Справа № К/9991/20884/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/20884/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в
Томаківському районі
Дніпропетровської області про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги дітям
війни, за касаційною скаргою УПФ
України в Томаківському районі
Дніпропетровської області на рішення
Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 1
вересня 2010 року та ухвалу Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 17
березня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд
із позовом до УПФ України в
Томаківському районі
Дніпропетровської області про
нарахування недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги. Свої
вимоги мотивував тим, що він
відноситься до категорії «діти війни»
і відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
має право на щомісячну державну
соціальну допомогу в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком. Оскільки
належна допомога йому не
виплачувалась, просив стягнути з УПФ
України в Томаківському районі
Дніпропетровської області на його
користь недоплачену допомогу за
періоди з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. у сумі
710,90грн., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. у сумі
715,23грн. та за 2009 рік у сумі 1225,20грн., а
всього 2651,33грн.

Рішенням Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 01.09.2010р.,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 17.03.2011р., позов задоволено.
Стягнуто з УПФ України в Томаківському
районі Дніпропетровської області на
користь ОСОБА_4 підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
у відповідності до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» та
ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за періоди з 09.07.2007р. по
31.12.2007р. у сумі 710,90грн., з 22.05.2008р. по
31.12.2008р. у сумі 715,23грн., за 2009 рік у сумі
1225,20грн., а всього 2651,33грн., з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у вказані періоди.

Даний позов подано та розглянуто судом
першої інстанції за правилами
цивільного судочинства.

У касаційній скарзі УПФ України в
Томаківському районі
Дніпропетровської області,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить скасувати
рішення судів попередніх інстанцій та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення в межах касаційної
скарги.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» №2195-IV
від 18.11.2004р. дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30% мінімальної пенсії
за віком.

Судами встановлено, що позивач
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни в
розумінні ст.1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і має
право на державну соціальну підтримку,
зокрема, відповідно до ст.6 цього Закону
- на підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п.12 ст.71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом
зупинено на 2007 рік дію ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», з урахуванням ст.111 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік».

Статтею 111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено, що у 2007 році підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, яка виплачується
замість пенсії, відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»), у розмірі 50% від
розміру надбавки, встановленої для
учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України
№6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнані такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), зокрема, положення
п.12 ст.71 та ст.111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік».

Відповідно до пп.2 п.41 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» текст ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» викладено в наступній
редакції: «Дітям війни (крім тих, на
яких поширюється дія Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни. Ветеранам війни, які
мають право на отримання підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, відповідно до цього
Закону та Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» дане підвищення
провадиться за їх вибором згідно з
одним із законів».

Рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22.05.2008р. визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), зокрема, положення
пп.2 п.41 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Зазначені рішення Конституційного
Суду України є обов'язковими до
виконання на території України,
остаточними і не можуть бути оскаржені,
крім того, вони мають преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з ухваленням
Конституційним Судом України рішень
щодо неконституційності п.12 ст.71, ст.111
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» і пп.2 п.41 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
указані правові норми втратили
чинність і застосуванню не підлягали, а
тому відповідач з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та
з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. повинен був
нараховувати і виплачувати позивачеві
підвищення до пенсії, передбачене ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком.

У 2009 році ст.71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

А тому нарахування та виплата у 2009 році
дітям війни підвищення до пенсії
повинно здійснюватися відповідно до
норм Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Слід зазначити, що Пенсійний фонд
України діє на підставі Положення «Про
Пенсійний фонд України» і здійснює
свої повноваження через створені в
установленому порядку територіальні
управління. Відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
рішення щодо призначення,
донарахування, перерахунок пенсій
приймаються територіальними органами
Пенсійного фонду України за місцем
проживання пенсіонерів. Отже, обов'язок
щодо нарахування та виплати підвищення
до пенсії позивачеві, передбаченого
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», покладається на
відповідне територіальне управління
Пенсійного фонду України за його
місцем проживання, яким в даному
випадку є УПФ України в Томаківському
районі Дніпропетровської області.

Крім того, необхідно звернути увагу, що
відсутність бюджетного фінансування
передбачених Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» доплат
до пенсії не може бути причиною
невиконання покладених на управління
Пенсійного фонду України зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується, на спеціальних
та чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсій за віком встановлюється
в розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Отже, правильними є висновки судів щодо
невзяття до уваги доводів відповідача
про неврегульованість механізму
реалізації положень ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» та
положень ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та встановлених
обставин справи.

Згідно ст.224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення судом норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Томаківському районі
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Рішення Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 1
вересня 2010 року та ухвалу Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 17
березня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Томаківському районі
Дніпропетровської області про
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги дітям
війни - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.