вимоги
судом на час розгляду справи не
встановлено, а тому вона вважається
узгодженою. Даних про добровільну
сплату відповідачем наявного
податкового боргу або про відкликання
податкової вимоги у суду на час
розгляду справи не має.

Оскільки податкова вимога №7-15 від
26.09.2013, є чинною (доказів про
відкликання податкової вимоги суду не
надано), суд прийшов до висновку, що
органом державної податкової служби
при зверненні до адміністративного
суду з позовом про стягнення
податкового боргу дотримані вимоги
норм податкового законодавства.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Пунктом 95.1.статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(підпункти 95.2 та 95.3 статті 95
Податкового кодексу України).

Оскільки у судовому засіданні було
встановлено, що за відповідачем
обліковується податковий борг зі
сплати земельного податку в сумі
90946,10грн. який в добровільному порядку
та в установлені строки відповідачем
як платником податку не сплачений,
наявність вказаного податкового боргу
підтвердження представником
підприємства в судовому засіданні, суд
приходить до висновку що позов
Державної податкової інспекції у
Слов'яносербському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області є обґрунтований та таким що
підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 18, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у
Слов'яносербському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Державного підприємства
«Луганськвугілля» про стягнення
податкового боргу зі сплати земельного
податку в сумі 90 946,10грн. задовольнити
повністю.

Стягнути з Державного підприємства
«Луганськвугілля» (91022, м. Луганськ, вул.
Лермонтова, 1 в, код 32473323) податковий
борг зі сплати земельного податку в
сумі 90 946,10грн. (дев'яносто тисяч
дев'ятсот сорок шість гривень 10 коп.) з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено, про що
згідно вимог частини 2 статті 167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Постанову у повному обсязі складено та
підписано 10 лютого 2014 року.

Суддя
А.М. Каюда