Справа № 872/12771/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" січня 2014 р.справа № 310/7188/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Малиш
Н.І.

суддів: Щербака А.А.
Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання:Шелепова Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області на
ухвалу Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 17 липня
2013 року у справі № 310/7188/13-а за заявою
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області,
третя особа Бердянське управління
Державної казначейської служби
України Запорізької області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 17 липня
2013р. задоволено заяву ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Бердянської міської ради
Запорізької області, третя особа
Бердянське управління Державної
казначейської служби України
Запорізької області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просила скасувати
ухвалу та постановити нову ухвалу, якою
закрити провадження у справі.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день розгляду
справи повідомлені належним чином, що
дає судові підстави для застосування
положень ч. 4 ст. 196 КАС
України та у зв'язку з чим фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно ст.41 КАС України не
здійснювалося.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

21 лютого 2011р. постановою Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області у справі № 2-а-6835-11 позов ОСОБА_2
до Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Бердянської міської ради
Запорізької області про визнання дій
незаконними, зобов'язання вчинити дії,
щодо виплати компенсації на
оздоровлення задоволений частково, дії
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Бердянської міської ради
Запорізької області в частині відмови
у проведенні донарахування
невиплаченої частини щорічної разової
допомоги на оздоровлення як інваліду
Чорнобиля ІІ групи у відповідності до
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2010 рік - незаконними та
відповідач зобов'язаний донарахувати
та виплатити щорічну разову допомогу
на оздоровлення, передбачену ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2010 рік, - у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, виходячи
із розміру мінімальної заробітної
плати на день виплати, з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17 лютого 2012р. вказане рішення суду
залишено без змін.

08 травня 2012р. Бердянським
міськрайонним судом Запорізької
області було виданий виконавчий
лист, але державним виконавцем на
підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» 18 квітня
2013р винесена постанова про повернення
виконавчого документу стягувачу,
зазначаючи що Управління не є
розпорядником коштів, а фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету. Виконати
рішення не представилося можливим у
зв'язку з відсутністю фінансових
коштів.

Отже, кошти за судовим рішенням були
боржником нараховані, проте такі не
виплачуються з підстав відсутності
видатків Державного бюджету України.

Вказане послугувало звернення ОСОБА_2 05
липня 2013р. із заявою до Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення.

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 17 липня
2013р. задоволено заяву ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Бердянської міської ради
Запорізької області, третя особа
Бердянське управління Державної
казначейської служби України
Запорізької області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення.
Змінено спосіб та порядок виконання
постанови Бердянського міськрайонного
суду від 21 лютого 2011 року у справі №
2-а-6835/11, шляхом стягнення з Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області
нараховану суму для погашення
заборгованості щорічної разової
допомоги на оздоровлення за 2010 рік у
розмірі 4 300 грн.

Згідно зі статтею 48 Бюджетного кодексу
України розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють платежі тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами. Зобов'язання, взяті
учасником бюджетного процесу без
відповідних бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та законом
про Державний бюджет України (рішенням
про місцевий бюджет), не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
бюджету на покриття таких зобов'язань
не здійснюються.

Отже, саме від бюджетних призначень на
відповідний рік цілком залежить
виконання рішень судів, за якими
боржником виступає орган державної
влади. Відсутність належних бюджетних
асигнувань або коштів та відсутність
відповідних процедур, які б дозволяли
забезпечити фінансування одразу ж, як
тільки постала проблема відповідних
виплат, призводить до невиконання або
тривалого виконання судових рішень.

Із контексту рішення суду чітко
встановлюється необхідність
зобов'язання боржника особисто вчинити
певні дії, а вчинення визначених дій не
може бути проведено без участі
боржника, тому державний виконавець не
може організувати виконання
самостійно у відповідності до
повноважень, наданих йому законом.

Коштів на виконання боржником рішень
суду зазначеної категорії Законом
України "Про Державний Бюджет України
на 2013 рік" або бюджетними програмами не
передбачено. Таким чином зазначені
обставини унеможливлюють виконання
рішення суду в цілому.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень", який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

В той же час, судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність правових підстав для зміни
способу виконання судового рішення

Враховуючи вищезазначене, доводи, які
викладені в апеляційній скарзі, не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду, тому колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області
залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 17 липня
2013 року у справі № 310/7188/13-а за заявою
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області,
третя особа Бердянське управління
Державної казначейської служби
України Запорізької області про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник