Справа № 9101/184200/2012
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2013-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"19" листопада 2013 р.справа № 2а-9724/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2012 року у справі № 2а-9724/10/0470 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, третя
особа: Державне підприємство
"Інформаційний центр" Міністерства
юстиції України про визнання
протиправними дій, рішення,
відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив визнати дії Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції такими, що
порушують його права та інтереси, як
боржника у виконавчому провадженні, в
частині недотримання строків
переоцінки майна та без його участі;
невнесення своєчасно до Єдиного
реєстру виконавчих проваджень
відомостей про проведення всіх
виконавчих дій, в результаті чого він
був позбавлений можливості вчасно
оскаржити дії державного виконавця та
призупинити виконавче провадження;
проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого майна з
порушенням визначених законом строків.
Позивач просив суд визнати недійсними
прилюдні торги (аукціон) від 16.08.2010 року
по реалізації арештованого майна -
автомобіля марки Hyundai Tucson, тип ТТЗ
легковий-універсал-В, 2008 року випуску,
колір сірий, НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належав йому на праві
власності на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4, виданого Дніпропетровським
ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в
Дніпропетровській області; визнати
недійсною постанову від 16.08.2010 року
№38951/26 про передачу зазначеного
автомобіля ОСОБА_2, та стягнути з
відповідача завдані збитки у сумі 38085
грн.60 коп.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2012 року адміністративний позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав
протиправними дії державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції щодо порушення
строків переоцінки майна та розгляду
їх без участі боржника та невчасного
внесення відомостей до Єдиного реєстру
виконавчих проваджень про проведення
виконавчих дій з 05.02.2010 року; визнав
протиправною та скасував постанову
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 16.08.2010 року №
38951/26 про передачу автомобіля марки Hyundai
Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2.
У задоволенні решти позову суд
відмовив, пославшись на приписи статей
17 та 181 Кодексу адміністративного
судочинства України та зазначивши про
неналежність їх розгляду в порядку
адміністративного судочинства (т.2
а.с.165).

Не погодившись із рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову про
відмову у задоволенні позовних вимог.
На думку апелянта, суд не врахував
доводів відповідача про те, що Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень не є єдиним інформаційним
джерелом про хід виконавчих дій та про
стан виконавчого провадження і чинне
Положення про Єдиний державний реєстр
виконавчих проваджень допускає
можливість виготовлення документів
виконавчого провадження без
використання ЄДР у випадках тимчасової
відсутності допуску через наявність
технічних перешкод. Крім того,
несвоєчасне внесення до ЄДР відомостей
не може бути беззаперечною підставою
для скасування постанови про передачу
автомобіля переможцю аукціону. Апелянт
зазначає, що гр. ОСОБА_2 є добросовісним
набувачем у розумінні статті 328
Цивільного кодексу України і не може
бути позбавлений права власності на
автомобіль. Крім того, зважаючи на те,
що постанова про передачу автомобіля
винесена на підставі протоколу
Дніпропетровської філії Державного
підприємства «Укррезерв» від 16.08.2010
року, який не скасований у
встановленому порядку,
адміністративний суд вийшов за межі
повноважень, передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

У судовому засіданні представник
апелянта підтримав доводи апеляційної
скарги, просив її задовольнити та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачеві у задоволенні
адміністративного позову у повному
обсязі.

Представник позивача заперечив проти
задоволення апеляційної скарги,
зазначивши про те, що відсутність
відомостей в Єдиному державному
реєстрі виконавчих проваджень про хід
виконавчих дій є грубим порушенням
прав позивача, як боржника у
виконавчому провадженні. На численні
його запити щодо вчинених виконавчих
дій, відповідач не надав жодної
відповіді.

Від третьої особи - Державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України надійшли
письмові пояснення щодо порядку
внесення інформації до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень із проханням вирішити
справу на підставі норм діючого
законодавства. (т. 2 а.с.211-213).

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених позовних вимог, дійшла
висновку про наявність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Гейко О.В.
від 28 січня 2010 року на підставі ст.ст.3,
18, 24 Закону України "Про виконавче
провадження" відкрите виконавче
провадження з виконання виконавчого
напису № 5467, виданого 14 грудня 2009 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
звернення стягнення на автомобіль
марки Hyundai Tucson, тип ТТЗ
легковий-універсал-В, 2008 року випуску,
колір сірий, НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить на праві
власності на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4, виданого Дніпропетровським
ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в
Дніпропетровській області 28.05.2008 року
ОСОБА_1 (т. 1 а.с.24). За рахунок реалізації
автомобіля задоволенню підлягали
вимоги ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у
загальному розмірі 211159,88 грн. Цією ж
постановою на вказаний автомобіль
накладений арешт та встановлений строк
для добровільного виконання - до 04.02.2010
року. У зв'язку із невиконанням у
добровільному порядку виконавчого
напису, державним виконавцем 05 лютого
2010 року розпочато примусове виконання
вимог виконавчого документа та
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору. Крім того,
05 лютого 2010 року державним виконавцем
винесено постанову про розшук майна
боржника та постанову про зупинення
виконавчого провадження на підставі
статей 34,35 закону України «Про
виконавче провадження». Постановою від
10 березня 2010 року виконавче
провадження поновлено, складено Акт
опису й арешту зазначеного автомобіля
та накладено на нього арешт. 16 березня
2010 року призначений експерт - Приватне
підприємство «Діалог» з метою
проведення експертної оцінки
автомобіля для подальшої передачі його
на реалізацію. 16 березня 2010 року
виконавче провадження було зупинено на
підставі п.8 ч.1 ст. 35 Закону України «Про
виконавче провадження» для визначення
вартості описаного майна і поновлено
постановою від 07 квітня 2010 року. На
реалізацію автомобіль був переданий 21
червня 2010 року ДФ ДП «Укррезерв» за
експертною вартістю 126952 грн. 22 липня 2010
року відбулась переоцінка майна і його
вартість склала 88866,40 грн. 16 серпня 2010
року проведено аукціон з реалізації
рухомого майна - автомобіля, переможцем
якого став ОСОБА_2, який вніс суму 89500
грн., що підтверджується протоколом
проведення аукціону № 04113-З-2т-10 від
16.08.2010 року. Постановою від 21.08.2010 року
виконавчий документ повернутий
стягувачеві на підставі п. 6 ч.1 ст. 40
Закону України «Про виконавче
провадження» ( т. 1 а.с.173-177 - Повний витяг
з Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень).

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції дійшов висновку
про порушення прав позивача, як
боржника у виконавчому провадженні у
зв'язку із несвоєчасним внесенням
відповідачем відомостей до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень, що позбавило ОСОБА_1 права
своєчасно знати про хід виконавчих дій
за виконавчим провадженням, у зв'язку з
чим постанова № 38951 від 16.08.2010 року про
передачу автомобіля переможцю
конкурсу визнана судом протиправною (т.
2 а.с.165). При цьому, у резолютивній
частині судового рішення суд також
визнав протиправними дії відповідача
щодо порушення строків переоцінки
майна та розгляду їх без участі
боржника (т. 2 а.с.165).

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що порядок реалізації
арештованого майна передбачений
Законом України «Про виконавче
провадження», Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 15.12.1999 року за № 865/4158,
Порядком реалізації арештованого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України № 42/5 від
15.07. 1999 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 15.07.1999
року за № 480/3773.

Так, відповідно до п.5.12 Інструкції про
порядок проведення виконавчих дій (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), реалізація
арештованого майна, за винятком майна,
вилученого за законом з обігу та
зазначеного в пункті 5.1.2 цієї
Інструкції, здійснюється
спеціалізованими організаціями, які
залучаються на тендерній (конкурсній)
основі, на підставі договорів між
Державною виконавчою службою та
спеціалізованими організаціями шляхом
його продажу на прилюдних торгах,
аукціонах. Продаж майна боржника, за
винятком нерухомого майна, здійснюють
спеціалізовані організації. Такими
спеціалізованими організаціями є
суб'єкти господарювання, визначені на
тендерній (конкурсній) основі, які
здійснюють реалізацію майна шляхом
проведення аукціонів. Якщо передане
торговельним організаціям майно не
буде продане протягом двох місяців, то
воно підлягає переоцінці у термін не
більше 10 днів. Державний виконавець
переоцінює майно за участю
представника торговельної організації
у присутності стягувача і боржника чи
їх представників та в строк не більше 5
днів передає акт переоцінки майна
торговельній організації. Неявка
стягувача або боржника не є підставою
для припинення дії державного
виконавця з переоцінки майна.

Як вбачається з матеріалів справи,
Дніпропетровська філія Державного
підприємства «Укррезерв» 16 липня 2010
року листом № 831 повідомила начальника
Ленінського відділу ДВС ДМУЮ про те, що
реалізація арештованого майна, що
належить ОСОБА_1, не здійснена у зв'язку
з відсутністю покупців та просила
провести переоцінку майна. Копія цього
листа одночасно була направлена на
адресу боржника - ОСОБА_1 та стягувача -
ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (т. 2
а.с.103). Отримавши цей лист 19 липня 2010
року, начальник Ленінського відділу
ДВС ДМУЮ направив на адресу директора
ДФ ДП «Укррезерв», ОСОБА_1 та ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» письмове
повідомлення № 35433/26 від 19.07.2010 року про
призначення проведення переоцінки
майна на 22.07.2010 року о 14.00 год. у
приміщенні Відділу (т.2 а.с.101-108). Доказом
направлення листів є реєстр вихідної
кореспонденції за липень 2010 року (т. 2
а.с.203). 22 липня 2010 року державним
виконавцем Гейко О.В. в присутності
представника ДФ ДП «Укррезерв» був
складений Акт переоцінки
нереалізованого з прилюдних торгів
(аукціону) майна боржника (т. 2 а.с.109).

Оскільки переоцінка нереалізованого
майна була здійснена відповідачем до
спливу встановленого пунктом 5.12
Інструкції про проведення виконавчих
дій 10-денного строку, висновки суду
першої інстанції щодо протиправності
дій відповідача та порушення ним
строків переоцінки майна і розгляду їх
без участі боржника не відповідають
обставинам справи.

Щодо несвоєчасності внесення до
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень відомостей про проведення
виконавчих дій з 05.02.2010 року, колегія
суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

За вимогами статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Як вбачається зі змісту оскарженої
постанови, суд першої інстанції
взагалі не встановив, які саме
відомості несвоєчасно внесені
державним виконавцем до державного
реєстру виконавчих проваджень.
Зазначивши у рішенні про доведеність
порушених відповідачем прав ОСОБА_1, як
боржника у виконавчому провадженні, у
зв'язку із несвоєчасним внесенням
відомостей про вчинені виконавчі дії
після 05.02.2010 року, суд не звернув уваги
на те, що про всі дії, які були вчинені
державним виконавцем після 05.02.2010 року,
боржник повідомлявся належним чином.
Так, 10.03.2010 року опис і арешт майна
боржника здійснювався в його
присутності (т.2 а.с.32-36). Копія постанови
від 16.03.2010 року про призначення
експерта направлена сторонам
виконавчого провадження супровідним
листом № 9530/26 від 16.03.2010 року. Про
висновок експерта та оцінку майна
сторони виконавчого провадження
повідомлені листом № 12698/26 від 07.04.2010
року із роз'ясненням права на
оскарження оцінки (т.2 а.с.73, 74). Про
переоцінку майна, яка відбулась 22.07.2010
року сторони виконавчого провадження
також належним чином повідомлені, про
що вже зазначалось вище.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 був обізнаний
про вчинені державним виконавцем
виконавчі дії, вчинені після 05.02.2010
року, несвоєчасне внесення відомостей
про ці дії до Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень не
призвело до порушення його прав, як
боржника у виконавчому провадженні.

Спірним рішенням суд першої інстанції
також скасував постанову № 38951 від
16.08.2010 року про передачу автомобіля
переможцю конкурсу. При цьому,
підставою протиправності спірної
постанови суд зазначив саме порушення
відповідачем строків переоцінки майна
та розгляду їх без участі боржника, а
також несвоєчасне внесення до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень відомостей про вчинені
після 05.02.2010 року виконавчі дії.

Колегія суддів вважає таке рішення
помилковим, оскільки наведені судом
першої інстанції підстави, по-перше, не
знайшли свого підтвердження при
розгляді апеляційної скарги, по-друге,
не можуть мати наслідком скасування
постанови про передачу майна переможцю
конкурсу.

Так, виходячи з аналізу правової
процедури реалізації майна на
прилюдних торгах, яка полягає у продажу
майна, тобто в забезпеченні переходу
права власності на майно боржника, на
яке звернуто стягнення, до покупця -
учасника прилюдних торгів, та
враховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення протоколу
про проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином. Оскільки
відчуження майна з прилюдних торгів
відноситься до угод купівлі-продажу,
така угода може визнаватись недійсною
на підставі норм цивільного
законодавства про недійсність
правочину. Виходячи зі змісту частини 1
статті 215 Цивільного кодексу України
підставами недійсності укладеного за
результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів.

Звернувшись із позовними вимогами до
державного виконавця про визнання
недійсними прилюдних торгів, позивач
обрав неналежний спосіб захисту, що є
підставою для відмови у їх задоволенні.

В порядку Закону України «Про
виконавче провадження» підлягають
оскарженню рішення, дії та
бездіяльність державного виконавця,
які не стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

Приймаючи оскаржене рішення, суд
першої інстанції не врахував
особливості розгляду спорів, які
виникають із спірних правовідносин,
неправильно застосував матеріальний
закон, припустився порушень норм
процесуального права, у тому числі,
вимог статті 161, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, неповно з'ясував обставини по
справі, дійшов помилкового висновку
про протиправність спірних дій та
рішень відповідача, як суб'єкта владних
повноважень, що є відповідно до статті
202 цього ж Кодексу підставами для
скасування судового рішення.

У задоволенні адміністративного
позову має бути відмовлено у повному
обсязі з огляду на недопущення
порушень прав позивача, як боржника у
виконавчому провадженні, з боку
відповідача - державного виконавця,
підтвердженого належними та
допустимими доказами в порядку статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України та не спростованих
позивачем.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2012 року у справі № 2а-9724/10/0470 -
скасувати.

У задоволені адміністративного позову
ОСОБА_1 до Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання
протиправними дій, рішення,
відшкодування матеріальної шкоди, -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
Іванову С.М.

Суддя:
С.В. Чабаненко