Справа № 2а-1455/09
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
Справа № 9104/11982/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Рибачука А. І., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради на постанову Дубенського
міськрайонного суду Рівненської
області від 28 серпня 2009 року по справі
№ 2а - 1455/09 за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дубенської міської ради про визнання
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень протиправною та
зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 травня 2009 року звернулася до
Дубенського міськрайонного суду
Рівненської області з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради і просила: визнати протиправною
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Дубенської міської ради щодо
перерахунку та виплати їй допомоги по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку та зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради здійснити перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з врахуванням рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року в розмірі 5 583 гривень 67
коп..

Позовні вимоги обґрунтовувала тими
обставинами, що всупереч нормам ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» відповідачем допомога
по догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку нараховувалася та
виплачувалася у розмірі нижчому за
розмір прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей віком до шести
років.

Постановою Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 28 серпня
2009 року позов задоволено частково:
визнано відмову Управління праці та
соціального захисту населення
Дубенської міської ради у нарахуванні
та виплаті ОСОБА_1 державної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку відповідно до ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» на рівні прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
неправомірною; зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Дубенської міської ради нарахувати та
виплатити недоплачену щомісячну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з
врахуванням рішення Конституційного
Суду України від 09 липня 2007 року. В
решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням
суду, Управління праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що у 2008 - 2009
роках відповідач правомірно
виплачував позивачу допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у відповідності до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
та Закону України «Про Державний
бюджет України на 2009 рік».

Особа, яка подала апеляційну скаргу в
судове засідання представника не
направила, а також не прибула в судове
засідання позивач, хоча сторони
належним чином повідомлялися про дату,
час і місце судового засідання.

У зв'язку з цим та на підставі ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України справу розглянуто в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення,
суд першої інстанції свої висновки
мотивував тим, що відповідач
неправомірно виплачував позивачу
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
відповідності до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується із таким висновком суду
першої інстанції з урахуванням такого.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
працює та перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Дубенської міської
ради як одержувач допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 20 лютого 2008 року.

До 01 січня 2007 року відносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
№2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (ст. 13 цього
Закону) та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими народженням та
похованням» №2240 - III, який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб. Розмір допомоги також
визначався цими Законами. Зокрема, ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається в розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
(далі - Закон №489-V) дію ч.1 ст. 15 Закону
№2811 - ХІІ на 2007 рік було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року визнано такими, що
не відповідають Конституції України
положення п.14 ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет на 2007 рік» про
зупинення на 2007 рік дії вищевказаної ч.1
ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», із вказівкою
на те, що дане рішення Конституційного
Суду України має преюдиційне значення
для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Пунктом 23 Розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік» від 28 грудня 2007 року №107 (надалі
Закон № 107), який набрав чинності з 01
січня 2008 року внесено зміни до ч. 1 ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», відповідно до яких
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановлених для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Крім цього, згідно п.3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 01 січня 2008 року - 50%, з 01
січня 2009 року - 75%, з 01 січня 2010 року - 100%
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10 - рп/2008 визнані
такими, що не відповідають Конституції
України положення, зокрема пунктів 24-34
розділу ІІ Закону №107 - VI. Положення
пункту 23 розділу ІІ Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» не були предметом
розгляду Конституційного Суду України,
не визнані неконституційними,
відповідно є чинними та підлягають
застосуванню.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 46 Закону
України «Про державний бюджет на 2009
рік» вiд 26 грудня 2008 року №835 - VI із
змінами та доповненнями, допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» (2811)
та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (2240) призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 1751 від 27.12.2001р. саме
на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
ст.46 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» не приймався.

Відповідно до п.22 Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затв. постановою Кабінету
Міністрів України № 1751 від 27.12.2001р. (із
змінами, внесеними постановою КМ
України № 57 від 22.02.2008р.), допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: із 01
січня 2008 року - 50 відсоткам, із 01 січня
2009 року - 75 відсоткам, із 01 січня 2010 року
- 100 відсоткам прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї з розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше
як 130 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України
не був визнаний неконституційним абз. 3
ч.1 ст. 46 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2009 рік».

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 щодо
зобов'язання нарахувати та виплатити
недоплачену щомісячну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
2008 рік, та за січень - березень 2009 року
слід відмовити.

Відповідно до ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення.

При цьому, оскаржувану постанову слід
скасувати та прийняти нову постанову
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254,
256 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Дубенської міської ради задовольнити
частково.

Постанову Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 28 серпня
2009 року по справі №2а - 1455/09 скасувати
та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дубенської міської ради про визнання
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень протиправною та
зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
постанови особам, які беруть участь у
справі і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
А. І. Рибачук

І. О. Яворський