Справа № К/9991/22338/11-С
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року м.
Київ К/9991/22338/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до голови
Дзержинського районного суду м.
Харкова Задорожнього Миколи Івановича,
Дзержинського районного суду м.
Харкова, Головного управління
Державного казначейства України у
Харківській області про зобов'язання
вчинити певні дії, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2010
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до голови
Дзержинського районного суду м.
Харкова Задорожнього Миколи Івановича,
Дзержинського районного суду м.
Харкова, Головного управління
Державного казначейства України у
Харківській області, у якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просили:

1) зобов'язати відповідача розглянути
та вирішити пропозицію позивачів за
скаргою від 25 квітня 2007 року щодо
ознайомлення штатного складу
суддівського корпусу з визначеним за
інструкцією з діловодства у місцевому
загальному суді порядку надання справи
учасникові судового процесу та щодо
оприлюднення цього порядку для
відвідувачів цього судового органу;

2) зобов'язати організувати роботу
очолюваного головою Задорожним М.І.
судового органу щодо оформлення
надіслання службових листів та
процесуальних документів згідно
вимогами зазначеної інструкції;

3) зобов'язати, з метою уникнення втрат
часу учасників судового процесу,
організувати роботу щодо дотримання
суддівським корпусом трудової
дисципліни;

4) встановити, що відповідь голови
Дзержинського районного суду м.
Харкова на скаргу від 01 липня 2010 року за
листом від 15 липня 2010 року № 20719 не
відповідає вимогам Закону України «Про
звернення громадян» щодо надання
обґрунтованої відповіді;

5) зобов'язати відповідача провести
перевірку даної скарги від 01 липня 2010
року відповідно до вимог Закону
України «Про звернення громадян»,
запросити позивачів для участі у
перевірці скарги;

6) надати обґрунтовану відповідь з
викладом результатів проведеної
перевірки та ухваленого на їх підставі
рішення.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року, позивачам було відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, позивачі звернулися з
касаційною скаргою, в якій просять
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 25 квітня 2007 року
позивачі звернулися до Голови
Дзержинського районного суду
Задорожного М.І. зі скаргою.

За результатами розгляду даної скарги
22 травня 2007 року Дзержинським районним
судом м. Харкова позивачам повідомлено,
що позовна заява ЖБК "Енергія" до ОСОБА_7
щодо незаконного привласнення частини
спільної сумісної неподільної
власності членів кооперативу надійшла
до суду 01 вересня 2006 року та була
передана в провадження судді Лазюк С.В.
Ухвалою судді від 05 вересня 2006 року
позовна заява залишена без руху та
надано строк для усунення недоліків 14
днів; ухвалою судді від 09 жовтня 2006 року
позовна заява залишена без руху та
надано строк для усунення недоліків 10
днів; ухвалою судді від 01 грудня 2006 року
відкрито провадження по справі;
попереднє судове засідання призначене
на 22 січня 2007 року; 12 березня 2007 року в
попередньому судовому засіданні по
справі оголошено перерву до 05 квітня 2007
року; ухвалою судді від 05 квітня 2007 року
суддею Лазюком С.В. оголошено
самовідвід від розгляду зазначеної
справи.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
і суд апеляційної інстанції, дійшов
висновку про відсутність підстав
вважати протиправною бездіяльність
відповідача щодо розгляду звернення
позивачів та невідповідності дій
відповідача вимогам Закону України
«Про звернення громадян».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів попередніх інстанцій,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 40 Конституції
України усім гарантовано право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Згідно до статті 1 Закону України «Про
звернення громадян», громадяни
України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про звернення громадян», органи
державної влади, місцевого
самоврядування, їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 20 Закону України «Про
звернення громадян» встановлено, що
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що враховуючи, що
за результатами розгляду скарги
позивачів, відповідачем надано
відповідь від 22 травня 2007 року, тобто в
межах строків встановлених Законом
України «Про звернення громадян»,
позовні вимоги в даній частині є
необґрунтованими.

Крім того, що стосується позовних вимог
про встановлення, що відповідь голови
Дзержинського районного суду м.
Харкова на скаргу від 01 липня 2010 року за
листом від 15 липня 2010 року № 20719 не
відповідає вимогам Закону України «Про
звернення громадян» щодо надання
обґрунтованої відповіді; зобов'язання
відповідача провести перевірку даної
скарги від 01 липня 2010 року відповідно
до вимог Закону України «Про звернення
громадян»; запрошення позивачів для
участі у перевірці скарги; надати
обґрунтовану відповідь з викладом
результатів проведеної перевірки та
ухваленого на їх підставі рішення,
колегія суддів зазначає.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, 01 липня 2010 року
позивачі звернулися до Голови
Дзержинського районного суду зі
скаргою, в якій просили з'ясувати
підстави відкладення судового
засідання у справі №2а-6797/09 з 01 липня 2010
року на 30 серпня 2010 року; з'ясувати
особу, яка повідомила позивачу про те,
що судове засідання не відбудеться;
встановити підстави не відкриття
судового засідання суддею Подус А.С. 01
липня 2010 року для проведення
необхідних процесуальних дій;
встановити підстави видалення
позивачів із зали судових засідань;
з'ясувати підстави невиконання суддею
Подус А.С. власних повноважень щодо
роз'яснення Дзержинському ВДВС ХМУЮ
виконання рішення суду за заявою від 15
квітня 2010 року.

15 липня 2010 року за результатами
розгляду скарги від 01 липня 2010 року
позивачам надано відповідь в якій
повідомлено, що відповідно до
інформації, наданої суддею Подус Г.С.
судове засідання по цивільній справі
за позовом ЖК "Оселя" до ОСОБА_7 було
відкладено у зв'язку з перебуванням
головуючого по справі в нарадчій
кімнаті по іншій цивільній справі.
Помічником судді, закріпленим за
суддею Подус Г.С, було повідомлено
представника відповідача про
зазначені обставини. Стосовно
звернення щодо видалення позивачів із
зали судового засідання повідомлено,
що відповідно до інформації судді
Подус Г.С, підставою видалення останніх
із зали судового засідання стало те, що
кількість місць для сидіння у залі
судового засідання, закріпленого за
суддею Подус Г.С, обмежена, і вони були
потрібні для розміщення учасників
процесу по іншій цивільній справі. По
суті звернення щодо з'ясування підстав
невиконання суддею Подус Г.С. власних
повноважень щодо роз'яснення
Дзержинському ВДВС ХМУЮ порядку
виконання рішення суду за його заявою
від 15 квітня 2010 року повідомлено, що,
згідно з журналом вхідної
кореспонденції суду за 2010 рік
відомості про надходження
вищезазначеної заяви відсутні.

Таким чином, повно та всебічно
дослідивши всі обставини справи та
давши належну правову оцінку доказам,
суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову, оскільки при розгляді звернень
відповідач діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та Законом
України «Про звернення громадян».
Заяви позивачів розглянуті своєчасно,
з повним висвітленням поставлених
питань у зверненні та про їх розгляд
повідомлено заявника відповідно до
вимог чинного законодавства та в межах
повноважень, наданих відповідачу.

Відповідно до частини третьою статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4
відхилити, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 06
грудня 2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: