Справа № 2609/10989/12
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Калініченко
О.Б.

при секретарі -
Войцеховській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
зобов'язання здійснити перерахунок
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 12.04.2012 року звернувся до суду з
зазначеним позовом, в якому, вважаючи
дії відповідачів щодо нарахувань та
виплат йому щорічної допомоги на
оздоровлення починаючи з моменту
виникнення у нього цього права
неправомірними, просить зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації зробити йому
перерахунок щорічної допомоги на
оздоровлення з 24.04.1993 року, як особі,
котра постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, виходячи з
розмірів передбачених ст. 48 ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та
зобов'язати Київський міський центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат на підстави вищезазначеного
перерахунку виплатити дані
нарахування, а також зобов'язати
відповідачів в подальшому виплачувати
відповідну щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

Посилається в позові на те, що згідно з
посвідченням особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
від 24.04.1993 року він є особою, віднесеною
до ІІ категорії осіб, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, в зв'язку з
чим має право на пільги та компенсації,
встановлені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Так, відповідно до ст. 48 Закону України
від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
він за своїм статусом має право на
щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат на момент виплати допомоги.

Разом з тим, позивач вказує на те, що з
24.04.1993 року йому неправомірно була
нарахована така допомога лише
частково, у зв'язку з чим він, вважаючи
свої права порушеними, звернувся до
суду за їх захистом.

З метою проведення перерахунку
щорічної допомоги на оздоровлення
позивач звертався з письмовими заявами
на адресу відповідачів, однак
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації відмовило у проведенні
перерахунку щорічної допомоги на
оздоровлення, виходячи з того, що
щорічна допомога на оздоровлення
виплачується в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, а саме постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 12.04.2012 року частина
позовних вимог щодо визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок грошової
допомоги за період до 12.10.2011 року
залишена без розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат надав
письмові заперечення, в яких проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на те, що відповідно до п. 4.1
Положення про Київський міський центр
по нарахуванню та здійсненню виплат,
затвердженого розпорядженням
Київської міської державної
адміністрації № 65 від 27.01.2007 року, Центр
здійснює вхідний облік та контроль
документів з питань призначення
соціальної допомоги, інших грошових
виплат, які надходять від органів праці
та соціального захисту населення.

Центр на період виплати не допустив
порушення законодавства, оскільки діяв
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, та здійснював
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірах, визначених
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року №562.

Тому представник вважає, що відповідач
діяв в межах своїх повноважень та
відповідно до вимог чинного
законодавства і ніяким чином не
порушував права та законні інтереси
позивача.

Представник відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації від 28.05.2012 року
в судовому засіданні пояснив, що дійсно
позивач перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації як постраждалий
внаслідок Чорнобильської катастрофи і
отримує нараховані йому кошти на
оздоровлення.

Визнав, що ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» надає
право учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС ІІ
категорії на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.

Разом з тим зазначав, що ст. 62 цього
Закону регламентує, що порядок
застосування цього Закону
визначається Кабінетом Міністрів
України, рішення якого, відповідно
статті 117 Конституції України є
обов'язковим для виконання. Статтею 67
вищезазначеного Закону визначено, що
конкретні розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

На підставі ст.ст. 95, 116, 117 Конституції
України та ст.ст. 62,67 Закону Кабінет
Міністрів України видав постанову від
12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якими встановлювались
розміри щорічної допомоги на
оздоровлення і яка неконституційною не
визнавалась.

Отже, зазначена постанова є чинною і
була прийнята у відповідності до
Конституції України, Бюджетного
кодексу України та ст.ст. 62,67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також представник вказув, що Рішенням
Конституційного Суду України від 26.12.2011
року № 20-рп/2011 щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
пункту 4 розділу VII «Прикінцеві
положення» Закону України Про
Державний бюджет України на 2011 рік
підтверджено право Кабінету Міністрів
України, як державного органу, що має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, на визначення механізму
реалізації законів України, в тому
числі встановлення порядку та розмір
соціальних виплат виходячи і наявного
фінансового ресурсу бюджету.

Крім того, Рішенням Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012
роз'яснено, що Кабінет Міністрів
України має право встановлювати, у
випадках передбачених Конституцією та
законами України, порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів з
Державного бюджету України.

Тому вважає, що Управління діяло в
межах правового поля і позивачу
відповідно діючого законодавства
призначалась до виплати суми щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірах,
передбачених постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС ІІ
категорії, зокрема у лютому 2011 року
згідно із заявою позивача від 16.02.2011
року - в розмірі 100,00 грн., а законних
підстав для призначення щорічної
допомоги на оздоровлення в іншому
розмірі немає.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши надані докази, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації аварії на ЧАЕС ІІ
категорії, тобто він є особою,
віднесеною до ІІ категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, в зв'язку з
чим має право на пільги та компенсації,
встановлені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
Закону України від Закону України від
06.06.1996 року N 230/96-ВР) щорічна допомога
на оздоровлення учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
II категорії виплачується в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.
Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.
Щорічна допомога на оздоровлення
виплачується громадянам за місцем їх
проживання органами соціального
захисту населення.

Встановлено, що нарахування щорічної
одноразової допомоги на оздоровлення
відноситься до компетенції Управління
праці та соціального захисту населення
Солом'янської районної державної
адміністрації. Київський міський центр
по нарахуванню та здійсненні
соціальних виплат на підставі
відповідного рішення проводити
вказані виплати, здійснюючи контроль
за правильністю призначення,
перерахунку, нарахування і виплати
всіх видів соціальної допомоги,
інших грошових виплат.

Разом з тим, ст. 62 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
регламентує, що порядок застосування
цього Закону визначається Кабінетом
Міністрів України, рішення якого,
відповідно статті 117 Конституції
України є обов'язковим для виконання.
Статтею 67 вищезазначеного Закону
визначено, що конкретні розміри всіх
доплат, пенсій і компенсацій
підвищуються Кабінетом Міністрів
України відповідно до зміни індексу
вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати.

На підставі ст.ст. 95, 116, 117 Конституції
України та ст.ст. 62,67 Закону Кабінет
Міністрів України видав постанову від
12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якими встановлювались
розміри щорічної допомоги на
оздоровлення і яка неконституційною не
визнавалась.

Так, Рішенням Конституційного Суду
України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) пункту 4 розділу VII
«Прикінцеві положення» Закону України
Про Державний бюджет України на 2011 рік
підтверджено право Кабінету Міністрів
України, як державного органу, що має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, на визначення механізму
реалізації законів України, в тому
числі встановлення порядку та розмір
соціальних виплат виходячи і наявного
фінансового ресурсу бюджету.

Крім того, Рішенням Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 «У
справі за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
статті 1, частин першої, другої, третьої
статті 95, частини другої статті 96,
пунктів 2,3,6 статті 116, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України, пункту 2 частини першої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з окремими положеннями
Конституції України», роз'яснено, що
суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема принципом законності.

Цей принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України. Рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим до виконання на
території України, остаточним і не може
бути оскаржене.

Також відповідним Рішенням
Конституційного Суду України від 25.01.2012
року №3-рп/2012 роз'яснено, що Кабінет
Міністрів України має право
встановлювати, у випадках передбачених
Конституцією та законами України,
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів з Державного бюджету
України.

Отже, постанова Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є чинною і
була прийнята у відповідності до
Конституції України, Бюджетного
кодексу України та ст.ст. 62, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, відповідачі, керуючись
нормами постанови Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», нормами
постанови Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», при нарахуванні
та виплаті позивачу щорічної разової
допомоги на оздоровлення як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи діяли в
межах наданої компетенції та
відповідно до норм чинного
законодавства.

Керуючись Конституцією України,
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Рішенням Конституційного
Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011,
Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року №3-рп/2012, ст.ст. 9, 11, 69-71, 86,
128, 158-163, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
зобов'язання здійснити перерахунок
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення постанови, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя: