Справа № 2а-1014/10/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року м.
Київ К/9991/88507/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Рибченка А.О.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва на
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.11.2011 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.06.2011 року по справі № 2а-1014/10/2670 за
позовом Відкритого акціонерного
товариства «Київський
електротехнічний завод «Транссигнал»
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва,
третя особа Державне
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-західна залізниця» (Київська
дистанція електропостачання), про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Київський електротехнічний завод
«Транссигнал» звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва,
третя особа - Державне
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-західна залізниця» (Київська
дистанція електропостачання), про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
18.10.2005 року № 1054/23-10/0, яким позивачу
визначено податкове зобов'язання зі
сплати земельного податку в сумі 249661,03
грн., з яких: 166440,69 грн. за основним
платежем та 83220,34 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.06.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.11.2011 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією у Шевченківському районі
міста Києва проведено планову
документальну перевірку дотримання
вимог податкового та валютного
законодавства Відкритим акціонерним
товариством «Київський
електротехнічний завод «Транссигнал»
та встановлено заниження позивачем
податкового зобов'язання по сплаті
земельного податку, зокрема, за
користування земельною ділянкою,
розташованою за адресою: м. Київ, вул.
Жилянська, 97, загальною площею 14 390 кв. м.

На підставі вказаного перевірки та
внаслідок встановлених порушень
податковим органом прийнято спірне
податкове повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 15 лютого 2001 року відповідно
до наказу Міністерства транспорту
України від 13.02.2001 року № 88 «Про
передачу будівель, обладнання,
інженерних мереж та вилучення частини
земельної ділянки Київського
електротехнічного заводу
«Транссигнал», виданого на виконання
спільного Рішення Колегії
Міністерства транспорту України та
Київської міської державної
адміністрації від 11.02.2000 року № 5 «Про
транспортне забезпечення та розвиток
його інфраструктури у місті Києві» та у
зв'язку з реконструкцією станції
«Київ-Пасажирський», позивач передав з
балансу заводу на баланс ДТГО
«Південно-Західна залізниця» будівлі,
споруди з їх обладнанням, інженерними
мережами та залізничними коліями на
визначеній в натурі ділянці землі
площею 14 390 кв.м., про що свідчить акт
приймання-передачі від 15.02.2001 року.

З матеріалів справи вбачається, що
Державне територіально-галузеве
об'єднання «Південно-західна
залізниця» з 15.02.2001 року є користувачем
будівель, розташованих на
вищезазначеній земельній ділянці
площею 14 390 кв. м., а, отже, є і
землекористувачем ДТГО «ПЗЗ», а не
позивач.

Зазначене підтверджується витягом
Головного міжрегіонального управління
статистики у м. Києві № 21-10/9194-2 станом
на 29.12.2009 року, з якого вбачається, що за
адресою місцезнаходження земельної
ділянки: м. Київ, вул. Жилянська, 97
знаходиться Київська дистанція
електропостачання Південно-Західної
залізниці.

При цьому, 11.04.2001 року листом за № 415
позивач повідомив Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі м.
Києва про передачу з балансу заводу на
баланс ДТГО «Південно-Західна
залізниця» вищезазначеної земельної
ділянки, в зв'язку з чим просив ДПІ
провести перерахунок земельного
податку з 01.03.2001 року в сторону його
зменшення.

Як встановлено судами, ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва
здійснила перевірку Відкритого
акціонерного товариства «Київський
електротехнічний завод «Транссигнал»
за період з 01.01.2000 року по 01.10.2002 року та
визнала факт перерахунку земельного
податку, починаючи з 15.02.2001 року у
зв'язку з передачею земельної ділянки
іншому землекористувачу.

Також, на підставі проведених
перевірок податковим органом
Київської дистанції електропостачання
ПЗЗ за період з 01.01.2001 року по 01.01.2004
року, встановлено, що у перевіряємих
періодах Київська дистанція
електропостачання використовувала
земельну ділянку за адресою: вул.
Жилянська, 97 площею 14 390 кв. м., згідно
довідки Київського міського
управління земельних ресурсів про
грошову оцінку земельної ділянки,
виданої 26.01.2001 року за №1004 заводу
«Транс сигнал», у відповідності до
Наказу від 13.02.2001 року за №88
Міністерства транспорту України та
акту приймання-передачі будівель,
споруд з їх обладнанням, інженерними
мережами та залізничними коліями від
15.02.2001 року, передана земельна ділянка,
яка належала заводу «Транссигнал», в
постійне користування ПЗЗ. Також,
податковим органом зазначено, що за
земельну ділянку, яка розташована по
вул. Жилянській, 97, площею 14 390 кв.м.,
податкові зобов'язання по земельному
податку не нараховувались, однак,
розрахунок земельного податку на 2004
рік за вказаною земельною ділянкою
подано Київською дистанцією
електропостачання своєчасно.

Судами також встановлено фактичне
використання зазначеної земельної
ділянки починаючи з лютого 2001 року, а
також сплату Київською дистанцією
електропостачання земельного податку
за вказаною земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу
України від 18.12.1990 року № 561-XII при
переході права власності на будівлю і
споруду разом з цими об'єктами
переходить у розмірах, передбачених
статтею 67 цього Кодексу, і право
власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення і, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження -
будівлі та споруди. При передачі
підприємствами, установами і
організаціями будівель та споруд іншим
підприємствам, установам і
організаціям разом з цими об'єктами до
них переходить право користування
земельною ділянкою, на якій
знаходяться зазначені будівлі та
споруди. Право власності або право
користування земельною ділянкою у
перелічених випадках посвідчується
Радами народних депутатів відповідно
до вимог статті 23 цього Кодексу.

Отже, так як позивач не є платником
земельного податку за вказаною
земельною ділянкою, нарахування
позивачу земельного податку за спірним
податковим повідомленням-рішенням є
неправомірним.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.11.2011 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.06.2011 року по справі №2а-1014/10/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписРибченко А.О. підписЦвіркун Ю.І.