Справа № 810/7117/13-а
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року

810/7117/13-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Балаклицького А.І., суддів: Лапія С.М.,
Щавінського В.Р., розглянувши в порядку
письмового провадження в м. Києві
адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства
"Восход-України"доДержавної інспекції
України з контролю за
цінамипровизнання протиправними та
скасування рішення,в с т а н о в и в:

Приватне підприємство "Восход-України"
звернулось до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної інспекції України з контролю
за цінами про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за правопорушення державної
дисципліни цін від 28.11.2013 №74.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішення Інспекції про застосування
санкцій ґрунтується на помилковому,
нічим не підтвердженому висновку, що
підприємство на порушення Постанови
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007
№1222 "Про затвердження Порядку
декларування зміни оптово-відпускних
цін на продовольчі товари" та
розпорядження Київської обласної
державної адміністрації від 21.04.2008 №653
"Про заходи з регулювання цін на
продовольчому ринку" в період з 06.11.2012
по 14.08.2013 реалізувало борошно пшеничне
вищого, першого, другого ґатунків за
оптово-відпускними цінами, які
збільшувались протягом місяця більш
ніж на 1 відсоток без здійснення
процедури декларування їх змін,
внаслідок чого отримана
необґрунтована виручка в сумі 1034914,34
грн. При цьому, позивач вказує на те, що
підприємство звільнено від
декларування зміни оптово-відпускних
цін, оскільки дотримувалось граничного
рівня рентабельності виробництва
борошна у розмірі 7 відсотків,
передбаченого Порядком формування цін
на продовольчі товари, щодо яких
запроваджено державне регулювання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 17.04.2008 №373.

Також на обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначив, що здійснення
Інспекцією державного контролю за
дотриманням позивачем вимог щодо
формування, встановлення та
застосування державних регульованих
цін та вжиття заходів впливу за
порушення має розпочинатись лише після
набрання чинності нормативного акту,
яким надані відповідні повноваження.

Представник відповідача проти
вказаного позову заперечував, на
обґрунтування своєї правової позиції
надав суду письмові заперечення, в яких
зазначив, що оскаржуване рішення є
законним та обґрунтованим, винесеним
відповідно до діючих законодавчих
вимог, в межах наданих йому
повноважень, у зв'язку з чим просив суд
відмовити позивачу у задоволенні
заявлених ним позовних вимог.

До початку розгляду справи по суті
представники сторін подали до суду
заяви про розгляд справи за їх
відсутності в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження, якщо
всі особи, які беруть участь у справі,
заявили клопотання про розгляд справи
за їх відсутності.

За таких обставин судом визнано за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження на підставі
наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Приватне підприємство "Восход-України"
є юридичною особою, зареєстроване як
суб'єкт господарювання 11.06.1991
Обухівською районною державною
адміністрацією Київської області.

Основними видами діяльності ПП
"Восход-України" згідно довідки,
виданої Головним управління
статистики у Київській області є,
зокрема, виробництво продуктів
борошномельно-круп'яної промисловості.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 18
Закону України "Про ціни та
ціноутворення", Положення про Державну
інспекцію України з контролю за цінами,
згідно з п. 4 завдання 2 Плану роботи
Сектору у Київській області
Держцінінспекції України на ІVквартал
2013 року та на підставі Наказу від 24.10.2013
№214-13, Посвідчення №123 від 24.10.2013 в
період з 06.11.2013 по 22.11.2013 Сектором у
Київській області Державної інспекції
України з контролю за цінами було
проведено планову перевірку
Приватного підприємства
"Восход-України" з питань дотримання
державної дисципліни цін щодо
формування, встановлення та
застосування цін на борошно пшеничне
вищого, першого і другого сортів,
борошно житнє обдирне, крупи, за
результатами якої було складено Акт
перевірки від 22.11.2013 №119.

Згідно висновків Акту перевірки
Інспекцією встановлено, що ПП
"Восход-України" за період з 06.11.2012 по
14.08.2013 реалізувало борошно пшеничне
вищого, першого і другого ґатунків за
оптово-відпускними цінами, що
перевищують задекларовані понад 1
відсоток, в результаті чого
Підприємством необґрунтовано отримано
виручку в розмірі 1034914,34 грн.

Так, в Акті перевірки зазначено про
порушення позивачем п. 2 розпорядження
Київської обласної державної
адміністрації від 21.04.2008 №653 "Про заходи
з регулювання цін на продовольчому
ринку Київської області», прийнятого у
відповідності до постанови Кабінету
Міністрів України від 17.10.2007 №1222 "Про
затвердження Порядку декларування
зміни оптово-відпускних цін на
продовольчі товари" зі змінами,
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 06.08.2008 №709.

Не погоджуючись з такими висновками
Акту перевірки від 22.11.2013 №119, позивачем
подавалися відповідачу заперечення до
акту, які останнім до уваги не прийняті.

На підставі висновків Акту перевірки
від 22.11.2013 відповідачем прийнято
рішення про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за правопорушення державної
дисципліни цін від 28.11.2013 №74, згідно з
яким до ПП "Восход-України" застосовані
адміністративно-господарські санкції
за порушення державної дисципліни цін
у вигляді вилучення необґрунтовано
отриманої виручки в розмірі 1034914,34 грн.
та накладено штраф в сумі 1034914,34 грн.

Вважаючи вказане рішення про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
протиправним, позивач оскаржив його в
судовому порядку, звернувшись із даним
позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходить з
наступного.

Основні принципи встановлення і
застосування цін і тарифів та
організації контролю за їх дотриманням
на території України визначаються
Законом України "Про ціни і
ціноутворення" від 03.12.1990 №507-ХІІ.

Згідно з приписами статті 8 Закону
України "Про ціни і ціноутворення"
державне регулювання цін і тарифів
здійснюється шляхом встановлення:
державних фіксованих цін (тарифів);
граничних рівнів цін (тарифів) або
граничних відхилень від державних
фіксованих цін і тарифів та іншими
методами, введеними Кабінетом
Міністрів України.

Положенням п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України
"Про ціни і ціноутворення" передбачено,
що державне регулювання цін
здійснюється Кабінетом Міністрів
України, органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень шляхом
запровадження процедури декларування
зміни ціни та/або реєстрації ціни.

Відповідно до пункту 12 додатка до
постанови Кабінету Міністрів України
від 25.12.1996 №1548 "Про встановлення
повноважень органів виконавчої влади
та виконавчих органів міських рад щодо
регулювання цін (тарифів)" Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласні, Київська та Севастопольська
міські державні адміністрації
регулюють (встановлюють)
оптово-відпускні ціни на борошно
пшеничне вищого, першого і другого
сорту, борошно житнє обдирне,
яловичину, свинину, м'ясо птиці,
ковбасні вироби варені, молоко, сир,
сметану, масло вершкове, яйця курячі,
цукор, олію соняшникову шляхом
декларування їх зміни.

Відповідно до пункту 2 розпорядження
Київської обласної державної
адміністрації від 21.04.2008 №653 "Про заходи
з регулювання цін на продовольчому
ринку", зареєстрованого в Головному
управлінні юстиції у Київській області
25.04.2008 за №8/655, запроваджено
регулювання оптово-відпускних цін на
борошно пшеничне вищого, першого і
другого сорту шляхом декларування їх
зміни відповідно до Порядку
декларування зміни оптово-відпускних
цін на продовольчі товари,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2007 №1222 (далі -
Порядок №1222).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
"Про місцеві державні адміністрації"
розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій, прийняті в
межах їх компетенції, є обов'язковими
для виконання на відповідній території
всіма органами, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами та громадянами.

Відповідно до п. 1, п. 2 Порядку №1222 цей
Порядок визначає механізм
декларування суб'єктами
господарювання зміни
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне вищого, першого і другого
сорту, борошно житнє обдирне, крупи
гречані, яловичину, свинину, м'ясо птиці
(тушка), ковбасні вироби варені, крім
вищого сорту, молоко коров'яче питне
(пастеризоване, фасоване у плівку), сир
кисломолочний з вмістом жиру до 9
відсотків, сметану з вмістом жиру до 20
відсотків, масло вершкове з вмістом
жиру до 72,5 відсотка, яйця курячі,
цукор-пісок, олію соняшникову.
Декларуванню підлягають зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, зазначені у пункті 1 цього
Порядку, у разі, коли такі ціни
збільшуються протягом місяця більш як
на 1 відсоток.

В той же час, згідно з пунктом 2 розділу 1
Порядку формування цін на продовольчі
товари, щодо яких запроваджено
державне регулювання, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17.04.2008 №373, оптово-відпускна ціна -
це фактична ціна, що застосовується у
розрахунках за товари, які
поставляються (реалізуються)
суб'єктами господарювання з метою їх
використання у підприємницькій
діяльності, з урахуванням податку на
додану вартість і транспортних витрат.

Отже, за змістом наведених норм
декларуванню підлягають зміни
фактичних цін, що застосовуються у
розрахунках за товари, у разі, коли такі
ціни збільшуються протягом місяця
більш як на 1 відсоток.

Так, пункт 7 Порядку №1222 уповноважує
Київську обласну державну
адміністрацію декларувати зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари на підставі проекту декларації
зміни оптово-відпускних цін на
продовольчі товари та висновку щодо
розрахунків економічно обґрунтованих
планованих витрат під час формування
оптово-відпускних цін, поданих
суб'єктами господарювання.

Відповідно до пункту 9 Порядку №1222
оптово-відпускні ціни на продовольчі
товари вважаються задекларованими на
день набрання чинності розпорядженням
(рішенням) уповноваженого органу щодо
здійснення повноважень, наданих
абзацом тридцять восьмим пункту 12
додатка до постанови Кабінету
Міністрів України від 25.12.1996 №1548 "Про
встановлення повноважень органів
виконавчої влади та виконавчих органів
міських рад щодо регулювання цін
(тарифів)".

Київська обласна державна
адміністрація скористалась наданими
їй повноваженнями та 21 квітня 2008 року
прийняла Розпорядження №653 "Про заходи
з регулювання цін на продовольчому
ринку", де п. 2 було запроваджено
регулювання оптово-відпускних цін на
борошно шляхом декларування їх зміни.

Однак, всупереч зазначеному Порядку
№1222 та розпорядження Київської
обласної державної адміністрації від
21.04.2008 №653 "Про заходи з регулювання цін
на продовольчому ринку", де було
запроваджено регулювання
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне вищого, першого і другого
сорту шляхом декларування їх змін,
збільшення такої ціни протягом місяця
на 1 відсоток, ПП "Восход-України" не
задекларовано, що підтверджується
листом Департаменту агропромислового
розвитку Київської обласної державної
адміністрації від 21.11.2013 №02-04.2-1/3177,
копія якого наявна в матеріалах справи.

В той же час, суд звертає увагу на те, що
у разі не декларування
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне вищого, першого і другого
сорту позивач згідно пункту 2 Порядку
№1222 мав право підвищувати ціни на
зазначені продовольчі товари на 1
відсоток включно.

Разом з тим, згідно даних про
реалізацію продовольчих товарів
позивача станом на 18.11.2013, копії яких
наявні в матеріалах справи, позивач на
порушення вимог пункту 2 розпорядження
Київської обласної державної
адміністрації від 21.04.2008 №653 та пункту 2
Порядку декларування зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007
№1222, змінював оптово-відпускні ціни на
борошно пшеничне вищого, першого і
другого сорту понад 1 відсоток.

Між тим, слід зазначити, що позивачем
помилково зазначається дотримання ним
вимог Порядку формування цін на
продовольчі товари, щодо яких
запроваджено державне регулювання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.04.2008 №373, та
граничного нормативу рентабельності у
розмірі 7 відсотків, як на підставу для
звільнення від обов'язку декларування
зміни оптово-відпускних цін або
підвищення оптово-відпускних цін без
декларування їх зміни до 1 відсотка
включно, оскільки жодний
нормативно-правовий акт не встановлює,
що дотримання одного способу
державного регулювання цін суб'єктом
господарювання виключає необхідність
дотримання інших способів державного
регулювання цін.

Таким чином, посилання позивача на те,
що за вказаних обставин борошно не
підлягає декларуванню, є помилковим.

Щодо доводів позивача, що Державна
інспекція України з контролю за цінами
мала право здійснювати перевірку
діяльності позивача на предмет
дотримання вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін лише з
20.04.2013, суд зазначає наступне.

Так, Указ Президента України від 17.04.2013
№ 220, яким внесені зміни до Положення
про Державну інспекцію України з
контролю за цінами, затверджене Указом
Президента України від 30.03.2013 № 236 в
частині здійснення Держцінінспекцією
України заходів з державного нагляду
(контролю) у сфері ціноутворення,
набрав чинності 20.04.2013.

Отже, Указ Президента України від 17.04.2013
№ 220 встановлює правові підстави для
здійснення заходів державного нагляду
(контролю) у сфері ціноутворення
Держцінінспекцією України, а не період,
за який можуть здійснюватись такі
заходи.

В свою чергу, період, за який можуть
бути здійснені заходи державного
нагляду (контролю) у сфері
ціноутворення, обумовлений періодом
дії відповідного способу регулювання
цін, встановленого уповноваженим
органом.

На виконання вимог зазначеного Указу
Президента, а також після набрання ним
чинності Держцінінспекцією України
проведено планову перевірку позивача з
04.11.2013 по 22.11.2013 на підставі наказу
Державної інспекції України з контролю
за цінами від 24.10.2013 № 214-13 та пункту 4
завдання 2 Плану роботи Сектору у
Київській області Держцінінспекції
України на IV квартал 2013 року.

Разом з тим, розпорядження Київської
обласної державної адміністрації від
21.04.2008 № 653 "Про заходи з регулювання цін
на продовольчому ринку" набрало
чинності 08.05.2008 (опубліковано в газеті
"Київська правда"), а тому декларування
зміни оптово-відпускних цін або
підвищення оптово-відпускних цін без
декларування їх зміни до 1 відсотка
включно є обов'язковими для позивача з
08.05.2008.

Відповідно до частини 1 статті 250
Господарського кодексу України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
при здійсненні перевірки ПП
"Восход-України" на предмет дотримання
вимог щодо формування, встановлення та
застосування оптово-відпускних цін на
окремі продовольчі товари, ціни на які
підлягають державному регулюванню, а
також при прийнятті рішення про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
від 28.11.2013 № 74 Державна інспекція
України з контролю за цінами діяла на
підставі, в межах наданих повноважень
та у спосіб, що передбачений
законодавством України.

Крім того, при прийнятті рішення у
даній справі суд враховує також і те, що
необхідність декларування зміни
оптово-відпускних цін або підвищення
оптово-відпускних цін без декларування
їх зміни до 1 відсотка включно щодо ПП
"Восход-України" встановлена
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.06.2012 по
справі №2а-2775/11/1070, яка була залишена
без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
04.06.2013 по справі № К/9991/42144/12.

Зокрема, Київський апеляційний
адміністративний суд встановив, а
Вищий адміністративний суд України
підтвердив, що ПП "Восход-України" в
період з 30.09.2010 по 22.04.2011 всупереч вимог
розпорядження Київської обласної
державної адміністрації від 21.04.2008 №653
"Про заходи з регулювання цін на
продовольчому ринку Київської
області", зареєстрованого в Головному
управлінні юстиції у Київській області
25.04.2008 за №8/655, реалізовувало борошно
пшеничне вищого та першого ґатунків за
оптово-відпускними цінами, що
перевищують задекларовані більше ніж
на 1 відсоток, в результаті чого
необґрунтовано одержувало виручку.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, зважаючи на приписи
чинного законодавства, суд дійшов
висновку, що рішення відповідача є
законним та обґрунтованим, оскільки
позивач в період з 06.11.2012 по 14.08.2013
реалізував борошно пшеничне вищого,
першого, другого ґатунків за
оптово-відпускними цінами, що
перевищують задекларовані понад 1
відсоток, в результаті чого позивач
необґрунтовано отримав виручку в сумі
1034914,34 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень,
доведено правомірність своїх дій.

Водночас, докази, подані позивачем, не
підтверджують обставини, на які
позивач посилається на обґрунтування
позовних вимог, та були спростовані
доводами відповідача, а відтак, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Крім цього, відповідно до частини
третьої статті 4 Закону України "Про
судовий збір" під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

За подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру ставка судового збору
встановлена у розмірі 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати (частина друга статті
4 Закону України "Про судовий збір").

З матеріалів справи вбачається, що
розмір майнових вимог, заявлених
позивачем, становить 2069828,68 грн., та,
відповідно, 2 відсотки від них
дорівнюють сумі у розмірі 41396,57 грн. А
відтак, в даному випадку розмір
судового збору, що підлягає сплаті
позивачем, обмежується 4 розмірами
мінімальної заробітної плати.

Враховуючи наведене та ту обставину, що
відповідно до квитанції від 26.12.2013
№ПН2528019 позивачем сплачено частину
судового збору у розмірі 458,81 грн., суд
дійшов висновку, що решта суми судового
збору у розмірі 4129,19 грн. підлягає
стягненню з позивача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 11, 14, 69, 70, 71, 94, 122, 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства
"Восход-України" - відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства
"Восход-України" () до
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 4129 (чотири тисячі сто
двадцять дев'ять) грн. 19 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Київський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
проголошення лише вступної та
резолютивної частини постанови або
прийняття постанови у письмовому
провадженні - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Балаклицький А. І.

Судді
Лапій С.М.

Щавінський В.Р.