Справа № 163/3294/13-а
Суддя: Войтюк Л. М.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/3294/13-а
Провадження № 2-а/163/1/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року
м.Любомль

Любомльський районний суд в складі:

головуючого- судді Войтюка Л.М.,

при секретарі Голядинець О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в місті Любомль в залі суду
справу адміністративного провадження
за позовом ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м. Києві
про оскарження рішень, дій та
бездіяльності суб"єкта владних
повноважень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом в якому
просить визнати неправомірними дії
відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві, які полягають у
неврученні йому як боржнику копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №35856862 від 30.12.2012 року та
ненадання строку на самостійне
виконання рішення суду, про скасування
постанов про розшук майна боржника про
арешт майна боржника та заборони його
відчуження від 01.08.2013 року винесених
відділом державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві. Також просить
зобов"язати відділ державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м. Києві
встановити йому новий строк для
самостійного добровільного виконання
ним постанови суду згідно постанови
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 35856862.

Свої вимоги обгрунтував тим, що 10.09.2013
року ним були отримані постанова про
розшук майна боржника від 01.08.2013 року
та постанова про арешт майна боржника і
заборону відчуження майна від 01.08.2013 р.
винесені відділом державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м.
Києві. На поштовому конверті ( додаток
№3) в якому надійшли ці дві постанови
відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві зазначена дата
відправлення 09.09.2013 року.

В вищезазначених двох постановах
вказано, що вони були прийняті
відповідачем у виконавчому
провадженні ВП №35856862. Однак він не
отримував від відповідача постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 35856862 згідно з вимогами частини 5
статті 25 та частини 1 статті 31 Закону
України "Про виконавче провадження".

Вважає, що постанова про розшук майна
боржника від 01.08.2013 року та постанова
про арешт майна боржника та заборони
його відчуження від 01.08.2013 року,
прийняті відділом державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м. Києві
підлягають скасуванню за таких
підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови.

Частина 5 статті 25 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачає, що
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Частиною 1 статті 31 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, про які державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону
України «Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів.

Також вважає, що перед тим як почати
вживати заходи з примусового виконання
рішення, зокрема оголошення розшуку
майна боржника, арешту майна боржника
та накладення заборони на його
відчуження, державний виконавець
повинен пересвідчитися, чи отримана
боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійсненні ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк.

Відділом державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві не дотримано
наведені вище вимоги законодавства у
виконавчому провадженні ВП № 35856862.

Вважає, що вказане є підставою для
визнання протиправною бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві щодо не надіслання
йому постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 35856862
згідно з вимогами частини 5 статі 25 та
частини 1 статті 31 Закону України "Про
виконавче провадження".

З огляду на викладене, він, як боржник,
був позбавлений можливості самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту отримання постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 55856862 згідно з нормою частини 2 статті
25 Закону України "Про виконавче
провадження" та, відповідно, у
відповідача були відсутні правові
підстави для початку здійснення дій з
примусового виконання, зокрема
оголошення розшуку та арешту його
майна і накладення заборони на його
відчуження.

Згідно статті 57 Закону України "Про
виконавче провадження" копія постанови
державного виконавця про арешт майна
боржника надсилається не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення боржнику. В постанові про
арешт майна боржника та заборони його
відчуження прийнятої відповідачем
зазначено, що вона винесена 01.08.2013 р., а
на поштовому конверті, в якому він її
отримав зазначена дата відправки -
09.09.2013 р. Отже відповідачем надіслано
йому копію постанови про арешт майна
боржника та заборони його відчуження
від 01.08.2013 р. з грубим порушенням вимоги
статті 57 Закону України "Про виконавче
провадження".

Частиною 4 статті 82 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Виконавче провадження ВП № 35856862
відкрито на підставі постанови №
0310/3217/2012 Любомльського районного суду
Волинської області від 01.11.2012 року у
справі про адміністративне
правопорушення.

Керуючись вимогами частиною 4 статті 82
Закону України "Про виконавче
провадження", 16.09.2013 р. він подав скаргу
на рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві до Любомльського
районного суду Волинської області, як
суду що видав виконавчий документ.

12 жовтня 2013 року він отримав ухвалу про
відмову у відкритті провадження
Любомльського районного суду
Волинської області від 01.10.2013 р , в
зв'язку з тим, що його скарга не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства. 15 листопада 2013 року
апеляційний суд Волинської області
залишив без змін ухвалу Любомльського
районного суду Волинської області від
01 жовтня 2013 року.

В постанові про розшук майна боржника
від 01.08.2013 року та постанові про арешт
майна боржника та заборони його
відчуження від 01.08.2013 року прийнятих
відповідачем зазначено, що вони можуть
бути оскаржені до Святошинського
районного суду м. Києва. В зв'язку з цим
він 16.09.2013 р. також подав скаргу на
рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві Вергелеса І.В. до
Святошинського районного суду м. Києва.
28.09.2013 року він отримав ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
про повернення скарги без розгляду, в
зв'язку з тим, що скарга не підсудна
суду. Ухвалою Святошинського районного
суду йому роз'яснено, що згідно з
частиною 4 статті 82 Закону України "Про
виконавче провадження" скаргу на
рішення, дії та бездіяльність судового
виконавця він повинен подавати до
Любомльського районного суду
Волинської області, як суду, що видав
виконавчий документ.

В судовому засіданні позивач дав
пояснення аналогічні викладеному у
позовній заяві, представник
відповідача на розгляд справи не
з»явиася, від відповідача надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі представника відповідача.

Судом встановлені наступні обставини.

Постановою Любомльського районного
суду Волинської області від 1 листопада
2012 року позивач притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст. 472 МК України і на нього накладено
штраф в сумі 91044,93 гривень з
конфіскацією предметів порушення
митних правил та постановлено
стягнути витрати за зберігання
вказаних предметів. Як вбачається з
вказаної постанови, справа розглянута
з участю ОСОБА_1, що він не заперечує.
Також в судовому засіданні він дав
пояснення про те, що йому було
повідомлено судом, що він зобов»язаний
сплатити штраф в добровільному порядку
на протязі п»ятнадцяти днів після
винесення постанови, копію постанови
суду він отримав. Вказана постанова
суду набрала законної сили 13 листопада
2012 року.

Також позивач в судовому засіданні дав
пояснення, що у державну виконавчу
службу і в суд з приводу добровільного
виконання постанови суду він взагалі
не звертався. До травня 2013 року у нього
коштів на сплату штрафу не було, а у
травні 2013 року він мав можливість
виконати постанову суду добровільно
однак, оскільки йому не надійшла
постанова про відкриття виконавчого
провадження, він ніяких дій для
виконання постанови суду не вчинив.
Отримавши 10 вересня 2013 року постанови
про розшук майна боржника, про арешт
майна боржника та заборони його
відчуження від 01.08.2013 року винесені
відділом державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві, оскаржував їх в
різні судові інстанції.

Як вбачається з заперечення, поданого
відповідачем на адміністративний
позов, постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП №35856862
винесена державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві Вергелесом І.В. 30
грудня 2012 року, копії постанови
направлено сторонам, боржнику надано
семиденний строк для добровільного
виконання виконавчого документа. В
процесі проведення виконавчих дій
20.07.2013р. встановлено, що за боржником
зареєстровано транспортний засіб на
який 1.08.2013р. накладено арешт та
вказаний транспортний засіб оголошено
в розшук. Копії вказаних постанов
направлено на виконання в УДАІ м. Києва
та сторонам до відома. 12.08.2013 року
державним виконавцем винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження у зв»язку з розшуком
транспортного засобу боржника. Жодних
скарг до 16.09.2013 року на дії державного
виконавця на адресу відділу від
боржника не надходило.

Проаналізувавши приведені докази, суд
приходить до висновку, що позивач знав
про накладення на нього
адміністративного стягнення в день
винесення постанови Любомльського
районного суду Волинської області 1
листопада 2012 року, у державну виконавчу
службу і в суд з приводу добровільного
виконання постанови суду він взагалі
не звертався, 30 грудня 2012 року копії
постанови направлено сторонам,
боржнику надано семиденний строк для
добровільного виконання виконавчого
документа. Дізнавшись 10.09.2013 року як
пояснив позивач, про наявність
постанов про розшук майна боржника про
арешт майна боржника та заборони його
відчуження від 01.08.2013 року винесених
відділом державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві, до відповідача з
клопотанням про надання строку для
добровільного виконання виконавчого
документа не звертався, хоча
відповідно до частини 1 статті 35 Закону
України «Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. На підставі викладеного
суд приходить до висновку, що позивач
мав можливість та знав, що має право
звернутись до державного виконавця з
заявою про відкладення виконавчих дій.

Отже суд приходить до висновку, що
позивач, знаючи про його обов»язок
протягом часу з 1 листопада 2012 року по
даний час при наявності у нього
можливості, як він пояснив з травня 2013
року, виконати постанову суду, дій по її
виконанню не вчинив, до відповідача з
заявою про відкладення виконавчих дій
не звертався.

Посилання позивача на частину 5 статті
25 Закону України "Про виконавче
провадження" яка передбачає, що копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові та на частину 1 статті 31
Закону України "Про виконавче
провадження" якою передбачено, що копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, про
які державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення суд вважає
необґрунтованими та такими, що
зроблені позивачем з метою уникнення
виконання постанови суду, що
стверджено приведеними у даній
постанові суду доказами про те, що
позивач знав про наявність вказаної
постанови Любомльського районного
суду про накладення на позивача
адміністративного стягнення, не
звертався до суду та відповідача з
приводу прийняття мір до виконання
цієї постанови.

Оскільки позивач звертався з приводу,
як він вважав порушеного його права до
суду з скаргами (в тому числі з
апеляційною) та адміністративним
позовом на протязі тривалого часу, суд
приходить до висновку, що позивач строк
звернення до суду не пропустив.

Проаналізувавши досліджені докази, суд
приходить до висновку, що підстав для
задоволення позову немає, а тому в
задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 160 - 163 КАС України суд,

п о с
т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 про визнання
неправомірними дій відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м.Києві,
які полягають у неврученні боржнику
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №35856862 від
30.12. 2012 р. та ненадання строку на
самостійне виконання рішення про
відкриття виконавчого провадження,
про скасування постанов про розшук
майна боржника про арешт майна
боржника та заборони його відчуження
від 01.08.2013 року винесених відділом
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м.Києві, про зобов"язання
відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м.Києві, встановити новий
строк ОСОБА_1 для самостійного
добровільного виконання боржником
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 35856862 - відмовити.

Апеляційна скарга на дану постанову
сторонами може бути подана до
Львівського Апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня отримання копії постанови через
Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області
Л.М.Войтюк