Справа № 816/229/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/229/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі Полтавської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Лубни
Полтавської області про стягнення
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області звернулось до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Лубни
Полтавської області про стягнення
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
виплачених за період з 01.07.2013 року по
31.12.2013 року у розмірі 1988,14 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує, що у порушення вимог Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого спільною
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року №5-4/4 (далі - Порядок), відповідач
відмовився приймати до заліку суму
витрат, понесених Пенсійним фондом
України, на виплату пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва, особі, яка отримали каліцтво
в державі СНД, за вказаний вище період.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце його проведення повідомлявся
належним чином, надіслав суду
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Відповідач явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

У письмових запереченнях зазначав, що
особові справи пенсіонерів до Фонду не
передавалися, що в свою чергу
унеможливлює відшкодування сплаченої
пенсії і проведення звірки. Відповідач
вважає, що потерпілим, які отримали
каліцтво за межами України і переїхали
на постійне місце проживання, не є
застрахованими в Україні, за них не
сплачувались до Фонду страхові внески,
тому здійснення їм страхових виплат за
рахунок Фонду є нецільовим
використанням грошових коштів. Крім
того, наполягав на тому, що Порядком
встановлено здійснення розрахунків
між фондами на централізованому рівні.

За таких обставин суд вважає за можливе
провести розгляд справи за наявними
матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, встановив наступні факти та
відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що згідно Актів
щомісячної звірки особових справ
пенсіонерів, які мають право на
отримання пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, та таблиці
розбіжностей, складеної між Фондами, за
липень-грудень 2013 року, Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Лубнах
Полтавської області не враховані суми
витрат на виплату і доставку пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва у розмірі 1988,14 грн за вказаний
період.

Частиною четвертою статті 26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування передбачено,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Частиною другою статті 24 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
закріплене аналогічне правило - якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому,
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Згідно наявних у матеріалах справи
документів, нещасний випадок на
виробництві з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
стався на території СНД.

Даним особам позивачем призначено
пенсію по інвалідності, зокрема, ОСОБА_1
з 09.04.1987 року (розпорядження № 2/1000 від
15.09.1979 року), ОСОБА_2 з 28.09.1989 року
(розпорядження № 122865 від 29.11.2004 року),
ОСОБА_3 з 04.10.1986 року (розпорядження № 4671
від 06.11.2008 року).

Таким чином, сфера дії цього Закону
поширюється на таку категорію
інвалідів, до якої належать ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 щодо відшкодування
витрат на виплату пенсії, по яким виник
спір.

За змістом частини другої статті 2
зазначеного Закону особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому, право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Відповідно до пункту 3 розділу XI
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у статті 8
цього Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Абзацом 3 пункту 3 розділу XI Прикінцевих
положень вказаного Закону встановлено,
що уся заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
Фонду страхові платежі підприємства,
що ліквідувалися та на яких було
ушкоджено здоров`я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 9 наведеного
вище пункту, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України "Про охорону праці", які
ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особам, які стали інвалідами від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Пунктами 5, 6, 7 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04.03.2003 року №5-4/4,
встановлено, що органи Пенсійного
фонду щомісяця проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків звірку витрат по
особових справах потерпілих, складають
акт щомісячної звірки, в якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Отже, сума витрат на виплату і доставку
пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва по громадянах
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у розмірі 1988,14
грн за липень-грудень 2013 року підлягає
стягненню з відповідача.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги про відшкодування суми витрат
на виплату пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва у розмірі
1988,14 грн за липень-грудень 2013 року є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Лубни
Полтавської області про стягнення
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій - задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Лубни
Полтавської області витрати на виплату
та доставку пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, виплачених за період з
01.07.2013 року по 31.12.2013 року у розмірі 1988,14
грн (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят
вісім гривень 14 коп.).

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд.

Повний текст постанови
виготовлено 05 лютого 2014 року.

Суддя
І.Г. Ясиновський