Справа № 2а/237/2/13
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/800/39373/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

суддів: Зайця В.С., Калашнікової О.В.,
Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Мар'їнського районного суду
Донецької області від 20 травня 2013 року
та постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 липня 2013
року у справі №2а/237/2/13 за позовом
Мар'їнського міжрайонного прокурора
Донецької області в інтересах ОСОБА_2
до Красногорівської міської ради
Мар'їнського районного суду Донецької
області, третя особа ОСОБА_1 про
визнання незаконним рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року Мар'їнський
міжрайонний прокурор Донецької
області в інтересах ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до Красногорівської
міської ради Мар'їнського районного
суду Донецької області, третя особа
ОСОБА_1, в якому просив визнати
незаконним та скасувати рішення
Красногорівської міської ради від 20
листопада 2008 року "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,3000 гектарів
для експлуатації комплексу будівель і
споруд Красногорівського центрального
ринку в АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1." та
поновити строк подачі позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при
ухваленні вказаного рішення порушені
права та інтереси позивача, оскільки
відсутні погодження між суміжними
землекористувачами, а саме позивачем
та третьою особою.

Постановою Мар'їнського районного суду
Донецької області від 20 травня 2013 року
відмовлено прокурору в поновленні
строку на звернення до суду, а позовні
вимоги залишені без задоволення.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 липня 2013
року постанова суду першої інстанції
скасована. Позов задоволений. Визнане
незаконним та скасоване рішення
Красногорівської міської ради №V/24-17
"Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
площ. 0,3000га для експлуатації комплексу
будівель і споруд Красногорівського
центрального ринку в АДРЕСА_1
гр.ОСОБА_1."

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та залишити
позовну заяву без розгляду,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу
ОСОБА_2 просить залишити без
задоволення касаційну скаргу, а
рішення суду апеляційної інстанції
залишити без змін, яке є законним та
обґрунтованим.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 20.11.2008р.
Красногорівською міською радою
прийняте рішення №У/24-17 "Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площ.
0,3000га для експлуатації комплексу
будівель і споруд Красногорівського
центрального ринку в АДРЕСА_1 гр.
ОСОБА_1."

Згідно вказаного відповідачем
затверджений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки третій
особі для експлуатації комплексу
будівель і споруд Красногорівського
центрального ринку із земель житлової
та громадської забудови.

Прийняттю вищенаведеного рішення
передували ті обставини, що 21.02.2007р. між
ОСОБА_3, який діяв на підставі
довіреності від імені ОСОБА_4 , та
ОСОБА_1 був укладений договір
купівлі-продажу комплексу будівель і
споруд Красногорівського центрального
ринку за адресою: АДРЕСА_1 що
розташовані на земельній ділянці
Красногорівської міської ради.

Між генеральним директором КТВП
"Вогнетрив" Алексєєвою В.М. і ОСОБА_2
17.04.2007р. був укладений договір
купівлі-продажу 69/100 магазину уцінених
товарів, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, розташованого на земельній
ділянці Красногорівської міської ради.

Красногорівською міською радою за
заявами позивача та ОСОБА_1 27.04.2007р.
прийняті рішення №712-24 та №У/12-19, якими
наданий дозвіл на виконання проектів
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки відповідно: площею 0,3000га для
експлуатації комплексу будівель і
споруд Красногорівського центрального
ринку по ОСОБА_1 та ОСОБА_2 площею 0,0160га
для експлуатації 69/100 часток магазину
уцінених товарів, для відведення
земельних ділянок в оренду.

Позивачем та третьою особою були
укладені договори з ТОВ ПВП
"Східземлеустрій" про виготовлення
проектів землеустрою. Згідно до п.1.1.
ТОВ ПВП "Східземлеустрій" зобов'язалося
виконати з дотриманням вимог
законодавства проектно-вишукувальні
роботи з розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок. Згідно до п.1.3. пояснювальної
записки до зазначеного проекту
землеустрою, до початку виконання
робіт при участі представника
землекористувача проведено попереднє
встановлення в натурі меж земельної
ділянки. Встановлені межі погоджені з
суміжними землекористувачами. Однак,
зазначене не відповідає дійсності,
оскільки в проекті землеустрою
відсутній акт встановлення та
погодження меж земельної ділянки.

Зокрема, ОСОБА_2 не підписала акт
встановлення та погодження меж
земельної ділянки, що відводиться
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 для
експлуатації будівлі магазину з
продажу промтоварів, оскільки при його
складанні були неправильно визначені
межі земельної ділянки зі сходу по
умовній лінії та далі по стіні будівлі
магазину з півночі на південь довжиною
10м. Однак, Мар'їнським РВ ТОВ ПВП
"Східземлеустрій" був виготовлений
проект землеустрою щодо відведення
ОСОБА_2 земельної ділянки.

Позивач вважає, що оскаржуваним
рішенням порушені норми ДСТУ Б 3.2.6-36:2008
"Конструкції будинків і споруд…", що
позбавляє її можливості обладнання по
периметру зовнішніх стін будівлі, яка
належить її на праві власності,
зокрема, вимощення по периметру стіни
будівлі магазину завширшки 700… 1000мм.,
як встановлено вказаними будівельними
нормами.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позову послався на ті
обставини, що на час сприйняття
оскаржуваного рішення позивач не
набула права землекористувача
суміжної з ОСОБА_1 ділянки, тому
відсутні підстави узгодження меж
суміжної ділянки з позивачем, яка
належала відповідачу.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
задовольняючи позовні вимоги виходив з
того, що ОСОБА_2 є власником нерухомості
та претендує на певну земельну
ділянкою для обслуговування будівлі та
користується нею, акт узгодження меж
земельної ділянки повинен був
узгоджуватися саме з нею, тому
оскаржуване рішення прийняте з
порушенням порядку.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно обставин справи між сторонами
виник спір щодо законності рішення
Красногорівської міської ради від 20
листопада 2008 року "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,3000 гектарів
для експлуатації комплексу будівель і
споруд Красногорівського центрального
ринку в АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1."

Відповідно ч. 1 ст.366 ЦК України до особи,
яка набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).
Подібні положення закріплені в частині
1 статті 120 Земельного Кодексу України
(в редакції, яка діяла на час прийняття
оскаржуваного рішення 20 листопада 2008
року), а саме: до особи, яка придбала
житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором. Якщо
договором про відчуження житлового
будинку, будівлі або споруди розмір
земельної ділянки не визначено, до
набувача переходить право власності на
ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею
або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Враховуючи, що ОСОБА_2 є власником
нерухомості та претендує на певну
земельну ділянкою для обслуговування
будівлі і користується нею, акт
узгодження меж земельної ділянки
третьої особи повинен був
узгоджуватися саме з нею.

При цьому, судами попередніх інстанцій
встановлена наявність права
користування та наявність спірної
ділянки висновком експерта № 5686/23
судової будівельно-технічної
експертизи складеного 23 січня 2013 року,
з якого вбачається, що земельні
ділянки, які необхідні для
експлуатації будівель, що належать
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є суміжними та наявна
спірна межа і для вирішення спору
пропонується встановлення сервітуту.

Згідно ч.ч.16,17 ст.151 Земельного Кодексу
України, в редакції станом на 20.05.2008
року (дата складення акту встановлення
та погодження меж земельної ділянки), у
разі відмови власника землі або
землекористувача, сільської, селищної,
міської ради, органів державної влади у
погодженні місця розташування об'єкта
ці питання вирішуються у судовому
порядку. У разі задоволення позову щодо
оскарження відмови власника землі або
землекористувача, сільської, селищної
міської ради, органів державної влади у
погодженні місця розташування об'єкта
рішення суду є підставою для розробки
проекту відведення земельної ділянки.

Разом з тим, проект відведення
земельної ділянки був розроблений
без вирішення спірного питання в
установленому законом порядку між
позивачем та третьою особою.

Згідно ст. 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
відповідно до закону питання
регулювання земельних відносин.

Згідно до ст. 12 Земельного Кодексу, до
повноважень міських рад у галузі
земельних відносин на території міст
належить: розпорядження землями
територіальних громад; надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно ст. 124 Земельного Кодексу
України, в редакції станом на 27.04.2007р.
(дата прийняття рішення №712-24 "Про
дозвіл на виконання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,3000га для експлуатації
комплексу будівель і споруд
Красногорівського центрального ринку
по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1."), передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.
Передача в оренду земельних ділянок
громадянам і юридичним особам із
зміною їх цільового призначення та із
земель запасу під забудову
здійснюється за проектами відведення в
порядку, встановленому ст. 118, 123 ЗК
України.

Згідно ч.1 ст.123 Земельного Кодексу
України, в редакції станом на 27.04.07р.,
надання земельних ділянок юридичним
особам у постійне користування
здійснюється на підставі рішень
органів місцевого самоврядування за
проектами відведення цих ділянок.

Згідно ч.4 ст. 123 Земельного Кодексу
України, в редакції станом на 27.04.07р., до
клопотання про відведення земельної
ділянки додаються матеріали,
передбачені ч.15 ст. 151 ЗК України,
документи, що обґрунтовують її розмір,
призначення та місце розташування.

Відповідно ч.5 ст.123 Земельного Кодексу
України, в редакції станом на 27.04.07р.,
відповідна міська рада розглядає
клопотання в місячний строк і дає згоду
на розроблення проекту відведення
земельної ділянки. Проект відведення
земельної ділянки погоджується та
подається до відповідної міської ради,
що розглядає його в місячний строк і, в
межах своїх повноважень, визначених ЗК
України, приймає рішення про надання
земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст. 151 Земельного Кодексу
України, в редакції станом на 27.04.07р.,
юридичні особи, зацікавлені в
вилученні (викупі) земельних ділянок,
зобов'язані до початку проектування
погодити з власниками землі і
землекористувачами та міськими радами
місце розташування об'єкта, розмір
земельної ділянки та умови її
вилучення (викупу) з урахуванням
комплексного розвитку території, який
би забезпечував нормальне
функціонування на цій ділянці та
прилеглих територіях усіх об'єктів,
умови проживання населення та охорону
довкілля. Органи місцевого
самоврядування зобов'язані в порядку
визначеному законодавством України,
надавати інформацію юридичним особам,
зацікавленим у відведенні земельних
ділянок, щодо можливих варіантів
розміщення об'єктів відповідно до
затвердженої містобудівної
документації та документації з
землеустрою.

Відповідно ч.15 ст.151 Земельного Кодексу
України, в редакції станом на 27.04.07р.,
матеріали погодження місця
розташування об'єкта повинні включати:
викопіювання з генерального плану або
іншої містобудівної документації
населеного пункту, копію плану
земельної ділянки з нанесенням на ній
варіантів розміщення об'єкта із
зазначенням загальної площі, яку
необхідно вилучити. В разі відмови
власника землі або землекористувача,
міської ради в погодженні місця
розташування об'єкта ці питання
вирішуються в судовому порядку.

Однак, спірне рішення було прийняте за
наявності невирішеного спору щодо
користування суміжними земельними
ділянками.

Згідно ч.1 ст.158 ЗК України земельні
спори вирішуються судами, органами
місцевого самоврядування та органами
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Згідно ч.3 ст.158 ЗК України органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства.

Згідно до ч.5 ст.158 ЗК України, в разі
незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування спір
вирішується судом.

Відповідно ч.1 ст. 159 ЗК України,
земельні спори розглядаються органами
місцевого самоврядування на підставі
заяви однієї із сторін у місячний
термін з дня подання заяви. Земельні
спори розглядаються за участю
зацікавлених сторін, які повинні бути
завчасно повідомлені про час і місце
розгляду спору. В рішенні органу
місцевого самоврядування визначається
порядок його виконання.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що Красногорівською
міською радою зазначені положення
Закону дотримані не були.

Враховуючи вищенаведені законодавчі
норми колегія суддів вважає
обґрунтованими висновки суду
апеляційної інстанції, що в порушення
існуючого порядку 20.11.08р.
Красногорівською міською радою було
прийняте рішення №У/24-17 "Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площ.
0,3000га для експлуатації комплексу
будівель і споруд Красногорівського
центрального ринку в АДРЕСА_1 гр.
ОСОБА_1.".

Виходячи з встановлених судом
апеляційної інстанції обставин справи
суд апеляційної інстанції дійшов до
вірного висновку про обґрунтованість
позовних вимог

Відповідно до ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом
апеляційної інстанції винесене
законне і обґрунтоване рішення,
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: