Справа № 2а-9433/10/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 р.
Справа № 876/9778/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Губач Х.І.

з участю представника відповідача:
Володіна А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року у справі за позовом Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Львівської області
Державної податкової служби до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джей ей еф Україна»
про стягнення до бюджету коштів в сумі
122820,30 грн.,-

В С Т А Н О В
И Л А:

21.10.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення до бюджету
коштів в сумі 122820,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за
відповідачем рахується борг перед
бюджетом внаслідок порушення вимог
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» в сумі 122820,30 грн.
Згідно цього просять стягнути з
відповідача до бюджету дану
заборгованість.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що відповідно до видаткових касових
ордерів, повернення коштів покупцям
відбувалося з каси підприємства, а не з
реєстратора розрахункових операцій чи
шляхом списання коштів з банківського
рахунку.

У ході апеляційного розгляду
представник відповідача Володіна А.О.
надала пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача, суд першої інстанції
виходив з того, що обставини
встановлені у постанові Львівського
окружного адміністративного суду від
07.02.2011 року у справі № 2а-10210/10/1370 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джей ей еф Україна»
до Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
від 06.08.2010 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2011 року,
спростовують обґрунтування позовних
вимог про стягнення до бюджету коштів в
сумі 122820,30 грн. як податкового боргу
визначеного на підставі рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 06.08.2010 року, яке
визнано протиправним і скасовано
постановою суду від 07.02.2011 року, що
набрала законної сили. Позивач жодними
належними та допустимими доказами не
підтвердив обґрунтованість позовних
вимог про стягнення коштів до бюджету в
сумі 122820,30 грн.,

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що позивач в
обґрунтування позовних вимог надав Акт
перевірки ДПІ у м. Львові № 1882/23-209/347605531
від 23.07.2010 року «Про результати
перевірки ТОВ «Джей ей еф Україна» з
питань дотримання порядку ведення
операцій з готівки за період з 01.10.2008
року по 31.03.2009 року»; рішення ДПІ у
Сихівському районі м. Львова №
від 06.08.2010 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій яким до
відповідача, на підставі акта
перевірки № 1882/23-209/347605531 від 23.07.2010 року,
застосовано фінансові санкції в
розмірі 122820,30 грн.; довідки ДПІ у
Сихівському районі м. Львова про
надання інформації, у якій зазначено,
що згідно даних КОР та відомостей про
сплату за відповідачем станом на 22.09.2010
року обліковується заборгованість в
сумі 122820,30 грн.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року із
змінами і доповненнями (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Згідно п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

- п. 1 - проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

- п. 2 - видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції.

Згідно п. 1 ст. 17 цього ж Закону, за
порушення вимог цього ж Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах - у п'ятикратному
розмірі вартості проданих товарів
(наданих послуг), на які виявлено
невідповідність, - у разі проведення
розрахункових операцій на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих -
послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

Згідно ст. 25 цього ж Закону, суми
фінансових санкцій, які визначені
статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають
перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до
Державного бюджету України в
десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби
України рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 07.02.2011 року
у справі № 2а-10210/10/1370 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джей ей еф Україна»
до Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
від 06.08.2010 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2011 року,
адміністративний позов задоволено
повністю, визнано протиправним та
скасовано рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
від 06.08.2010 року. Вказаною постановою
встановлено, що статтею 250 ГК України
встановлено строки застосування
адміністративно-господарських
санкції. Зокрема,
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
владних протягом, шести місяців з дня
виявлення порушення, але не пізніше як
через один рік з дня порушення цим
суб'єктом встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності, крім
випадків, передбачених законом.
Порушення правил здійснення
господарської діяльності, яке полягає
в незастосуванні реєстраторів
розрахункових операцій при повернення
готівкових коштів були вчинені
суб'єктом господарювання у 2008 році та
виявлені відповідачем під час
перевірки (акт складено 23.07.2010 року),
тому, відповідно строки застосування
адміністративно-господарської
санкції, встановлені статтею 250 ГК
України, відповідачем.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що обставини
встановлені у вищезазначеній
постанові спростовують обґрунтування
позовних вимог про стягнення до
бюджету коштів в сумі 122820,30 грн. як
податкового боргу визначеного на
підставі рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
від 06.08.2010 року, яке визнано
протиправним і скасовано постановою
суду від 07.02.2011 року, що набрала
законної сили. Позивач жодними
належними та допустимими доказами не
підтвердив обґрунтованість позовних
вимог про стягнення коштів до бюджету в
сумі 122820,30 грн..

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Львівської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року у справі №2а-9433/10/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний