Справа № 808/8438/13-а
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/8438/13-а

23 січня 2014 року 12год. 14хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Дуляницької С.М., за
участю секретаря судового засідання
Федорук І.В., та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Багно Ю.В.,
Требухов О.В.

відповідача: представник Гнідая А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Таврійська ливарна
компанія "ТАЛКО" до Приморської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
про скасування податкового
повідомлення-рішення від 25.07.2013р.
№ -, -

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Таврійська ливарна
компанія "ТАЛКО" (далі по тексту
постанови - позивач, ТОВ "Таврійська
ливарна компанія "ТАЛКО") звернулося до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовом до
Приморської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Запорізькій області (далі по тексту
постанови - відповідач, Приморська
ОДПІ) скасування податкового
повідомлення-рішення від 25.07.2013 №
.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
зазначає, що суми податкового кредиту
підтверджені наявними податковими
накладними, які виписані контрагентами
позивача згідно з вимогами Податкового
кодексу України. Всі господарські
операції оформлено відповідними
первинними документами та відображено
у бухгалтерській та податковій
звітності. Позивач сплатив своїм
контрагентам кошти за отримані
товарно-матеріальні цінності, отримані
товарно-матеріальні цінності
позивачем використані в своїй
господарській діяльності. За таких
обставин вважає господарські операції
такими, що відбулися, а відтак,
позивачем правомірно сформовано
податковий кредит по господарських
операціях з ПП "Алкіона" та ПП "Екоскан
Сервіс". Просив позов задовольнити
повністю.

Відповідач надав до матеріалів справи
письмові заперечення. Представник
відповідача в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечив з
підстав, викладених в письмових
запереченнях проти адміністративного
позову, зокрема зазначив, що ПП
"Алкіона" не знаходиться за
зареєстрованою юридичною адресою,
актом від 08.05.2013 року не підтверджено
господарські відносини з покупцями та
постачальниками. У ПП "Алкіона"
відсутні виробниче обладнання,
складські приміщення, працівники. Щодо
фінансово-господарських
взаємовідносин позивача з ПП "Екоскан
Сервіс" представник відповідача
зазначила, що відповідно до акту ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська від 21.12.2013 №
7207/224/33517827, встановити фактичне
місцезнаходження підприємства немає
можливості; особи, що відповідають за
ведення фінансово-господарської
діяльності - відсутні. Станом на 23.07.2013
розпочато ліквідаційну процедуру
припинення юридичної особи. Податкова
декларація з податку на додану
вартість за січень 2013 подано з
нульовими показниками. У вказаного
контрагента відсутні виробниче
обладнання, складські та торгівельні
приміщення. Зазначає, що позивачем до
перевірки не надано довіреностей,
актів на приймання-передачу
товарно-матеріальних цінностей та
документів щодо оприбуткування чи
подальшої реалізації придбаних
товарів, що вказує на відсутність
реальності здійснення господарських
операцій.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов слід задовольнити.

При цьому суд виходив з такого.

Фахівцями Приморської ОДПІ здійснено
позапланову документальну перевірку
ТОВ "Таврійська ливарна компанія
"ТАЛКО" () з питань
правильності визначення, повноти
нарахування та своєчасності сплати
податку на додану вартість по
взаємовідносинах з ПП "Екоскан Сервіс"
у січні 2013р. та ПП "Алкіона" у березні
2013р., за результатами якої складено акт
від 23.07.2013 № 30/08-17-22-31433316 (а.с.11-31 том 1).
Вказане рішення оскаржувалося в
адміністративному порядку, рішеннями
контролюючих органів залишено без змін
(а.с. 56-71 том 1).

Перевіркою встановлено завищення ТОВ
"Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО"
податкового кредиту за період з 01.01.2013
по 31.01.2013 та з 01.03.2013 по 31.03.2013 всього в
сумі 507105,47 грн., у тому числі по
взаємовідносинах з ПП "Екоскан Сервіс"
у січні 2013 р. в сумі 73611,95 грн. та з ПП
"Алкіона" у березні 2013 р. в сумі 433493,52
грн., що є порушенням п.185.1 ст.185, п.187.1
ст.187, п.188.1 ст.188, ст.201 Податкового
кодексу України та призвело до
заниження податку на додану вартість у
сумі 507105,47 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 25.07.2013 №,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 633881,83 грн., в тому числі за
основним платежем: 507105,47 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями:
126776,36 грн. (а.с.10 том 1).

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Таврійська ливарна
компанія "ТАЛКО" зареєстроване як
юридична особа, основними видами
діяльності позивача є ливарне
виробництво; збирання, заготівля,
переробка, утилізація, металургійна
переробка, купівля, продаж брухту та
відходів кольорових та чорних металів
(а.с.162-172 том 1).

Підпунктом 14.1.181 статті 14 Податкового
кодексу України податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до п.185.1 ст. 185 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування є операції платників
податку, зокрема, з постачання товарів,
місце постачання яких розташоване на
митній території України, відповідно
до статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку (пункт 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України, зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що для отримання права на податковий
кредит із сум податку на додану
вартість, сплачених в ціні придбаного
товару, платник ПДВ повинен мати
податкові накладні, видані на реально
отриманий товар, призначений для
використання в господарській
діяльності.

Судом встановлено, що між позивачем
(покупець) та ПП "Алкіона" (постачальник)
укладено договори поставки № 13/12/12 від
13.12.2012 (а.с.23-24 том 2) та № 03.12.12 від 03.12.2012
(а.с.25-26 том 2); між позивачем (покупець)
та ПП "Екоскан Сервіс" (постачальник)
укладено договір поставки № 03/12/12 від
03.12.2012 (а.с.24-28 том 2).

За умовами вказаних договорів
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця товар, що належить
йому на праві власності, а покупець -
прийняти та оплатити товар на умовах
договору згідно накладних.
Найменування товару, асортимент, ціна,
якість та сума кожної партії
узгоджуються сторонами до моменту
відвантаження кожної партії товару у
вигляді заяви (усно або письмово). Право
власності на товар переходить від
постачальника до покупця в момент
підписання уповноваженими
представниками накладної, сформованої
на основі заяви покупця, яка
підтверджує факт передачі товару та є
невід'ємною частиною договору.
Передача товару за згодою сторін
здійснюється на умовах ЕХW, відповідно
до правил "Інкотермс - 2010". Оплата товару
здійснюється на підставі
рахунка-фактури.

На підтвердження отримання товару від
ПП "Екоскан Сервіс" та ПП "Алкіона",
позивачем до матеріалів справи надано:
видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні,
банківські виписки, податкові
накладні, рахунки на оплату (а.с.72-119,
147-161 том 1, а.с. 4-8 том 4), довідка про рух
алюмінію по складу за січень, березень
2013 року (а.с.29 том 2), копію з журналу
реєстрації довіреностей (а.с.32 том 2).

Копії банківських виписок
підтверджують перерахування грошових
коштів позивачем на користь продавців
товару.

Формування суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість по взаємовідносинах ПП
"Екоскан Сервіс" та ПП "Алкіона"
відображене у податковій звітності
позивача за січень та березень 2013 року.

Як вбачається з пояснень представників
позивача, умов договорів поставки,
транспортування купленого у ПП
"Екоскан Сервіс" та ПП "Алкіона" товару
здійснювалося за рахунок та силами
покупця (позивача в даній справі). Так,
перевезення здійснювали водії, які
працюють у позивача: ОСОБА_5 та ОСОБА_6;
отримання товару здійснювалося на
підставі довіреностей; перевезення
здійснено автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2,
що перебуває у позивача в оренді згідно
договору від 01.07.2006 № А-04/07. Вказані
обставини підтверджені копіями
товарно-транспортних накладних (які
підтверджують шлях прямування вантажу
від пункту його відправлення до пункту
його призначення та конкретизацію виду
товару, який перевозився), наказами на
прийняття водіїв на роботу, звітами про
використаннями коштів, наданих на
відрядження або під звіт, свідоцтвами
про реєстрацію транспортного засобу та
причепа, копією договору оренди
транспортного засобу, копією наказу
про закріплення автомобілів
підприємства (а.с. 80-95, а.с.156-157 том 1,
а.с.33-51 том 2).

Щодо використання товару придбаного в
ПП "Екоскан Сервіс" та ПП "Алкіона" у
господарській діяльності ТОВ
"Таврійська ливарна компанія "ТАЛКО",
суд зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що
куплений товар використаний для
виробництва деталей, які в свою чергу
позивачем реалізовані. Так, вказані
обставини підтверджуються довідкою
про рух товару по складу (а.с.29 том 2),
технологічною інструкцією на плавку
алюмінієвих сплавів (а.с.52-62 том 2),
копіями журналу спектрального аналізу
(а.с.69-84 том 2), договорами поставки,
купівлі-продажу, видатковими
накладними, податковими накладними,
довіреностями (а.с.2-242 том 3).

Суд зазначає, що первинні документи
оформлені належним чином, крім того з
акту перевірки вбачається, що порушень
при їх оформленні перевіряючими у ході
проведення перевірки не встановлено.

Отже, враховуючи наявність у позивача
документів, які достовірно засвідчують
фактичне отримання позивачем
вищевказаних товарів, фактичну
передачу товару та фактичне
перевезення товарно-матеріальних
цінностей, місця поставки, зберігання
та подальшу переробку та реалізацію
товару та інших первинних документів
щодо реальності та товарності
проведених операцій, з яких можливо
встановити місця відвантаження товару,
осіб, які здійснювали приймання та
відвантаження товару, суд приходить до
висновку про підтвердження реальності
проведення господарських операцій,
тобто, про реальність операцій, які
можуть бути об'єктом оподаткування ПДВ.

Щодо покликання відповідача на
відсутність у позивача актів
приймання-передачу товару суд
зазначає, що умовами договорів
поставки передбачено лише підписання
уповноваженими представниками
накладної, сформованої на підставі
заявки, яка підтверджує факт передачі
товару та є невід'ємною частиною
договору. Заявка, в свою чергу, за
умовами договорів може формуватися
усно або письмово. Як пояснили
представники позивача в судовому
засіданні, всі заявки формувалися усно
в телефонному режимі. Натомість в
матеріалах справи наявні копії
видаткових накладних, підписані
представниками сторін за договорами,
які підтверджують факт передачі товару
(а.с.72-79 том 1).

Як вбачається з акту перевірки від
23.07.2013 року № 30/08-17-22/31433316, відповідачем
не спростовується, що на час здійснення
господарських операцій ПП "Екоскан
Сервіс" та ПП "Алкіона" були
зареєстровані як юридичні особи та
платники податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців" від
15.05.2003 року №755-IV, якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін. Таким чином,
відомості, якими позивач володів на
момент здійснення господарських
операцій з контрагентами ПП «Екоскан
Сервіс» та ПП «Алкіона» відповідають
тим, що містяться у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а отже є
достовірними.

Покликання відповідача на відсутність
у ПП "Екоскан Сервіс" та ПП "Алкіона"
виробничого обладнання, складських
приміщень, працівників для здійснення
господарської діяльності не
спростовують обставин щодо постачання
позивачу товарно-матеріальних
цінностей, адже така діяльність може
здійснюватися не лише за рахунок
власних ресурсів, але й за рахунок
ресурсів, що належать іншим особам
(найманих ресурсів).

Твердження відповідача про
неможливість станом на дату проведення
перевірки встановити фактичне
місцезнаходження ПП "Екоснан Сервіс",
відсутність у даного підприємства
осіб, що відповідають за ведення
фінансово-господарської діяльності,
початок ліквідаційної процедури
станом на 23.07.2013 не свідчать про
неможливість виконання вказаним
підприємством своїх зобов'язань в
січні 2013 року.

Крім того, як вбачається з акту
перевірки від 23.07.2013 року № 30/08-17-22/31433316
висновки податкового органу
ґрунтуються на висновках:

- акту ДПС у Полтавській області від
08.05.2013 № 521/22,5/30601203 про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Алкіона» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за березень 2013р.;

- акту ДПІ у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська від 21.12.2012 №
7207/224/33517827 та доповнення до акту
перевірки за № 602/7/22-421 від 15.01.2013
невиїзної документальної перевірки ПП
«Екоскан Сервіс».

Щодо таких покликань податкового
органу суд зазначає, що законодавством
України не передбачена
відповідальність юридичної особи за
можливими допущеними порушеннями
законодавства інших юридичних осіб, на
господарюючих суб'єктів не
покладається обов'язок та не надається
право контролювати дотримання
законодавства платником податків, який
виступає контрагентом у господарській
операції.

Ведення податкового обліку покладено
на кожного окремого платника податку.
Такий платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.
Чинне законодавство не містить норм
щодо солідарної відповідальності
платників податків.

Крім того суд зауважує, що в силу закону
отримання податковим органом акту
перевірки чи зустрічної звірки, в
котрому викладені висновки про
вчинення контрагентом платника
податків нікчемного правочину або
відображення в звітності показників
господарських операцій, котрі не
відбулись, не звільняє такий
податковий орган від виконання
обов'язку по самостійному встановленню
та доведенню факту вчинення платником
податків порушення закону, оскільки ні
акт перевірки, ні довідка зустрічної
звірки не має преюдиціального значення
та не є документами, які достовірно та
безсумнівно підтверджують обставини
фактичної дійсності.

Поряд з обумовленим, позиція
відповідача щодо оцінки дій позивача
виключно на підставі даних стосовно
контрагентів суперечить як приписам
національного законодавства так і
практиці Європейського суду з прав
людини. В статті 61 Конституції України
закріплений індивідуальний характер
юридичної відповідальності особи, а
тому притягненню до відповідальності
підлягає саме правопорушник, а не той,
хто мав з ним господарські відносини.
Європейський суд з прав людини у своєму
рішенні від 22.01.09 р. у справі "БУЛВЕС"АД
проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначив,
що платник податку не повинен нести
наслідків невиконання постачальником
його зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню. На думку суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Виходячи з наведеного, порушення,
допущені одним платником податків у
відображенні в податковому обліку
певної господарської операції, за
загальним правилом, не впливають на
права та обов'язки іншого платника
податків. Крім того, чинне
законодавство не покладає на
підприємство обов'язок збирання
інформації про стан господарської
діяльності та порушення
підприємств-контрагентів.

Поряд з наведеним вище суд зазначає, що
постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.03.2013 № 804/1932/13-а визнано протиправними
дії Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
щодо проведення перевірки Приватного
підприємства "Екоскан Сервіс", в
результаті яких було складено акт
фінансово-господарської діяльності
від 21.12.2012 № 7207/224/33517827 (а.с.38-44 том 1, а.с.9
том 4).

З наявних в матеріалах справи доказів
вбачається, що позивач виконав усі
необхідні умови, передбачені
Податковим Кодексом України, які
надають йому правові підстави для
формування податкового кредиту.

Відповідач відповідно до ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України правомірність винесеного
податкового повідомлення-рішення
належним чином не довів, у зв'язку з чим
податкове повідомлення-рішення від
25.07.2013 № слід скасувати.

Судові витрати, відповідно до ст. 94 КАС
України, присуджуються на користь
позивача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
25.07.2013 № .

Присудити на користь позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Таврійська ливарна
компанія "ТАЛКО" із Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 458,8 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М.Дуляницька