Справа № 248/10099/13-а
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Саєнко О.Б.
Суддя-доповідач - Яманко В.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року справа №248/10099/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Яманко В. Г.,
суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І. А.,
розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Харцизьку
на ухвалу Харцизького міського суду
від 23 грудня 2013 року у справі № 248/10099/13-а
(суддя Саєнко О. Б.) про зміну за
поданням відділу державної виконавчої
служби Харцизького міського
управління юстиції способу та порядку
виконання постанови Харцизького
міського суду від 19 грудня 2011 року у
справі № 2-а/1812/2011, прийнятої за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Харцизьку про визнання
бездіяльності неправомірною,
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату надбавки до пенсії як «дитині
війни», -

ВСТАНОВИВ:

6 грудня 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
Харцизького міського суду з позовом
(арк. спр. 3) до Управління Пенсійного
фонду України в м. Харцизьку (далі -УПФУ)
про: 1) визнання неправомірною
бездіяльність УПФУ, яка полягає в тому,
що відповідач не здійснив на користь
позивача, як дитині війни, виплату
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
виходячи з встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, що втратили працездатність; 2)
зобов'язати відповідача здійснити
ОСОБА_2 з 1 січня 2011 року, як дитині
війни, нарахування та виплату
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
виходячи з встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, що втратили працездатність з
урахуванням фактично здійснених
виплат.

Постановою Харцизького міського суду
від 19 грудня 2011 року (арк. спр. 11) позов
ОСОБА_2 задоволено частково. Визнана
незаконною бездіяльність УПФУ, яка
виразилася в ненарахуванні та
невиплаті ОСОБА_2, як дитині війни,
щомісячного підвищення до пенсії у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
зі віком, виходячи із встановленого
законодавством прожиткового мінімуму,
для осіб, які втратили працездатність
за період з 1 січня 2011 року по 22 липня 2011
року включно. Зобов'язано відповідача
здійснити на користь позивача, як
дитині війни, нарахування та виплату
щомісячного підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, виходячи із встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2011 року по 22 липня 2011
року включно. В іншій частині позову
відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року (арк. спр. 17) апеляційна скарга УПФУ
залишена без задоволення, постанова
Харцизького міського суду від 19 грудня
2011 року залишена без змін.

27 листопада 2013 року державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Харцизького
управління юстиції звернувся до
Харцизького міського суду із поданням
(арк. спр. 20-22) про зміну способу
виконання постанови Харцизького
міського суду від 19 грудня 2011 року по
справі № 2-а/1812/2011 з «зобов'язання УПФУ
здійснити ОСОБА_2, як дитині війни,
нарахування та виплату щомісячного
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
виходячи із встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2011 року по 22 липня 2011
року, включно, з урахуванням фактично
здійснених виплат» на стягнення з
відповідача за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_2 суми 1191,12 грн.

Ухвалою Харцизького міського суду від
23 грудня 2013 року (арк. спр. 36-37) подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Харцизького управління юстиції про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду задоволено. Змінено
спосіб виконання постанови
Харцизького міського суду від 19 грудня
2011 року у справі № 2-а/1812/2011. Визнано
належним спосіб виконання постанови
Харцизького міського суду від 19 грудня
2011 року у справі № 2-а/1812/2011, шляхом
стягнення з УПФУ за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_2 суми допомоги «дитині війни»
1191,12 грн.

9 січня 2014 року УПФУ звернулося з
апеляційною скаргою (арк. спр. 39-40) на
ухвалу Харцизького міського суду від 23
грудня 2013 року, в якій просило ухвалу
суду скасувати, в задоволенні заяви про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення відмовити.

Сторони були повідомлені про дату, час
та місце судового розгляду,
представників до суду не направили.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги встановила
наступне.

З 1 січня 2013 року набув чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 5 червня
2012 року № 4901-ІV (далі - Закон № 4901), який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Частиною 1 статті 2 Закону № 4901
визначено, що держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація;
юридична особа, примусова реалізація
майна якої забороняється відповідно до
законодавства. За частинами 1, 2 статті 3
Закону № 4901 виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

За частиною 5 статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 255 КАС
України постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 13 червня 2013 року № 846/12/13-13 під
зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення. У цій категорії
справ зміна способу і порядку
виконання рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

На час розгляду справи судом першої
інстанція, відповідачем не здійснено
виконання постанови Харцизького
міського суду від 19 грудня 2011 року в
повному обсязі, а саме нарахована
позивачу надбавка до пенсії як «дитині
війни» за судовим рішенням на суму 1191,12
грн., але не виплачена, що підтверджено
листом УПФУ (арк. спр. 27), а законодавча
зміна порядку виконання судових рішень
вже після його прийняття свідчить про
те, що стягнення надбавки до пенсії як
«дитині війни» з Державного бюджету
України є єдиним способом отримання
позивачем належного за судовим
рішенням, яке набуло законної сили.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
зміни та встановлення іншого способу і
порядку виконання судового рішення, що
обумовлює залишення апеляційної
скарги УПФУ без змін.

Керуючись статтями 197, 200, 205, 206, 211 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Харцизьку
на ухвалу Харцизького міського суду
від 23 грудня 2013 року залишити без
задоволення.

Ухвалу Харцизького міського суду від 23
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
В.Г.Яманко

Судді
Е.Г.Казначеєв

І.А.Васильєва