Справа № 812/589/14
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2014 рокуЛуганськСправа № 812/589/14

Луганський окружний адміністративний
суд

у складі головуючого судді Чернявської
Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання
Ігнатович О.А.

та

представників сторін:

від заявника - не прибув

від відповідача - не
прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську

адміністративну справу за поданням

Державної податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області

до товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-дослідний і
проектний інститут «Водоочисні
технології»

про стягнення коштів за податковим
боргом у загальному розмірі 57874,44 грн.,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшло подання Державної податкової
інспекції у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-дослідний і проектний інститут
«Водоочисні технології» про стягнення
коштів за податковим боргом у
загальному розмірі 57874,44 грн., з яких
заборгованість у сумі 25630,00 грн. - з
податку на додану вартість, 14597,90 грн. - з
орендної плати за землю, 4944,54 грн. - з
податку на землю, 12702,00 грн. - з авансових
внесків з податку на прибуток
підприємства.

В обґрунтування подання про стягнення
коштів за податковим боргом Державна
податкова інспекція у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області
зазначила, що підприємству вручено
податкову вимогу від 08 травня 2013 року
№ Ю-62 з повідомленням про податковий
борг в сумі 28242,15 грн. У державному
реєстрі обтяжень рухомого майна 21
травня 2013 року внесено запис про
реєстрацію податкової застави майна
товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-дослідний і
проектний інститут «Водоочисні
технології» за № 13691355. Станом на 31
січня 2014 року у зв'язку з несплатою
податкових зобов'язань у відповідача
виник податковий борг у загальному
розмірі 57874,44 грн., з яких: з податку на
додану вартість по декларації від 15
січня 2014 року № у розмірі 25630,00
грн., з орендної плати за землю по
декларації від 15 лютого 2013 року №
у розмірі 14597,90 грн., з податку на землю
по декларації від 29 січня 2013 року №
у розмірі 4944,59 грн., з авансових
внесків з податку на прибуток
підприємства по декларації від 04
лютого 2013 року № у розмірі 12702,00
грн., який на підставі пункту 95.3 статті
95 Податкового кодексу України підлягає
стягненню з рахунків платника податків
у банках, обслуговуючих такого
платника податків.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95
Податкового кодексу України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, у
відповідності із пунктом 95.3 статті 95
Податкового кодексу України
здійснюється за рішенням суду, яке
направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищевикладене, Державна
податкова інспекція у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області
просить стягнути кошти товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-дослідний і проектний інститут
«Водоочисні технології» за податковим
боргом у загальному розмірі 57874,44 грн. з
рахунків у банках, обслуговуючих
боржника, на користь Держави, постанову
суду звернути до негайного виконання
та розглянути справу без участі її
представника.

У судове засідання представник
заявника не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином (арк. справи 32-33).

Товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-дослідний і
проектний інститут «Водоочисні
технології» про дату, час та місце
судового розгляду подання органу
доходів і зборів про стягнення коштів
за податковим боргом повідомлено
належним чином (арк. справи 34-35).

У судове засідання представник
платника податків не прибув, про
причини неприбуття у судове засідання
не повідомив. Заперечення проти
подання органу доходів і зборів про
стягнення коштів за податковим боргом
до суду не надав.

Оскільки у відповідності із абзацом 3
частини 7 статті 183-3 КАС України неявка
сторін у судове засідання не
перешкоджає розгляду подання, подання
органу доходів і зборів про стягнення
коштів за податковим боргом було
розглянуто за відсутності
представників сторін.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання органу доходів і
зборів про стягнення коштів за
податковим боргом, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази
відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає вимоги подання
такими, що підлягають задоволенню
повністю, з таких підстав.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (підпункт 14.1.162
пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (підпункт 14.1.175
пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право визначати у порядку,
встановленому цим Кодексом, суми
податкових та грошових зобов'язань
платників податків (підпункт 20.1.18
пункту 20.1); застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України (підпункт 20.1.19 пункту
20.1); звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним, крім
випадків, передбачених розділом IV
цього Кодексу (підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 4 пункту 57.1 статті
57 Податкового кодексу України платники
податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-дослідний і
проектний інститут «Водоочисні
технології» (ідентифікаційний код
30421760) як платник податків знаходиться
на обліку у Державній податковій
інспекції у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області, що підтверджується
довідкою про взяття на облік платника
податків від 22 квітня 2004 року № 90 (арк.
справи 7).

Відповідно до вимог, встановлених
Законом України від 03 квітня 1997 року
№ 168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (який діяв до 01 січня 2011 року),
товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-дослідний і
проектний інститут «Водоочисні
технології» зареєстроване платником
податку на додану вартість, йому
присвоєно індивідуальний податковий
номер платника податку на додану
вартість - 48, про що свідчить
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість від 22 квітня
2004 року № 16631170 (арк. справи 8).

Відповідно до вимог пункту 133.1 статті 133
Податкового кодексу України
товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-дослідний і
проектний інститут «Водоочисні
технології» є платником податку на
прибуток підприємства.

На виконання вимог пункту 54.1 статті 54,
пункту 57.1 статті 57, пунктів 152.1 і 152.9
статті 152 та пункту 203.1 статті 203
Податкового кодексу України
товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-дослідний і
проектний інститут «Водоочисні
технології» подало до Державної
податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області
податкову декларацію:

- з податку на прибуток підприємства за
2012 рік від 29 січня 2013 року
№ , в якій визначило на підставі
загальної суми нарахованого до сплати
податку на прибуток за звітний
(податковий) рік у розмірі 152422,00 грн.
розмір авансового внеску (1/12
нарахованої до сплати загальної суми
податку на прибуток за звітний
(податковий) рік), що підлягає сплаті, в
сумі 12702,00 грн. щомісяця у
березні-грудні 2013 року та січні-лютому
2014 року (арк. справи 21-22);

- з податку на додану вартість за
грудень 2013 року від 15 січня 2014 року
№ , в якій визначило суму
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду, з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду, у розмірі 25630,00 грн. (арк. справи
15-16).

В порушення вимог пункту 57.1 статті 57,
пунктів 152.1 і 152.9 статті 152, пункту 203.2
статті 203 Податкового кодексу України
товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-дослідний і
проектний інститут «Водоочисні
технології» протягом 10 календарних
днів, що настають за останнім днем
відповідного граничного строку,
самостійно суми податкового
зобов'язання зі сплати авансових
внесків з податку на прибуток
підприємства та з податку на додану
вартість, визначені у податкових
деклараціях, не сплатило, внаслідок
чого за платником податків утворився
податковий борг за грудень 2013 року з
авансових внесків з податку на
прибуток підприємства в сумі 12702,00 грн.
та з податку на додану вартість в сумі
25630,00, що підтверджується зворотнім
боком облікової картки платника (арк.
справи 25).

У відповідності із підпунктом 14.1.72
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України земельний податок -
обов'язковий платіж, що справляється з
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв), а також
постійних землекористувачів (далі -
податок для цілей розділу XIII цього
Кодексу).

Розділом ХІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та платою за
землю.

Статтею 269 Податкового кодексу України
передбачено, що платниками податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до статті 285 Податкового
кодексу України базовим податковим
(звітним) періодом для плати за землю є
календарний рік, який починається 1
січня і закінчується 31 грудня того ж
року (для новостворених підприємств та
організацій, а також у зв'язку із
набуттям права власності та/або
користування на нові земельні ділянки
може бути меншим за 12 місяців).

Згідно із пунктом 286.1 статті 286
Податкового кодексу України підставою
для нарахування земельного податку є
дані державного земельного кадастру.

Платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і до 1
лютого поточного року подають
відповідному органу доходів і зборів
за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому статтею 46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями. Подання
такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій. При поданні першої
декларації (фактичного початку
діяльності як платника плати за землю)
разом з нею подається довідка (витяг)
про розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі (пункт 286.2 статті 286 Податкового
кодексу України).

Платник плати за землю має право
подавати щомісяця нову звітну
податкову декларацію, що звільняє його
від обов'язку подання податкової
декларації до 1 лютого поточного року,
протягом 20 календарних днів місяця, що
настає за звітним (пункт 286.3 статті 286
Податкового кодексу України).

У відповідності із пунктом 287.3 статті 287
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов'язання з плати за
землю, визначене у новій звітній
податковій декларації, у тому числі за
нововідведені земельні ділянки,
сплачується власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця (пункт 287.4
статті 287 Податкового кодексу України).

Частиною 288.1 статті 288 Податкового
кодексу України встановлено, що
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний орган
державної податкової служби про
укладення нових, внесення змін до
існуючих договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

Згідно із частиною 288.2 статті 288
Податкового кодексу України платником
орендної плати є орендар земельної
ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна
ділянка, надана в оренду (частина 288.3
статті 288 Податкового кодексу України).

Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем (частина 288.4 статті 288
Податкового кодексу України).

Частиною 288.7 статті 288 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до вимог пункту 54.1 статті 54
та пункту 286.2 статті 286 Податкового
кодексу України товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-дослідний і
проектний інститут «Водоочисні
технології» подало до Державної
податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області
податкову декларацію:

- з плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності) за 2013 рік від 14 лютого 2013
року № , згідно якої нараховано
орендної плати за землі державної або
комунальної власності у розмірі 175175,46
грн., у тому числі за податковий
(звітний) період грудень 2013 року у
розмірі 14597,90 грн. (арк. справи 17-18);

- з плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності) за 2013 рік від 29 січня 2013 року
№ , згідно якої нараховано
земельного податку на 2013 рік усього
59335,08 грн., у тому числі за податковий
(звітний) період грудень 2013 року у
розмірі 4944,54 грн. (арк. справи 19-20).

В порушення вимог пункту 287.3 статті 287
Податкового кодексу України
товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-дослідний і
проектний інститут «Водоочисні
технології» протягом 30 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем податкового
(звітного) періоду, самостійно суму
податкового зобов'язання з плати за
землю, зазначену у поданих ним звітних
податкових деклараціях, не сплатило,
внаслідок чого за платником податків
утворився податковий борг за грудень
2013 року з орендної плати за землі
державної або комунальної власності в
сумі 14597,90 грн. та з земельного податку в
сумі 4944,54 грн., що підтверджується
зворотнім боком облікової картки
платника (арк. справи 25).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
в установлені строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень
Податкового кодексу України 08 травня
2013 року Державною податковою
інспекцією у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області товариству з
обмеженою відповідальністю
Науково-дослідний і проектний інститут
«Водоочисні технології» було вручено
податкову вимогу від 08 травня 2013 року №
62, про що свідчить корінець податкової
вимоги (арк. справи 23).

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги та
здійснюється за рішенням суду, яке
направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України).

Оскільки податкова вимога від 08 травня
2013 року № 62 є чинною (доказів про
скасування або відкликання податкової
вимоги суду не надано), суд прийшов до
висновку, що органом доходів і зборів
при зверненні до адміністративного
суду з поданням про стягнення коштів за
податковим боргом з рахунків у банках
дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95
Податкового кодексу України.

Внаслідок того, що товариство з
обмеженою відповідальністю
Науково-дослідний і проектний інститут
«Водоочисні технології» станом на дату
розгляду та вирішення подання органу
доходів і зборів про стягнення коштів
за податковим боргом у добровільному
порядку податковий борг у розмірі 57874,44
грн. не сплатило, вимоги органу доходів
і зборів про стягнення коштів в сумі
57874,44 грн. за податковим боргом з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що заявник
відповідно до пункту 21 частини 1 статті
5 Закону України від 08 липня 2011 року №
3674-VІ «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільнений, судові
витрати у цій справі не підлягають
стягненню з відповідача, оскільки у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні 04 лютого
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Складення постанови у повному обсязі
відкладено до 10 лютого 2014 року, про що
згідно вимог частини 2 статті 167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 16, 20, 57, 87, 95, 102
Податкового кодексу України, статтями
2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167, 183-3
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної податкової
інспекції у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-дослідний і проектний інститут
«Водоочисні технології» про стягнення
коштів за податковим боргом у
загальному розмірі 57874,44 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути кошти товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-дослідний і
проектний інститут «Водоочисні
технології» (ідентифікаційний код
30421760, місцезнаходження: 93400, Луганська
область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя,
буд. 16) з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків:

- в сумі 25630,00 грн. (двадцять п'ять тисяч
шістсот тридцять гривень нуль копійок)
за податковим боргом з податку на
додану вартість в доход Державного
бюджету України на р/р 0080 в ГУДКСУ
у Луганській області, одержувач - УДКСУ
у м. Сєвєродонецьку
Луганської області, код одержувача
37944909, МФО 804013, код бюджетної
класифікації платежу 14010100;

- в сумі 14597,90 грн. (чотирнадцять тисяч
п'ятсот дев'яносто сім гривень
дев'яносто копійок) за податковим
боргом з орендної плати за землю в
доход місцевого бюджету м.
Сєвєродонецька на р/р 0080 в ГУДКСУ
у Луганській області, одержувач - УДКСУ
у м. Сєвєродонецьку Луганської області,
код одержувача 37944909, МФО 804013, код
бюджетної класифікації платежу 13050200;

- в сумі 4944,54 грн. (чотири тисячі
дев'ятсот сорок чотири гривні п'ятдесят
чотири копійки) за податковим боргом з
земельного податку в доход місцевого
бюджету м. Сєвєродонецька на
р/р 0080 в ГУДКСУ у Луганській
області, одержувач - УДКСУ у м.
Сєвєродонецьку Луганської області, код
одержувача 37944909, МФО 804013, код бюджетної
класифікації платежу 13050100;

- в сумі 12702,00 грн. (дванадцять тисяч
сімсот дві гривні нуль копійок) з
авансових внесків з податку на
прибуток приватних підприємств в доход
Державного бюджету України на р/р
0080 в ГУДКСУ у Луганській області,
одержувач - УДКСУ у м.
Сєвєродонецьку Луганської області, код
одержувача 37944909, МФО 804013, код бюджетної
класифікації платежу 11024000.

У відповідності із частиною 7 статті 183-3
КАС України постанова підлягає
негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Згідно з частиною 3 статті 160 КАС
України постанова складена у повному
обсязі 10 лютого 2014 року.

Суддя
Т.І. Чернявська