Справа № 816/219/14
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/219/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання
- Метельської А.В.,

представника позивача - Щурика О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Текс" про
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2014 року Кременчуцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулася до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Текс" про надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на недостатність коштів на
рахунках відповідача, необхідних для
погашення суми боргу, що виник із
заборгованості з податку на прибуток в
розмірі 10 563,65 грн., збору на розвиток
виноградарства, садівництва та
хмелярства у розмірі 2 706,70 грн.,
земельного податку з юридичних осіб у
розмірі 54 859,23 грн., орендної плати з
юридичних осіб у розмірі 47 634,24 грн. та
податку на додану вартість у розмірі 34
901,32 грн. У зв'язку з цим позивач просить
надати дозвіл податковому органу на
погашення усієї суми податкового боргу
за рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі, у
відповідності з вимогами статті 95
Податкового кодексу України.

06.02.2014 представником позивача було
подано заяву про уточнення позовних
вимог, у якій просив надати дозвіл на
погашення суми податкового боргу в
розмірі 111 468,64 грн., що підтверджена
заходами стягнення, за рахунок майна
платника податків.

Дана заява прийнята судом до розгляду.

Представник позивача в ході судового
розгляду справи позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог.

Відповідач в судове засідання явку
уповноваженого представника не
забезпечив, судова повістка,
направлена на його адресу (вул. Воїнів
Інтернаціоналістів, 11, кв. 24 м.
Кременчук, Полтавська область),
зазначену у витягу з ЄДР повернулася до
суду із поштовою відміткою "за адресою
не знаходиться".

Згідно п. 11 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідно до п. 4 ст. 128 цього ж Кодексу
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

З огляду на зазначене, суд вважає
відповідача належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
даної справи, враховуючи, що повістка,
направлена на його адресу, зазначену в
ЄДР, повернулася до суду не врученими
адресату з незалежних від суду причин,
а тому вважає за можливе провести
розгляд за даної явки та наявними в
справі матеріалами.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, прийшов до
наступних висновків.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Текс"
зареєстроване як юридична особа 26.10.1998
виконавчим комітетом Кременчуцької
міської ради Полтавської області у
відповідності до свідоцтва про
державну реєстрацію серія А00 №128347,
ідентифікаційний код 30205022. Відповідач
є платником податку на додану вартість
на підставі свідоцтва №23545189, та
перебуває на обліку як платник
податків з 08.12.1998 за № 4349.

Згідно наданого позивачем розрахунку
за відповідачем на момент звернення з
позовом числиться податковий борг з
податку на прибуток в розмірі 10 563,65
грн., збору на розвиток виноградарства,
садівництва та хмелярства у розмірі 2
706,70 грн., земельного податку з
юридичних осіб у розмірі 54 859,23 грн.,
орендної плати з юридичних осіб у
розмірі 47 634,24 грн. та податку на додану
вартість у розмірі 34 901,32 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
передбачено, що податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилом пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

На виконання зазначених положень
позивачем виставлено ТОВ "Текс"
податкову вимогу від 31.10.2012 №840/540, яка
направлялася на адресу відповідача.

Відповідно до пункту 59.5. статті 59
Податкового кодексу України, у разі
якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

З метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу
(пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу
України).

У зв'язку з несплатою відповідачем
податкового боргу в добровільному
порядку, податковим керуючим було
складено акт опису майна від 21.08.2012 за
№22/19-036, який зареєстрований у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна 22.08.2012 відповідно до якого у
податкову заставу описані активи
платника податків, що підтверджується
наявною матеріалах справи копією
витягу (а.с. 45).

Відповідно до підпунктів 20.1.19 та 20.1.34
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України контролюючі органи мають право
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України; звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника податків, на суму
податкового боргу або його частини.

В силу пункту 95.1 Податкового
кодексу України Контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається
до суду щодо надання дозволу на
погашення усієї суми податкового боргу
за рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання
вказаного дозволу є підставою для
прийняття контролюючим органом
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу. Рішення
контролюючого органу підписується
його керівником та скріплюється
гербовою печаткою контролюючого
органу. Перелік відомостей, які
зазначаються у такому рішенні,
встановлюється центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику.

Отже, законодавець в чіткій
послідовності визначив процедуру
стягнення податкового боргу за рахунок
майна, яке перебуває у податковій
заставі.

Стягнення податкового боргу шляхом
продажу майна такого платника податків
може здійснюватись лише у разі
недостатності коштів, які перебувають
у його власності.

З аналізу наведених норм суд приходить
до висновку про те, що стягнення коштів
у рахунок погашення податкового боргу
за рахунок майна, що належить такому
платнику податків, здійснюється
контролюючим органом виключно на
підставі рішення суду, яке передує
процедурі продажу майна такого
платника, включеного до податкової
застави.

Відповідно до п. 41.1 статті 41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Так, 15 червня 2012 року Кременчуцька
об'єднана державна податкова інспекція
у Полтавській області Державної
податкової служби звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Текс" про стягнення
боргу в сумі 140 446,98 грн., а саме: 54 668,04
грн. по податку на додану вартість, 17021,00
грн. по податку на прибуток, 43 589,24 грн.
по земельному податку з юридичних осіб,
19 707,73 грн. - орендна плата з юридичних
осіб, 5 460,97 грн. - збір за розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду по справі
№2а-1670/4005/12 від 19.07.2012, позов задоволено.
Стягнуто з ТОВ "Текс" кошти в рахунок
погашення податкового боргу з податку
на прибуток приватних підприємств в
сумі 17021,00 грн., податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) в сумі 54 668,04
грн., орендної плати з юридичних осіб у
розмірі 19 707,73 грн., із земельного
податку в розмірі 43 589,24 грн., зі сплати
збору за розвиток виноградарства,
садівництва і хмелярства у розмірі 5460,97
грн.

Постанова відповідно статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства набрала
чинності 28.08.2012.

Матеріали справи містять копії
інкасових доручень (розпоряджень)
направлених податковим органом до
банківських установ про стягнення із
рахунків відповідача сум
заборгованості за судовим рішенням з
податку на додану вартість в розмірі
33881,32 грн., але повернутих банківськими
установами у зв'язку з першочерговим
обліком іншого виконавчого документа,
для забезпечення виконання якого
накладено арешт на розрахунковий
рахунок (а.с. 34-37).

Із матеріалів справи вбачається, що
заборгованість була частково погашена
відповідачем шляхом самостійної
сплати коштів з податку на прибуток в
розмірі 6 457,35 грн., збору на розвиток
виноградарства, садівництва та
хмелярства у розмірі 2 754,27 грн., податку
на додану вартість у розмірі 19 766,72 грн.,
що підтверджується розрахунком
податкового боргу (а.с. 13-33).

З огляду на зазначене, суд вважає, що
позивачем здійснені заходи по
стягненню коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків на суму
податкового боргу у розмірі 111 468,64 грн.,
який виник внаслідок несплати
відповідачем податкового боргу з
податку на прибуток в розмірі 10 563,65
грн., збору на розвиток виноградарства,
садівництва та хмелярства у розмірі 2
706,70 грн., земельного податку з
юридичних осіб у розмірі 43589,24 грн.,
орендної плати з юридичних осіб у
розмірі 19707,73 грн. та податку на додану
вартість у розмірі 34 901,32 грн. Тобто,
позивачем здійснені належним чином всі
необхідні заходи, що передують
зверненню контролюючого органу до суду
щодо надання дозволу на погашення суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті
94 Кодексу адміністративного
судочинства України, у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Текс" про надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків задовольнити
частково.

Надати дозвіл Кременчуцькій об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (ідентифікаційний
код 38742715) на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Текс"
(ідентифікаційний код 30205022) у розмірі 111
468,64 грн. (сто одинадцять тисяч
чотириста шістдесят вісім гривень
шістдесят чотири копійки), що перебуває
у податковій заставі згідно акту опису
майна №22 від 21.08.2012.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 07
лютого 2014 року.

Суддя
Н.Ю. Алєксєєва