Справа № 723/1061/13-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2014 р.
К/800/44013/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 3 липня 2013
року по справі № 723/1061/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного
фонду України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області

про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати неправомірними
дії Управління стосовно перерахунку
його пенсії в розмірі 80 відсотків від
суми заробітної плати та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії виходячи з розміру 86 відсотків
від суми заробітної плати, визначеної у
наданій ним довідці.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що
Управління безпідставно здійснило
перерахунок його пенсії у розмірі 80
відсотків від суми заробітної плати
станом на 1 липня 2012 року,
посилаючись на Закон України від 8
липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи (далі -
Закон № 3668-VІ), яким внесено зміни до
статті 50-1 Закону України від 5
листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про
прокуратуру» (далі - Закон № 1789-ХІІ),
оскільки це суперечить статті 22
Конституції України та порушує його
права.

Постановою Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 23 квітня
2013 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
щодо обмеження під час перерахунку
розміру пенсії ОСОБА_4 за вислугу років.

Зобов'язано відповідача провести
позивачу з 1 липня 2012 року перерахунок
пенсії виходячи з розрахунку 86
відсотків від середнього заробітку за
відповідною посадою та здійснити
відповідні виплати.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду
від 3 липня 2013 року рішення суду
першої інстанції скасовано та прийнято
нове, яким у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_4 подав касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати судове рішення апеляційної
інстанції та залишити в силі постанову
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області від 23 квітня 2013
року.

Перевіривши правильність застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 25
грудня 2008 року призначено пенсію за
вислугу років на підставі статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на
час призначення пенсії) в розмірі 82
відсотків від суми заробітної плати.

Після призначення пенсії ОСОБА_4
продовжував працювати на
прокурорсько-слідчих посадах.

Постановою Сторожинецького
районного суду Чернівецької області
від 1 квітня 2011 року Управління
Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області було зобов'язано провести
перерахунок пенсії ОСОБА_4 із
врахуванням 86% місячної заробітної
плати за посадою, з якої він вийшов на
пенсію, починаючи з 30 грудня 2010 року.

Відповідач здійснив вказаний
перерахунок з 30 грудня 2010 року по 30
червня 2012 року.

10 січня 2013 року ОСОБА_4 звернувся
до Управління із заявою про
перерахунок пенсії на підставі статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ з урахуванням
постанови Кабінету Міністрів України
від 31 травня 2012 року № 505 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури» (далі - постанова № 505).

Управління від 7 лютого 2013 року листом
повідомило позивача проте, що йому з 1
липня 2012 року здійснено перерахунок
пенсії, виходячи з розміру 80 відсотків
від суми заробітної плати на підставі
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ з урахуванням
змін, внесених Законом № 3668-VІ.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
Управління, здійснивши ОСОБА_4
перерахунок пенсії з 1 липня 2012 року у
розмірі 80 відсотків від суми
заробітної плати на підставі статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ з урахуванням змін,
внесених Законом № 3668-VІ, та
застосувавши нові посадові оклади,
встановлені постановою № 505, діяло не
на підставі, поза межами повноважень та
у спосіб, що суперечить Конституції та
законам України. Суд дійшов висновку
про необхідність зобов'язати
Управління здійснити перерахунок
пенсії позивачу, виходячи з розрахунку
86 відсотків суми місячного заробітку.

Суд касаційної інстанції такі висновки
суду першої інстанції вважає
обґрунтованими з огляду на наступне.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Так, відповідно до частини 1 статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на
час призначення пенсії ОСОБА_4,
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними такого
права.

Відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ
у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і
слідчі мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини 1 статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і
слідчим пенсії за вислугу років у
розмірі не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку втратили
чинність у зв'язку з внесенням змін до
редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини 13, 18 статті 50-1 Закону
№ 1789-ХІІ, положення яких щодо
перерахунку пенсії у зв'язку із
прийняттям Закону № 3668-VІ змін не
зазнали (змінилась лише нумерація
частин цієї статті).

Так, відповідно до частини 13 статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на
пенсію, станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 18 статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ призначені працівникам
прокуратури пенсії перераховуються у
зв'язку з підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця,
що йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий
час може бути виплачено йому не більш
як за 12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Отже, враховуючи наведене, суди дійшли
обґрунтованого висновку, що при
перерахунку пенсії працівникам
прокуратури має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії.
Внесені Законом № 3668-VІ зміни до
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру
пенсії у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам є
частини 13 та 18 статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям
Закону № 3668-VІ не зазнали.

Крім того, слід зазначити, що згідно зі
статтею 22 Конституції України
закріплені нею права і свободи не є
вичерпними, гарантуються і не можуть
бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю
підвищених гарантій соціальної
захищеності, тобто комплексу
організаційно-правових економічних
заходів, спрямованих на забезпечення
добробуту саме цієї категорії громадян
як під час проходження служби, так і
після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

За наведених обставин постанова
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 3 липня 2013
року не узгоджується з вимогами
чинного законодавства і підлягає
скасуванню.

Суд першої інстанції дійшов правильних
юридичних висновків щодо встановлених
обставин справи і відповідним чином
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального права.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасовано
помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 3 липня 2013
року скасувати.

Постанову Сторожинецького районного
суду Чернівецької області
від 23 квітня 2013 року залишити в
силі.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ємельянова В.І.

Судді
Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.