Справа № К/9991/12327/12-С
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/12327/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Харкова
до КП "Виробничо-технологічне
підприємство "Вода" про стягнення
різниці у розмірі виплаченої наукової
пенсії за касаційною скаргою
Комунального підприємства
"Виробничо-технологічне підприємство
"Вода" на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 01
серпня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19 січня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У черві 2011 року позивач звернувся в суд
із позовом до Комунального
підприємства «Виробничо-технологічне
підприємство «Вода», в якому просить
суд стягнути з відповідача різницю у
розмірі виплаченої пенсії науковим
працівникам у розмірі 43379,00 гривень.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2011
року позов задоволено. Стягнуто з
Комунального підприємства
«Виробничо-технологічне підприємство
«Вода» різницю у розмірі виплаченої
пенсії науковим працівникам в сумі
43379,00 (сорок три тисячі триста сімдесят
дев'ять ) грн. 00 коп.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19 січня 2012
року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Зі справи вбачається та вірно
встановлено судом, що Комуналььне
підприємство «Виробничо-технологічне
підприємство «Вода» наділений
статусом платника внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, як особа зі статусом
платника внесків знаходиться на обліку
в УПФ України в Жовтневому районі м.
Харкова, яке перебувало у трудових
відносинах з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_3, ОСОБА_10 та видав вказаним
громадянам довідки, необхідні для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про наукову та
наукову-технічну діяльність».

Згідно ст. 24 Закону України "Про наукову
та науково-технічну діяльність",
різниця між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується для
наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом.

Згідно з п.2 Порядку №372 за рахунок
коштів державного бюджету
фінансується 50 відсотків
різниці у розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Пунктом 3 Порядку №372 передбачено
фінансування різниці у розмірі пенсії
осіб, які мають науковий стаж роботи на
кількох підприємствах, в установах,
організаціях та вищих навчальних
закладах III-IV рівнів акредитації
незалежно від форми власності та
фінансування, здійснюється
пропорційно зарахованому для
призначення пенсії науковому стажу
роботи за рахунок джерел фінансування,
визначених законодавством для
відповідних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладах III-IV рівнів акредитації.

Відповідно до п.5 Порядку №372 розмір
витрат на фінансування різниці у
розмірі пенсії за рахунок коштів
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за зразком,
що додається (абз.1 п.5). Зазначені
підприємства, установи, організації та
заклади самостійно визначають суму, що
підлягає до сплати у розрахунку на
місяць, та щомісяця до 25 числа
перераховують органу Пенсійного фонду
за своїм місцезнаходженням відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної у минулому
та поточному роках (абз.2 п.5).

Згідно до п.8 цього Порядку, у разі
порушення строку сплати коштів, які
спрямовуються на фінансування різниці
у розмірі пенсії, органи Пенсійного
фонду стягують відповідні суми у
порядку, визначеному законодавством.

Суд відзначає, що за формою, змістом
підставами винесення складені
територіальним органом ПФУ розрахунки
узгоджуються з вимогами Порядку №372.

Також, на момент набуття чинності
нормами ст..24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
під державною формою власності
законодавець розумів в тому числі
ласність територіальних громад.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні
позову, суд дійшов обґрунтованого
висновку про те, що посилання
відповідача на норми Закону України
"Про власність" щодо комунальної форми
власності підприємства на час розгляду
справи, а не державної, не може
спростувати наявність у нього
обов"язку відшкодовувати суму різниці
виплачених пенсій, як правонаступника
відповідних державних підприємств, де
працювали особи, яким за довідками
відповідача були призначені пенсії за
нормами Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність".

З огляду на викладене, рішення суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Комунального
підприємства "Виробничо-технологічне
підприємство "Вода" залишити без
задоволення, постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 01
серпня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді