Справа № 2а-1718/10/0770
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
Справа №
4612/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Левицької Н.Г.,

з участю секретаря судового засідання
Луки Х.М.,

представника позивача
Ліуша Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 28
липня 2011 року у справі за її позовом до
радгосп-заводу «Кальницький» в
інтересах договору про спільну
діяльність на кооперативне
виробництво продукції між дочірнім
підприємством «Винагросервіс» та
радгосп-заводом «Кальницьким» про
стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ :

11 травня 2010 року Мукачівська об'єднана
державна податкова інспекція
Закарпатської області (далі -
Мукачівська ОДПІ) звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила стягнути з радгосп-заводу
«Кальницький» в інтересах договору про
спільну діяльність на кооперативне
виробництво продукції між дочірнім
підприємством «Винагросервіс» та
радгосп-заводом «Кальницьким» в дохід
Державного бюджету податковий борг у
сумі 6800,00 грн., в тому числі по податку
на прибуток підприємств у розмірі 3400,00
грн. та по податку на додану вартість
(далі - ПДВ) у розмірі 3400,00 грн.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 липня 2011
року вказаний позов у справі №
2а-1718/10/0770 задоволено частково. Стягнуто
з радгосп-заводу «Кальницький» в
інтересах договору про спільну
діяльність на кооперативне
виробництво продукції між дочірнім
підприємством «Винагросервіс» та
радгосп-заводом «Кальницьким» в дохід
Державного бюджету України суму
податкового боргу в розмірі 3400,00 грн. по
податку на прибуток.

У поданій апеляційній скарзі позивач
Мукачівська ОДПІ просить зазначене
судове рішення скасувати в частині
відмови задоволення позову про
стягнення податкового боргу в розмірі
3400,00 грн. по ПДВ та постановити нове про
задоволення цих позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
податкові зобов'язання платника
податків, нараховані контролюючим
органом відповідно до п. 4.2 та п. 4.3 ст. 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» вважаються узгодженими у день
отримання платником податків
податкового повідомлення, за винятком
випадків, визначених пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5
цього закону. Станом на день подання
позову підприємством вказані рішення
не оскаржувались ні в апеляційному, ні
в судовому порядку. Таким чином
податкові зобов'язання (а саме штрафні
санкції), які були визначені у
податкових повідомленнях-рішеннях від
21.11.2008 року, 27.11.2009 року, 29.03.2007 року
підлягають сплаті у 10-денний термін з
моменту їх вручення.

Зазначає, що відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2
статті 6 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» Мукачівською ОДПІ
відповідачу були надіслані перша
податкова вимога № 1/112 від 08.01.2002 року,
яка вручена 21.02.2002 року, та друга
податкова вимога № 2/458 від 21.03.2002 року,
яка вручена 21.03.2002 року.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції
залишив дані обставини поза увагою, в
результаті прийняв незаконне рішення в
частині відмови позовних вимог.

Представник позивача у ході
апеляційного розгляду підтримав
апеляційну скаргу у повному обсязі та
просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі,
на виклик апеляційного суду не прибули,
що не перешкоджає розгляду справи
відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги
Мукачівської ОДПІ, суд першої
інстанції виходив із того, що на
підставі акту № 171/16-40 від 16 березня 2007
року було прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0 від 29
березня 2007 року з визначенням
податкового зобов'язання відповідачу,
яке він отримав 06 квітня 2007 року.

Оскільки позивачем пропущено строк
стягнення з відповідача
заборгованості зі сплати ПДВ, то
позовні вимоги у цій частині не
підлягають до задоволення.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
систему оподаткування» платниками
податків і зборів (обов'язкових
платежів) є юридичні і фізичні особи, на
яких згідно з законами України
покладено обов'язок сплачувати податки
і збори (обов'язкові платежі).

Спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), нарахування і сплати пені та
штрафних санкцій, що застосовуються до
платників податків, є Закон України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податковий борг (недоїмка) - податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Згідно із положеннями пп. 4.1.1. п. 4.1 ст. 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» платник податків самостійно
обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
декларації.

Як передбачено пп. 4.2.1. п. 4.1 ст. 4
зазначеного Закону, якщо згідно з
нормами цього пункту сума податкового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність та повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми у порядку, встановленому цим
Законом.

Як слідує з матеріалів справи,
Мукачівською ОДПІ проведено перевірку
договору про спільну діяльність на
кооперативне виробництво продукції
між дочірнім підприємством
«Винагросервіс» та радгосп-заводом
«Кальницьким» за результатами якої
складено акт № 171/16-40 від 16 березня
2007 року, в якому зафіксовано порушення
пп. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», а саме
неподання відповідачем декларації з
ПДВ з березня по грудень 2004 року та з
січня по жовтень 2005 року, який було
надіслано відповідачу (а.с. 24-25).

На підставі зазначеного акту було
винесено податкове
повідомлення-рішення № /0 від 29
березня 2007 року, у якому визначено
податкове зобов'язання відповідача з
ПДВ у сумі 3400,00 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення
відповідачем було отримано 06 квітня 2007
року (а.с. 23).

Мукачівською ОДПІ відповідачу
надсилалися перша податкова вимога №
1/112 від 08 січня 2002 року (вручена 21 лютого
2002 року) та друга податкова вимога № 2/458
від 21 березня 2002 року (вручена 21 березня
2002 року) (а.с. 15-16).

Податкове повідомлення-рішення від 29
березня 2007 року відповідачем не
оскаржувалось і в матеріалах справи
відсутні докази такого оскарження.

Пунктом 15.2.1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
передбачено, що у разі коли податкове
зобов'язання було нараховане
податковим органом до закінчення
строку давності, визначеного у пункті
15.1 цієї статті, податковий борг, що
виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні податкового
зобов'язання, може бути стягнутий
протягом наступних 1095 календарних днів
від дня узгодження податкового
зобов'язання.

Таким чином, оскільки 06 квітня 2007 року
відповідач отримав податкове
повідомлення-рішення № /0 від 29
березня 2007 року, яким було визначено
3400,00 грн. ПДВ, а позов до суду про
стягнення заборгованості щодо цього
зобов'язання подано лише 11 травня 2010
року, то суд першої інстанції, на
переконання апеляційного суду,
правомірно відмовив в задоволенні
позову в цій частині.

З огляду на викладене, апеляційний суд
приходить до переконання, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Закарпатської області
залишити без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 липня 2011
року у справі № 2а-1718/10/0770 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Н.Г.Левицька

Ухвала у повному обсязі складена 06
лютого 2014 року.