Справа № 801/38/14
Суддя: Яковлєв С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2014 року 14:44 Справа №801/38/14

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі

головуючого судді Яковлєва С.В.,

при секретарі Баценко А.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Кримелектромашторг"
до Державної податкової інспекції
у м. Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

за участю
представників:

від позивача - Сокол А.Ф., представник,
довіреність № 21 від 10.01.2014 року;

від відповідача - Чакал А.Р.,
представник, довіреність №55/10 від
16.10.2013 року;

Суть спору: До Окружного
адміністративного суду АР Крим
надійшов адміністративний позов
Публічного акціонерного товариства
"Кримелектромашторг" (далі позивач) до
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим (далі відповідач)
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим від 12.12.2013 року №.

Ухвалою суду від 06.01.2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі.

Представник позивача у судовому
засіданні, яке відбулося 20.01.2014 року,
наполягав на задоволенні позову з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача
заперечував проти позову, надав
письмові заперечення № б/н від 20.01.2014
року.

За наслідками судового засідання,
яке відбулося 20.01.2014 року, судом
оголошено перерву для вивчення
наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні, яке
відбулось 30.01.2014 року представник
позивача наполягав на задоволенні
адміністративного позову та надав
додаткові документи.

Представник відповідача
заперечував проти задоволення позову
з підстав, викладених у письмових
запереченнях № б/н від 20.01.2014 року.

Представники позивача та
відповідача вважали можливим
продовжити розгляд справи на підставі
залучених до неї документів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
представників позивача та
відповідача, суд

ВСТАНОВИВ

Працівниками відповідача проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка позивача з питань
взаємовідносин з ТОВ «Нові технології
ТПВ» за період березень 2012 року та
відображення їх у податковій
звітності, за результати якої складено
акт №1383/22.7/05512035 від 22.11.2013 року.

У висновках зазначеного акту
зафіксовано, що позивачем порушено п.
198.1 п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1, ст.201
ПК України, а саме: встановлено
завищення податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «Нові
технології ТПВ» на загальну суму 108350,00
грн.

Після вивчення матеріалів зазначеної
перевірки відповідачем 12.12.2013 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення № , згідно з яким
нараховане податкове зобов'язання по
ПДВ у сумі 108350,00 грн., застосовані
штрафні санкції у розмірі 54175,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З 01.01.2011 року набрав чинності
Податковий Кодекс України (далі ПК
України), розділ V якого визначає
платників податку на додану вартість,
об'єкти, базу та ставки оподаткування.

У п.187.1. ст. 187 ПК України
зазначено,що датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а
в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Відповідно до п. 198.1.ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг;

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК
України).

Згідно з п. 198.3. ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до п.200.1. ст.200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п.201.1. ст. 201 ПК
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну.

П.201.6. ст.201 ПК України визначає, що
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу (п.201.8 ст.201 ПК України)

Судом встановлено, що працівники
податкового органу в акті перевірки
№1383/22.7/05512035 від 22.11.2013 року зазначили,
що позивачем безпідставно сформовано
податковий кредит за рахунок
правовідносин у березні 2013 року з ТОВ
«Нові технології ТПВ» на загальну
суму ПДВ 108350,00 грн.

Висновки податкового органу
базуються на тому, що ТОВ «Нові
технології ТПВ» відповідно до акту
Печерської ДПІ у м. Києві № 579/15-04 від
02.08.2013 року, не знаходиться за місцем
реєстрації та відсутня можливість
проведення зустрічної звірки з ТОВ
«Нові технології ТПВ» щодо
підтвердження господарських відносин
за січень, лютий, березень, квітень,
серпень, вересень 2012 року.

Матеріали справи свідчать про те, що
01.03.2012 року між позивачем та ТОВ «Нові
технології ТПВ» укладено договір
поставки товару № 12.

На виконання умов договору № 12 від
01.03.2012 року ТОВ «Нові технології ТПВ»
здійснено постачання позивачу товару
та позивач сплатив його вартість, що
підтверджується видатковими та
податковими накладними № ВН № 19/03-12
від 19.03.2012 року на суму 6965,90 грн., № ВН №
19/03-13 від 19.03.2012 року на суму 9247,56 грн., №
ВН № 19/03-14 від 19.03.2012 року на суму 15049,54
грн., № ВН № 19/03-15 від 19.03.2012 року на суму
1710,00 грн., № ВН № 19/03-16 від 19.03.2012 року на
суму1874,92 грн., № ВН № 19/03-17 від 19.03.2012
року на суму 2571,00 грн., № ВН № 19/03-18 від
19.03.2012 року на суму 80,00, № ВН № 19/03-19 від
19.03.2012 року на суму 6965,90 грн., № ВН № 19/03-20
від 19.03.2012 року на суму 9247,56 грн., № ВН №
20/03-19 від 20.03.2012 року на суму 44501,38 грн., №
ВН № 20/03-20 від 20.03.2012 року на суму 7747,80
грн., № ВН № 21/03-11 від 21.03.2012 року на суму
47785,69 грн., № ВН № 21/03-12 від 21.03.2012 року на
суму 24614,09 грн., № ВН № 22/03-03 від 22.03.2012
року на суму 56534,98 грн., № ВН № 22/03-04 від
22.03.2012 року на суму 55561,63 грн., № ВН №
22/03-16 від 22.03.2012 року на суму 15049,54 грн.,
№ ВН № 22/03-07 від 22.03.2012 року на суму
44501,38 грн., копії яких залучені до
матеріалів справи.

Крім того судом встановлено, що
позивач товар, придбаний у ТОВ «Нові
технології ТПВ», в подальшому
реалізовував, що підтверджується
податковими та видатковими
накладними, копії яких залучені до
матеріалів справи.

В порядку, передбаченому ст.71 КАС
України, відповідачем не надано
доказів неотримання позивачем товару
(послуг) від ТОВ «Нові технології ТПВ»
в обсягах, відображений в
бухгалтерської та податкової
звітності платника податків,
подальшої реалізації товару
контрагентам.

Як зазначено вище, судом встановлено,
що на час формування податкового
кредиту позивачем не тільки отримані
товари, сплачена їх вартість , але і
здійснена їх подальша реалізація
контрагентам.

За таких обставин, приймаючи до уваги
наявність доказів оформлення
податкових накладних , сплати
вартості товару (послуг), отримання
платником податків товару , подальшої
його реалізація, суд дійшов до
висновку, що позивач мав право
віднести до податкового кредиту суми
ПДВ , сплачені ТОВ «Нові технології
ТПВ» під час розрахунків за придбаний у
них товар (послуги).

Суд вважає необхідним визначити, що в
умовах підтвердження матеріалами
справи факту придбання товару (послуг)
у ТОВ «Нові технології ТПВ», сплати
вартості отриманого товару ( в тому
числі сплати ПДВ), подальшої його
реалізація контрагентам,

не може бути належним доказом
незнаходження за місцем реєстрації
ТОВ «Нові технології ТПВ».

Судом встановлено, що між позивачем та
ТОВ «Нові технології ТПВ» укладено
договір підряду на ремонт даху складу
№ 0103-2 від 01.03.2012 року.

Матеріали справи свідчать про те, що
згідно копії Витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно № 32095983 від
18.11.2001 року позивачу належить
адміністративно-побутовий корпус
(склад площею 5674,9 кв. м., насосна площею
69,0 кв. м., склад площею 3173,5 кв. м., склад
площею 1412,2 кв. м., ангар площею 273,1 кв. м.,
сторожка площею 10,3 кв. м., бокс 53,7 кв. м.,
столярний цех площею 79,0 кв. м., бокс
площею 866,7 кв. м., прохідна 3.4 кв. м.).

На виконання умов договору підряду №
0103-2 від 01.03.2012 року ТОВ «Нові технології
ТПВ» здійснило ремонт даху складу
позивача та сторони підписали акт
прийомки виконаних будівельних робіт
за березень 2012 року № 23/03-01, згідно
якого ТОВ «Нові технології ТПВ»
виконало роботи у повному обсязі, а
позивач прийняв вказані роботи та
оплатив їх вартість (в тому числі ПДВ).

З огляду на зазначене суд вважає
, що висновки податкового органу,
викладені в акті перевірки №1383/22.7/05512035
від 22.11.2013 року, про невірне визначення
позивачем сум податкових зобов'язань
по ПДВ та безпідставності формування
податкового кредиту по ПДВ за
березень 2013 року не відповідають
дійсним обставинам справи, в наслідок
чого існують підстави для задоволення
позову.

Під час судового засідання, яке
відбулось 30.01.2014 року були оголошені
вступна та резолютивна частини
постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ
постанову складено 04.02.2014 року.

Керуючись ст.ст.160-163 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим №
від 12.12.2013 року.

Постанова набирає законної сили
через 10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Яковлєв С.В.