Справа № 826/5693/13-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5693/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Головань
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів:
Старової Н.М.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі:
Бібко А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 липня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління юстиції
у м. Києві, Державного реєстратора
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Заіко
Ірини Володимирівни про скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
липня 2013 року позов ОСОБА_2 до Головного
управління юстиції у м. Києві,
Державного реєстратора Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Заіко Ірини Володимирівни про
скасування рішення-задоволено.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, третя особа звернулася до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить її скасувати та ухвалити нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на 01 січня 2013 року право
власності на об'єкти нерухомого майна -
житлову квартиру АДРЕСА_1, нежилий
будинок АДРЕСА_2, нежилий будинок
АДРЕСА_3 - було зареєстровано за ОСОБА_2
згідно свідоцтва про право власності
Головного управління житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) серії
САЕ № 848918 від 07 грудня 2012 року,
свідоцтва про право власності
Головного управління житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) серії
САЕ № 777044 від 05 листопада 2012 року,
свідоцтва про право власності
Головного управління житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) серії
САЕ № 777045 від 15 листопада 2012 року.

04 квітня 2013 року державним
реєстратором Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Канівець Любов'ю Миколаївною прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
підставі заяви ОСОБА_3 (представника
ОСОБА_2) щодо реєстрації права
власності на нерухоме майно АДРЕСА_2,
оскільки право власності на нерухоме
майно зареєстроване.

04 квітня 2013 року державним
реєстратором Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Канівець Л.М. прийнято рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень на підставі заяви ОСОБА_3
щодо реєстрації права власності на
нерухоме майно АДРЕСА_1, оскільки право
власності на нерухоме майно
зареєстроване.

15 квітня 2013 року ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_4 намагалася
оформити договори купівлі-продажу
вказаних об'єктів нерухомого майна у
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5

15 квітня 2013 року нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
винесено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, в якій
зазначено, що в процесі перевірки
вказаного нерухомого майна
встановлено, що нотаріальні дії не
можуть бути вчинені з тих підстав, що за
даними Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень право
власності на вказане нерухоме майно
зареєстроване за ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно рішень про реєстрацію прав
власності від 15 березня 2013 року
державним реєстратором Другого
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Заіко І.В. за ОСОБА_1
зареєстроване право власності на
вказані об'єкти нерухомого майна.

Позивач звернулась до суду з даним
адміністративним позовом, оскільки не
здійснювала відчуження спірного
нерухомого майна на жодних підставах
жодній особі.

В своїй апеляційній скарзі представник
третьої особи посилається на те, що
позовна заява була подана
неповноважною особою, однак колегія
суддів не може з цим погодитися,
виходячи з наступного.

Згідно статті 58 КАС України
повноваження представників, які беруть
участь в адміністративному процесі на
основі договору, на здійснення
представництва в суді повинні бути
підтверджені довіреністю. Оригінали
довіреностей або засвідчені підписом
судді копії з них приєднуються судом до
справи.

Довіреність фізичної особи на ведення
справи в адміністративному суді
посвідчується нотаріусом або
посадовою особою, якій відповідно до
закону надано право посвідчувати
довіреності.

Повноваження адвоката як представника
можуть також посвідчуватися ордером,
дорученням органу (установи),
уповноваженого законом на надання
безоплатної правової допомоги, або
договором про надання правової
допомоги. До ордера обов'язково
додається витяг із договору, у якому
зазначаються повноваження адвоката як
представника або обмеження його прав
на вчинення окремих процесуальних дій.
Витяг засвідчується підписом сторін.

В даному випадку позовну заяву від 18
квітня 2013 року від імені ОСОБА_2
підписано представником - адвокатом
ОСОБА_6, який і здійснював
представництво інтересів позивача у
судовому засіданні. Повноваження
представника посвідчено нотаріально
завіреною довіреністю, договором про
надання правової допомоги, ордером, що
підтверджується матеріалами справи.

Крім того, до суду було подано
скорочений витяг з Єдиного реєстру
довіреностей №23808255 від 05 лютого 2013
року, згідно якого 01 лютого 2013 року
внесено запис про припинення дії
довіреності. Також суду надано рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 18 квітня 2013 року у справі
№761/4313/13-ц за позовом ОСОБА_2 до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
третя особа - ОСОБА_3 та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 28 серпня
2013 року, якою вказане рішення залишено
без змін. Даним рішенням визнано
незаконними дії приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 щодо скасування
довіреності ОСОБА_2 від 27 лютого 2012
року, посвідченої приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстрованої в
реєстрі за №381 та внесення 01 лютого 2013
року до Єдиного реєстру довіреностей
інформації про скасування такої
довіреності, скасовано нотаріальну дію
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
із скасування довіреності ОСОБА_2 від 27
лютого 2012 року, посвідченої приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 та
зареєстрованої в реєстрі за №381, та
зобов'язано ОСОБА_7 виключити запис від
01 лютого 2013 року про скасування
довіреності ОСОБА_2 від 27 лютого 2012
року, посвідченої приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстрованої в
реєстрі за №381.

Крім того, згідно рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 26
жовтня 2012 року у справі №1109/10437/2012 за
заявою головного лікаря
Кіровоградської обласної
психіатричної лікарні про примусову
госпіталізацію ОСОБА_2 заяву
задоволено, госпіталізовано ОСОБА_2 до
Кіровоградської обласної
психіатричної лікарні в примусовому
порядку для надання психіатричної
допомоги. Слід також зазначити, що
довіреність видана ОСОБА_2 27 березня 2012
року, тобто до госпіталізації 26 жовтня
2012 року.

Оскільки вказане рішення набрало
законної сили, то колегія суддів
вважає, що представник ОСОБА_2
повноважний та має право звертатися до
суду за захистом прав довірителя.

Статтею 2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно -офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно статті 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав.

Держава гарантує достовірність
зареєстрованих прав на нерухоме майно
та їх обтяжень.

Права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Статтею 15 Закону визначений порядок
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень. Так, державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку: 1)
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно п. 12 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року №703, під час розгляду
заяви про державну реєстрацію і
документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо: 3) відомостей
про нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах.

Згідно п. 92, 93 Порядку під час розгляду
заяви про державну реєстрацію,
відповідно до якої державну реєстрацію
прав у Державному реєстрі прав
заявлено вперше, державний реєстратор
використовує дані Реєстру прав
власності на нерухоме майно, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, Державного реєстру
іпотек та Державного реєстру обтяжень
рухомого майна для цілей справляння
державного мита та/або перенесення
записів про обтяження речових прав на
нерухоме майно під час проведення
державної реєстрації права власності
або іншого речового права на таке
майно.

Державний реєстратор встановлює
наявність (відсутність) записів про: 1)
державну реєстрацію права власності
або іншого речового права на нерухоме
майно у Реєстрі прав власності на
нерухоме майно.

Згідно п.3-5 Порядку використання даних
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
Державного реєстру іпотек та
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 14
грудня 2012 року №1844/5, відомості з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно використовуються державним
реєстратором для встановлення
наявності (відсутності) записів про
державну реєстрацію права власності
або іншого речового права на нерухоме
майно під час проведення державної
реєстрації прав та під час розгляду
заяв про взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, заяв /запитів на
отримання інформації з Державного
реєстру прав.

Пошук записів про державну реєстрацію
права власності або іншого речового
права на нерухоме майно у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно
здійснюється за такими
ідентифікаторами: за реєстраційним
номером об'єкта нерухомого майна в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно; за місцезнаходженням об'єкта
нерухомого майна; за суб'єктом речового
права на об'єкт нерухомого майна: для
фізичної особи (громадянина України,
іноземця, особи без громадянства) -
прізвище, ім'я та (за наявності) по
батькові, податковий номер (крім
громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податку
(ідентифікаційного номера), офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України); для
юридичної особи (резидента та
нерезидента) - найменування юридичної
особи та податковий номер.

Відомості, отримані державним
реєстратором під час проведення
державної реєстрації прав за
результатом пошуку у Реєстрах та
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно, оформляються у паперовому
вигляді, підписуються державним
реєстратором, засвідчуються в
установленому законодавством порядку
печаткою та долучаються до відповідної
облікової або реєстраційної справи.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону державний
реєстратор: 1) встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; 2) приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

ОСОБА_1 також є власником нежитлового
будинку АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про
право власності від 15 березня 2013 року,
індексний номер 1274410, виданого
Реєстраційною службою Головного
управління юстиції у АДРЕСА_3 згідно
свідоцтва про право власності від 15
березня 2013 року, індексний номер 1271535,
виданого Реєстраційною службою
Головного управління юстиції у м.
Києві, квартири АДРЕСА_1 згідно
свідоцтва про право власності від 15
березня 2013 року, індексний номер 1273281,
виданого Реєстраційною службою
Головного управління юстиції у м.
Києві.

Як вбачається з матеріалів справи,
зазначені об'єкти нерухомості належали
третій особі на підставі рішення
ліквідаційної комісії товариства з
обмеженою відповідальністю «Рікона»
від 03 березня 2013 року за № 1, яке є
чинним, не визнавалося судом недійсним,
прийнято у спосіб передбачений діючим
законодавством, а отже є обов'язковим
для виконання, і за своїм змістом є
правовстановлюючим документом, який
посвідчує перехід права власності від
юридичної особи до її учасника.

Згідно п.3 ч.2 статті 19 Закону державна
реєстрація обтяжень здійснюється, крім
іншого, на підставі постанови органів
досудового слідства, державного
виконавця про накладення арешту на
нерухоме майно.

08 квітня 2012 року при провадженні у
кримінальній справі № 61-379 постановою
слідчого Кіровоградського MB УМВС
України у Кіровоградській області
Шарія І.С., було накладено арешт на все
рухоме та нерухоме майно TOB «Рікона», що
підтверджується записом про арешт
майна, зареєстрованим 11квітня 2012 року
об 14 год. 15 хв. 20 сек. за № 12484514
реєстратором Кіровоградської філії ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України згідно витягу з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна.

Також, до березня 2013 року, TOB «Рікона» як
власник нежитлових приміщень та
орендар земельних ділянок мало значну
податкову заборгованість по податку за
землю, у зв'язку з чим усе майно
товариства перебувало у податковій
заставі, яка також була зареєстровано
як обтяження Державною податковою
інспекцією у Шевченківському районі м.
Києва, що робило неможливим відчуження
(продаж) основних фондів до повного
погашення усієї податкової
заборгованості.

Загальний розмір податкового боргу
станом на 1 січня 2013 р. складав близько
285 тис. грн. і остаточно був сплачений в
березні 2013 року з урахуванням поточних
платежів 2013 року. Податкова служба
виключила обтяження лише 7 березня 2013
року , що підтверджується
повідомленням № 3337/10/15-120 від 07 березня
2013 року. Тобто до цієї дати TOB «Рікона»
не мало правової можливості здійснити
перереєстрацію права власності на
нерухоме майно.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 24 Закону у
разі, якщо заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених ч. 9 статті 15
цього Закону, у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено.

Крім того, слід зазначити, що спірне
майно перебувало у власності TOB
«Рікона», (ідентифікаційний код 31975177,
місцезнаходження: Україна, м.
Кіровоград, вул. Леніна (Дворцова) 10,
поштовий індекс 25006) і останнє мало усі
правовстановлюючі документи на таке
майно. ОСОБА_1 була учасником TOB
«Рікона» з часткою статутного капіталу
98,8% і саме їй, як учаснику товариства з
найбільшою часткою статутного
капіталу, рішенням ліквідаційної
комісії було передано спірне/нерухоме
майно.

При оформленні права власності на
ОСОБА_2 її представником було
зазначено, що ним втрачені усі
свідоцтва про право власності. У
зв'язку з чим заявником було
опубліковано оголошення про втрату
свідоцтв в газеті «Обухівські Вісті» №
36 (537) від 23 серпня 2012 року.

Однак, відповідно до протоколу допиту
директора TOB «Рікона» ОСОБА_8, усі
оригінали правовстановлюючих
документів, які підтверджують право
власності на перелічені будинки
знаходились у нього, як керівника TOB
«Рікона». Це зокрема свідоцтва про
право власності, витяги з БТІ, технічні
паспорти. При перереєстрації права
власності на спірні об'єкти
нерухомості від TOB «Рікона» до нового
власника - ОСОБА_1 оригінали
правовстановлюючих документів були
передані в реєстраційну службу
Головного управління юстиції в м. Києві
для їх погашення та видачі нових
свідоцтв. До моменту їх погашення в
обмін на нові свідоцтва
правовстановлюючі документи
керівником TOB «Рікона» не втрачалися,
їх дублікати не замовлялися, стороннім
особам вони не передавалися, і постійно
зберігалися в м. Кіровограді по вул.
Леніна (Дворцовій) будинок 24 в сейфі.

Окружним адміністративним судом
слухалася справа № 826/7648/13-а за позовом
ОСОБА_1 до /відповідача Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
третя особа ОСОБА_2 про визнання
протиправними дій. Предметом спору у
цій справі було визнання протиправними
дій Комунального підприємства
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності» щодо державної реєстрації
права власності на громадянку ОСОБА_2
таких об'єктів нерухомості.

Згідно постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2013 року у справі №
826/7648/13-а визнано протиправними дії
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності» щодо
державної реєстрації права власності
на громадянку ОСОБА_2 таких об'єктів
нерухомості: нежитлового будинку
АДРЕСА_2, загальною площею 814, 2 кв.м.,
номер запису 97-з в книзі д.Зз-41,
зареєстрований 30 листопада 2012 року,
реєстраційний номер 38382081; нежитлового
будинку АДРЕСА_3, загальною площею 396,5
кв.м. номер запису 97-з в книзі д.Зз-41,
зареєстрований 30 листопада 2012 року,
реєстраційний номер 38381953; квартири
АДРЕСА_2, номер запису 4052 в книзі д.259-178,
зареєстрований 26 грудня 2012 року,
реєстраційний номер 35065149.

Проте, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 13
листопада 2013 року зупинено виконання
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року. Однак, колегія суддів зазначає,
що зупинення виконання постанови, що
набрала законної сили не означає, що
така постанова є незаконною чи
протиправною.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2
незаконно оформила право власності на
спірні об'єкти нерухомості і не була
належним їх власником, а тому
апеляційна скарга є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної
інстанції не погоджується з висновком
суду першої інстанції відносно того, що
відповідач діяв правомірно з
дотриманням вимог законодавства.

Таким чином, необґрунтованим є
висновок суду першої інстанції про
задоволення даного адміністративного
позову.

Отже при винесенні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
допущено порушення норм матеріального
права, що призвело до невірного по суті
вирішення справи.

Згідно до статті 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є, зокрема,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС
України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 липня 2013 року -
скасувати та ухвалити нову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Головного управління юстиції у м.
Києві, Державного реєстратора
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Заіко
Ірини Володимирівни про скасування
рішення - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України та може бути оскаржена
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції в порядку і
строки, встановлені статтею 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Файдюк В.В.

Судді:

Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.