Справа № 812/4304/13-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Агевич К.В.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
справа №812/4304/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченка І.В., Жаботинської С.В.,
секретарі судового засідання
Сульженко А.В., представника позивача
Жукової А.А., представника відповідача
Немчілової Л.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську Державної податкової
служби на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 02
грудня 2013 року у справі № 812/4304/13-а за
позовом публічного акціонерного
товариства «Луганськтепловоз» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду задоволені
частково позовні вимоги публічного
акціонерного товариства
«Луганськтепловоз» до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську Державної податкової
служби про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення від 26.04.2013 № .

Скасовано податкове повідомлення -
рішення Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Луганську Державної податкової служби
від 26.04.2013 № .

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не
погодився відповідач та звернувся з
апеляційною скаргою у якій вказав, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначив, що
підставою для зменшення публічному
акціонерному товариству
«Луганськтепловоз» оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість стало
неправомірне віднесення позивачем
суми податку на додану вартість у
розмірі 5307,93 грн. до податкового
кредиту по податковій накладній,
виписаній товариством з обмеженою
відповідальністю «Анкомтех Сервіс», та
неправомірне формування податкового
кредиту у грудні 2012 року, у січні 2013
року по податковим накладним виписаним
у періодах, що передували звітнім та
поданим через додаток № 8 до податкових
декларацій з податку на додану
вартість. Спеціальною нормою, яка
передбачає порядок формування
платниками податків податкового
кредиту за умови наявності податкових
накладних, не зареєстрованих в Єдиному
реєстрі податкових накладних, є абзац 11
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України, тому у разі порушення
платником податку - продавцем
товарів/послуг порядку реєстрації
податкової накладної в Єдиному
реєстрів податкових накладних платник
податку - покупець таких товарів/послуг
має право додати заяву із скаргою на
постачальника до податкової
декларації за звітний податковий
період, у якому складено таку податкову
накладну. Позивачем до перевірки не
надані товаросупроводжувальні
документи, які б підтверджували факт
руху товарів від товариства з
обмеженою відповідальністю «Анкомтех
Сервіс» до публічного акціонерного
товариства «Луганськтепловоз».
Ненадання товаротранспортних
накладних спростовує факт реальності
здійснення укладеної угоди і, як
наслідок, унеможливлює підтвердження
правомірності віднесення суми у
розмірі 5307,93 грн. Просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача підтримала
вимоги апеляційної скарги в повному
обсязі.

У судовому засіданні представник
позивача зазначила, що суд першої
інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права. Вони виконали
всі вимоги передбачені п.201.1 ст. 201 ПК
України який встановлює порядок у разі,
якщо постачальник не вніс податкову
накладну у Єдиний реєстр податкових
накладних. Зазначила, що відповідно до
п.198.6, ст.. 198 ПК України право на
включення сум податку на додану
вартість на підставі отриманих
податкових накладних зберігається
протягом 365 днів. Вважають, що ними був
дотриманий порядок формування
податкового кредиту та строки його
формування не порушені. Просила
залишити апеляційну скаргу без
задоволення а постанову суду першої
інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Публічне акціонерне товариство
«Луганськтепловоз» (ідентифікаційний
код 05763797) (згідно статуту є
правонаступником всіх прав та
обов'язків відкритого акціонерного
товариства «Холдингова компанія
«Луганськтепловоз», яке відповідно до
вимог Законів України «Про холдингові
компанії» та «;Про акціонерні
товариства» змінило найменування на
публічне акціонерне товариство
«Луганськтепловоз») є юридичною
особою, зареєстроване виконавчим
комітетом Луганської міської ради 18
червня 2003 року, про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи серії А01 № 749508 (Том І
арк. справи 135-136).

Як платник податків публічне
акціонерне товариство
«Луганськтепловоз» перебуває на
обліку у спеціалізованій державній
податковій інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Луганську, про що свідчить довідка про
взяття на облік платника податків від 12
липня 2012 року за № 12/18-212 (Том І арк.
справи 133).

Відповідно до вимог Закону України від
03 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок
на додану вартість» (який був чинним до
01 січня 2011 року) публічне акціонерне
товариство «Луганськтепловоз»
зареєстровано платником податку на
додану вартість з присвоєнням
індивідуального податкового номеру
платника податку на додану вартість -
13, про що свідчить свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість від 01 червня 2011 року № 100337613
(Том І арк. справи 134).

Згідно із пунктом 46.1 статті 46 та
статтею 203 Податкового кодексу України,
відповідно до Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 25 листопада 2011 року № 1492 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 грудня 2011 року за №
1490/20228, публічне акціонерне товариство
«Луганськтепловоз» подало до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську
Державної податкової служби податкові
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2012 року, січень 2013
року з урахуванням уточнюючих
розрахунків (Том І арк. справи 50-56, 60-62).

У період з 21 березня 2013 року по 03 квітня
2013 року посадовими особами
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платникам податків у м. Луганську
Державної податкової служби проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка достовірності та законності
нарахування публічним акціонерним
товариством «Луганськтепловоз»
заявленого бюджетного відшкодування в
податкових деклараціях з податку на
додану вартість за грудень 2012 року та
за січень 2013 року, результати якої
оформлено актом від 10 квітня 2013 року за
№ 81/14-0/05763797 (Том І арк. справи 16-44).

Згідно висновків акта від 10 квітня 2013
року за № 81/14-0/05763797 перевіркою
встановлено, що на порушення п. 198.3 та п.
198.6 ст. 198 п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України ПАТ
«Луганськтепловоз» завищено суму
податкового кредиту за грудень 2012 року
на загальну суму ПДВ 562665 грн.; на
порушення п. 200.1, п. 200.3, ст. 200
Податкового кодексу України завищено
відємне значення різниці між сумою
податкового зобовязання та сумою
податкового кредиту за грудень 2012 року
на суму 562665 грн.; на парушення абз. а) п.
200.4 статті 200 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та
доповненнями ПАТ «Луганськтепловоз»
завищено суму податку на додану
вартість, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на рахунок платника
податку на рахунок платника у банку на
суму 629132 грн., в т.ч.: грудень 2012 року 66467
грн., січень 2013 року 562665 грн. (Том І арк.
справи 43-44).

Не погодившись з висновком зазначеного
акту позивач 16.04.2013 подав до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів зауваження до акта
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 10 квітня 2013 року №
81/14-05763797 (Том І а.с.45-47).

Позивачем отримана відповідь від
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів від 23.04.2013 відповідно до
якої, зазначено що заперечення ПАТ
«Луганськтепловоз» до акту про
результати документальної
позапланової перевірки виїзної
перевірки достовірності та законності
нарахування Публічним акціонерним
товариством «Луганськтепловоз»
заявленого бюджетного відшкодування в
податкових деклараціях з ПДВ за
грудень 2012 року та за січень 2013 року від
10.04.2013 № 81/14-05763797 не підлягають
задоволенню.

На підставі акта від 10 квітня 2013 року за
№ 81/14-0/05763797 Спеціалізованою державною
податковою інспекцією по роботі з
великими платникам податків у м.
Луганську Державної податкової служби
згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1
статті 58 Податкового кодексу України
винесено податкове
повідомлення-рішення від 26 квітня 2013
року № про зменшення публічному
акціонерному товариству
«Луганськтепловоз» суми бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі
66467,00 грн. по декларації з податку на
додану вартість за грудень 2012 року та у
розмірі 562665, 00 грн. по декларації з
податку на додану вартість за січень 2013
року (арк. справи 13).

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що податкове повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платникам податків у м. Луганську
Державної податкової служби від 26
квітня 2013 року № про зменшення
публічному акціонерному товариству
«Луганськтепловоз» суми бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі
66467,00 грн. по декларації з податку на
додану вартість за грудень 2012 року та у
розмірі 562665, 00 грн. по декларації з
податку на додану вартість за січень 2013
року є таким, що підлягає скасуванню, з
огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону
України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(частина 2 статті 9 Закону України від 16
липня 1999 року № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»).

Відповідно пункту 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за №
168/704, первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції (пункт 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за №
168/704).

З 01 січня 2011 року відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначення
вичерпного переліку податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

У відповідності із статтею 198
Податкового кодексу України:

- право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу (пункт 198.1);

- датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(пункт 198.2);

- податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду
(пункт 198.3);

- якщо платник податку придбає
(виготовляє) товари/послуги та
необоротні активи, які призначаються
для їх використання в операціях, що не є
об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування, то
суми податку, сплачені (нараховані) у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не відносяться до
податкового кредиту зазначеного
платника (пункт 198.4);

- не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу. У разі
якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної (пункт 198.6).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
яка згідно з пунктом 201.6 статті 201
Податкового кодексу України є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних. У разі відмови
продавця товарів/послуг надати
податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг (пункт
201.10 статті 201 Податкового кодексу
України).

Приписами зазначених норм не
конкретизований звітний податковий
період, в якому покупець має право
додати до податкової декларації скаргу
на постачальників. Тобто, не визначено,
що це звітний податковий період, в
якому у платника податків виникло
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, або що це звітний
податковий період, в якому платник
податків включає відповідні суми до
податкового кредиту.

Згідно з пунктом 202.1 статті 201
Податкового кодексу України звітним
(податковим) періодом є один
календарний місяць, а у випадках,
особливо визначених цим Кодексом,
календарний квартал.

Пунктом 21 розділу ІІІ «Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість» затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 25
листопада 2011 року № 1492 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 грудня 2011 року за №
1490/20228, встановлено, що у разі відмови
постачальника надати податкову
накладну (порушення ним порядку
заповнення та/або порядку реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних)
до декларації додаються заява про
відмову постачальника надати
податкову накладну (порушення ним
порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних) за формою згідно
з (Д8) (додаток 8) та копії документів,
передбачених пунктом 201.10 статті 201
розділу V Кодексу. Платники, які подають
податкову звітність в електронному
вигляді, подають копії таких
документів окремо у порядку,
визначеному для подання податкової
звітності у паперовому вигляді.

Пунктом 15 розділу ІІІ зазначеного
Порядку встановлено, що додатки 1, 6, 7, 8
подаються до декларацій 0110/0121-123/0130/0140
за наявності подій, які підлягають
відображенню у таких додатках.

Встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що публічним
акціонерним товариством
«Луганськтепловоз» включено до складу
податкового кредиту за грудень 2012 року
суму податку на додану вартість у
розмірі 66467,00 грн. за наступними
податковими накладними:

- податкова накладна №30 від 10.10.2012 -
загальна сума без ПДВ 505,80 грн., ПДВ 84,30
грн. отримана від ТОВ «Донпром» (ІПН
3) (Том І арк. справи 232);

- податкова накладна №30 від 10.10.2012 -
загальна сума без ПДВ 2467,96 грн., ПДВ 411,33
грн. отримана від ТОВ «Донпром» (ІПН
3) (Том І арк. справи 231);

- податкова накладна №29 від 10.10.2012 -
загальна сума без ПДВ 65208,73 грн., ПДВ
10868,12 грн. отримана від ТОВ «Донпром»
(ІПН 3) (Том І арк. справи 230);

- податкова накладна №32 від 10.10.2012 -
загальна сума без ПДВ 17400,00 грн., ПДВ 2900,00
грн. отримана від ТОВ «Донпром» (ІПН
3) (Том І арк. справи 233);

- податкова накладна №30 від 18.10.2012 -
загальна сума без ПДВ 12481,20 грн., ПДВ 2080,20
грн. отримана від ТОВ
«Луганськєлектро» (ІПН 321126658) (Том ІІ
арк. справи 27);

- податкова накладна №42 від 06.07.2012 -
загальна сума без ПДВ 82,40 грн., ПДВ 13,73
грн. отримана від Центральна аптека №377
(ІПН 16) (Том ІІ арк. справи 84);

- податкова накладна №1 від 28.09.2012 -
загальна сума без ПДВ (-) 29 грн., ПДВ (-) 4,83
грн. отримана від ТОВ №Донбас -
Евротранс» (ІПН 63) (Том І арк.
справи 218);

- податкова накладна №9 від 28.09.2012 -
загальна сума без ПДВ 235029,00 грн., ПДВ
39171,50 грн., отримана від ТОВ «Донбас -
Евтротранс» (ІПН 63) (Том І арк.
справи 208);

- податкова накладна №41 від 26.10.2012 -
загальна сума без ПДВ 16204,53 грн., ПДВ 2700,76
грн. отримана від ТОВ «Стіл-імпекс» (ІПН
75) (Том ІІ арк. справи 38);

- податкова накладна №42 від26.10.2012 -
загальна сума без ПДВ 49286,61 грн., ПДВ 8214,44
грн. отримана від ТОВ «Стіл - імпекс»
(ІПН 75) (Том ІІ арк. справи 39);

- податкова накладна №49 від 26.10.2012 -
загальна сума без ПДВ 166,40 грн., ПДВ 27,73
грн. отримана від ТОВ «Стіл - імпекс»
(ІПН 75) (Том ІІ арк. справи 40).

У зв'язку з певними недоліками у
заповненні вказаних податкових
накладних, позивачем було подано Заяву
про відмову постачальника надати
податкову накладну (порушення ним
порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних) (Додаток 8) до
податкової декларації за грудень 2012
року. Фактична сплата сум податку на
додану вартість, визначених у
податкових накладних, які включені до
складу податкового кредиту,
підтверджена платіжними дорученнями
від 28 вересня 2012 року №10191, від 10 жовтня
2012 року №4513, від 29 жовтня 2012 року №4614,
від 16.10.2012 №17371, від 06.07.2012 №14902 (Том І
арк. справи 81, 234, Том ІІ арк. справи 28, 41,
85).

В рамках здійснення
господарсько-правових відносин між
публічним акціонерним товариством
«Луганськтепловоз» та державним
підприємством Завод «Електротяжмаш»
за договором від 20 квітня 2011 року № 48/11
позивач отримав податкову накладну від
15 листопада 2012 року № 95 на суму 3344142,44
грн., у тому числі податок на додану
вартість в сумі 557357,07 грн. (арк. справи
107-109, 110). Оплата позивачем отриманої від
державного підприємства Завод
«Електротяжмаш» продукції
підтверджена платіжним дорученням від
15 листопада 2012 року № 18292 (Том І арк.
справи 151).

Зазначена податкова накладна не була
зареєстрована продавцем у Єдиному
реєстрі податкових накладних, у зв'язку
з чим була включена позивачем до заяви
№866-31 від 21.01.2012 про відмову
постачальника надати податкову
накладну та додатку №8 до податкової
декларації з ПДВ за грудень 2012 року,
разом із копіями первинних документів,
що підтверджують право формування
податкового кредиту, а саме: податковою
накладною та платіжним дорученням №18298
від 15.11.2012, що знайшло своє
підтвердження і в акті перевірки від 10
квітня 2013 року за № 81/14-0/05763797.

На підставі наведеного суд першої
інстанції дійшов висновку, що у
відповідача відсутні підстави для
здійснення висновку про завищення
позивачем податкового кредиту за
податковою накладною від 15 листопада
2012 року № 95 на суму 557357,07 грн.

Пунктом 201.10 статті 200 Податкового
кодексу України визначено, що заява
подається до податкової декларації за
звітний податковий період, а не до
декларації за період, в якому таку
податкову накладну було виписано.

При цьому, Податковим кодексом України
встановлено обмеження щодо строку,
протягом якого платник податків має
право на включення сум податку на
додану вартість за податковою
накладною до складу податкового
кредиту. Так, пунктом 198.6 статті 198
Податкового кодексу України визначено,
що у разі якщо платник податку не
включив у відповідному звітному
періоді до податкового кредиту суму
податку на додану вартість на підставі
отриманих податкових накладних, таке
право зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Таким чином, платник податку - покупець,
має право включити суму податку на
додану вартість за податковою
накладною, яка не зареєстрована у
Єдиному реєстрі податкових накладних,
протягом визначеного пунктом 198.6
статті 198 Податкового кодексу України
строку, одночасно додавши до
податкової декларації за період, в
якому здійснюється включення сум за
цією накладною до складу податкового
кредиту, заяву (додаток № 8) та
документи, що засвідчують факт сплати
податку у зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

В даному випадку позивачем було
послідовно виконано встановлені
Податковим кодексом України дії, що
надають право на включення до складу
податкового кредиту суму податку на
додану вартість за податковою
накладною не зареєстрованою
постачальником в Єдиному реєстрі
податкових накладних, - подано заяву
(додаток № 8) до податкових декларацій
за грудень 2012 року, січень 2013 року та
копії первинних документів, що
підтверджують право формування
податкового кредиту.

Також встановлено, що в рамках
здійснення господарсько-правових
відносин між публічним акціонерним
товариством «Луганськтепловоз» та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Анкомтех Сервис» за
договором від 14 листопада 2012 року №
803-302/12 позивач отримав податкову
накладну від 03 грудня 2012 року № 301 на
суму 31851,28 грн., у тому числі податок на
додану вартість в сумі 5308,55 грн. (Том І
арк. справи 174-179, 182-183). Оплата позивачем
отриманої від товариства з обмеженою
відповідальністю «Анкомтех Сервис»
продукції підтверджена платіжним
дорученням від 20 грудня 2012 року № 5093
(арк. справи Том І арк. справи 181).

Фактичне здійснення господарської
операції між публічним акціонерним
товариством «Луганськтепловоз» та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Анкомтех Сервис» за
договором від 14 листопада 2012 року №
803-302/12 підтверджується рахунком на
оплату від 03 грудня 2012 року № 301,
приходним ордером від 06 грудня 2012 року
№ 3069, накладною від 03 грудня 2012 року №
301, подорожнім листом від 05 грудня 2012
року № 00599590 (арк. справи 182-187).

Посилання відповідача на відсутність
товарно-транспортних накладних у
публічного акціонерного товариства
«Луганськтепловоз», як на доказ
відсутності фактичного здійснення
господарських операцій, суд вважає
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки товарно-транспортна накладна
за своєю суттю є підтвердженням
придбання автотранспортних послуг і
єдиною підставою для включення до
складу валових витрат сплачених сум за
автотранспортні послуги. Відсутність
товарно-транспортної накладної
свідчить про відсутність підстав для
віднесення до складу валових витрат за
автотранспортні послуги, а не витрат з
придбання товарів. Відсутність
товарно-транспортних накладних не є
перешкодою для формування
підприємством податкового кредиту по
податку на додану вартість та не
свідчить про відсутність фактичного
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентом,
оскільки наявність чи відсутність
товарно-транспортних накладних є лише
дотриманням чи порушенням тільки
правил перевезень автомобільним
транспортом, які не пов'язані з
дотриманням вимог податкового
законодавства.

Відповідачем не надано жодних доказів,
які б спростовували доводи позивача.
Таким чином, такі висновки
перевіряючих ґрунтуються на
припущеннях, є необ'єктивними та
безпідставними.

Разом із тим, заявляючи вимогу про
визнання протиправним спірного
податкового повідомлення-рішення та
водночас, про його скасування,
позивачем не враховано, що ним
оскаржуєьться правовий акт
індивідуальної дії і способом захисту
його порушеного права має бути вимога
про скасування зазначеного
податкового повідомлення - рішення, яка
була фактично заявлена позивачем, в той
час як визнання його протиправним є, по
суті, зайво вжитим судом заходом.

Враховуючи викладене, а також те, що
приписами ст. 55 Податкового кодексу
України передбачено можливість
скасування податкових
повідомлень-рішень податкового органу,
позовні вимоги в частині визнання
протиправним податкового
повідомлення-рішення задоволенню не
підлягають.

Отже, виходячи з вищенаведеного суд
першої інстанції вважав, що позовні
вимоги позов Публічного акціонерного
товариства «Луганськтепловоз»
підлягають частковому задоволенню.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Повний текст ухвали складений 03 лютого
2014 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську Державної податкової
служби на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 02
грудня 2013 року у справі № 812/4304/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2013
року у справі № 812/4304/13-а - залишити без
змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
складення постанови у повному обсязі
відкласти на строк - до 5 днів.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
І.В.Сіваченко

С.В.Жаботинська