Справа № 805/18037/13-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 р.
Справа №805/18037/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 15
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Череповського Є.В.,

при секретарі судового засідання
Демішеві А.О.

з участю сторін:

позивач - ОСОБА_1,

представника відповідача - не з'явилася

ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги про сплату недоїмки № Ф - 29193-17
від 07.12.2013 року, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги про
сплату недоїмки № Ф - 29193-17 від 07.12.2013
року.

25 грудня 2013 року позивач через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду надав
клопотання про заміну неналежного
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області - на належного -
Красноармійську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, та просив скасувати вимогу про
сплату недоїмки № Ф - 29193-17 від 07.12.2013
року.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року було замінено неналежного
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області - на належного -
Красноармійську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області. (а.с.35).

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що 20.12.2013 року він отримав
вимогу Ф - 29193-17 від 07.12.2013 року про
сплату недоїмки, відповідно до якої
заборгованість позивача складає 9689,62
грн. та нарахована на підставі картки
особового рахунку. Позивач вважає
зазначену вимогу такою, що не
відповідає нормам чинного
законодавства та підлягає скасуванню.

Також позивач вказує на те, що фізичні
особи - підприємці, які є пенсіонерами
за віком та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких відноситься і
позивач, звільняються від сплати за
себе єдиного внеску. Оскільки позивачу
призначений такий вид пенсії як пенсія
за віком, незважаючи на пільговий
характер умов її призначення, він є
пенсіонером за віком та відповідно до
ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" підлягає
звільненню від сплати єдиного внеску.

На підставі вищезазначеного, позивач
просив суд скасувати вимогу про сплату
недоїмки № Ф - 29193-17 від 07.12.2013 року.

Позивач в судовому засіданні надав
пояснення аналогічні змісту позовних
вимог, позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про час, дату та
місце судового засідання повідомлявся
належним чином. 23 січня 2014 року через
відділ діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду надав
заперечення проти позову в яких
зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, є
платниками єдиного внеску. Особи,
зазначені у п. 4 частини першої цієї
статті, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Однак, секретаріат Комітету Верховної
Ради України з питань податкової та
митної політики та Міністерств доходів
і зборів України роз'яснюють, що
фізичні особи - підприємці, які
одержують дострокову пенсію за віком,
сплачують єдиний внесок на
добровільних засадах після досягнення
пенсійного віку, встановленого ст. 26
Закону.

Умови призначення пенсії визначені
статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» а саме - особи мають право
на призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявного
страхового стажу не менше 15 років. У
зв'язку з тим, що ОСОБА_3 отримує пенсію,
призначену відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», тобто на пільгових
умовах і йому не виповнилося 60
років, тому він не є
пенсіонером за віком у розумінні
понять статті 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
платниками єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування
та не досягнули пенсійного віку, тобто
60 років, не мають права на звільнення
від обов'язкової сплати єдиного
соціального внеску. На підставі
викладеного просив відмовити в
задоволені позовних вимог та
розглянути справу без участі
представника (а.с.37).

За таких підстав і відповідно до ст.128
КАС України суд визнав можливим
розглянути справу за відсутності
представника позивача та відповідача,
та на підставі наявних у матеріалах
справи доказів.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивач зареєстрований як фізична
особа - підприємець 01.10.2003 року
виконавчим комітетом Донецької
міської ради, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, що підтверджується випискою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
серія ВОО №183502, є платником єдиного
податку та перебуває на спрощеній
системі оподаткування.

Відповідно до Податкового кодексу
України, Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" контроль за
дотриманням законодавства із збору
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
покладено на органи міністерства
доходів і зборів України.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

В судовому засіданні встановлено, що
Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області був переданий особовий рахунок
платника єдиного внеску ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області. Згідно особового рахунку
позивача станом на 30.09.2013 року у нього
була наявна заборгованість зі сплати
єдиного соціального внеску у розмірі
8495,59 грн., в тому числі за 2011 рік - 1535,11
грн., за 2012 рік - 4572,42 грн., за 1 квартал 2013
року - 1194,03 грн. та 2 квартал 2013 року - 1194,03
грн.(а.с. 21-24).

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
07.12.2013 року Красноармійською об'єднаною
державною податковою інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області було сформовано
вимогу про сплату боргу (недоїмки)
№ Ф - 29193 , згідно якої станом на 31.10.2013
року заборгованість зі сплати єдиного
внеску Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 становить 9689,62 грн. (а.с. 14).

20 грудня 2013 року як зазначив позивач,
він отримав зазначену вимогу про
сплату недоїмки від 07.12.2013 року № Ф- 29193..

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Обов'язок суду вирішувати спори на
підставі Конституції України
закріплений положеннями принципу
законності викладеного у пункті 1
частини першої статті 9 КАС України.

Нормою ч. 3 ст. 2 КАС України також
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
«Про збір на облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI, Законом України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ,
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464 - VІ (далі - Закон № 2464) єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4. ч. 1. ст. 4 Закону №2464,
платниками єдиного внеску є: фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" № 3609-VI від
07.07.2011 року, яким ст.4 Закону №2464 було
доповнено ч.4 такого змісту: "Особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

З аналізу наведених норм законодавства
вбачається, що фізичні особи -
підприємці, які є пенсіонерами за віком
та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких з урахуванням
встановлених судом обставин
відноситься і позивач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, звільняються від
сплати за себе єдиного внеску.

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ
(далі - Закон № 1788) встановлені види
державних пенсій, а саме за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-VІ
(далі - Закону № 1058), особи мають право
на призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'ятнадцяти років.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом № 1788,
визначені ст.2 цього Закону.

Положення п."а" ч.1 ст.2 Закону №1788
свідчать про те, що трудові пенсії
поділяються на такі види як пенсії за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Системний аналіз положень ст.ст.12-18
Закону №1788 свідчить, що законодавець
розрізнив пенсії за віком в залежності
від умов їх призначення, визначивши
загальні умови призначення пенсії за
віком, (ст.12), пільгові умови
призначення пенсії за віком, (ст.13), а
також особливі умови призначення цього
виду пенсії окремим категоріям
громадян (працівникам, зайнятим на
підземних і відкритих гірничих роботах
та в металургії, громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, інвалідам, учасникам війни,
сім'ям загиблих (померлих)
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, багатодітним
матерям і матерям інвалідів з
дитинства тощо (ст.ст.14-18).

Аналізуючи Закон № 1058, який встановлює
загальні види пенсійних виплат, Закон
№ 1788, яким призначаються державні
пенсії, суд приходить до висновку, що
законодавство встановлює пільги, як в
обчисленні стажу, так і в досягненні
конкретного віку для окремих категорій
громадян. Таким чином, вік і стаж роботи
- це характерні ознаки пенсії за віком,
однак умови призначення пенсій є
різними, тоді як такий вид пенсії, як
пенсія за віком є єдиним.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером за віком з 13.04.2011 року.
Зазначена обставина також
підтверджується пенсійним
посвідченням ОСОБА_1 серії НОМЕР_2, в
якому зазначено вид пенсії - за віком,
термін дії - довічно (а.с.5).

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 призначений такий
вид пенсії як "пенсія за віком",
незважаючи на пільговий характер умов
її призначення, отже він є "пенсіонером
за віком" і відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону
№ 2464 підлягає звільненню від слати
єдиного внеску.

У зв'язку з цим, дії Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області щодо
нарахування фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 заборгованості зі
сплати єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 9689,62 грн. є протиправними,
оскільки позивач є пенсіонером за
віком та добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування не приймає.
Виходячи з наведеного, оскаржувана
вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф -
29193-17 від 07.12.2013 року підлягає
скасуванню, оскільки покладає на
позивача зобов'язання, від виконання
яких останній звільнений на підставі ч.
4 ст. 4 Закону № 2464. Отже, позовні вимоги
про скасування вимоги про сплату
недоїмки № Ф - 29193-17 від 07.12.2013 року
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 121, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С
Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги про
сплату недоїмки № Ф - 29193-17 від 07.12.2013
року - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати вимогу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від
07.12.2013 року № Ф - 29193-17 про сплату
недоїмки на суму 9689,62 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 172 (сто
сімдесят дві) гривні 05 копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошена її вступна та
резолютивна частини у судовому
засіданні 27 січня 2014 року.

Повний текст постанови складений 29
січня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення,
апеляційної скарги. У разі
застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Череповський Є.В.