Справа № 820/12195/13-а
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 р.
№ 820/12195/13-а

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання
Тверитнікові О.О.

за участі:

представника позивача Гаврилюка В.М.

представника відповідача Лисенка М.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "С-Транс" до
Державної податкової інспекції у
Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "С-Транс" звернулось
до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Зміївському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якому просить суд визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Зміївському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області
№ від 02.07.2013 року та № від
02.07.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що правовідносини з
контрагентами ТОВ "Хімтрейд", ТОВ "ІТЛ
Телеком" та ТОВ "Елав" мали реальний
характер та відповідно правомірно
віднесло до складу податкового кредиту
суми ПДВ за ними, а висновки
відповідача, викладені в акті
перевірки не відповідають фактичним
обставинам справи.

В судове засідання представник
позивача прибув, позов підтримав та
просив задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідач, Державна податкова
інспекція у Зміївському районі
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, проти позову
заперечувала. В обґрунтування
заперечень зазначила, що ТОВ "С-Транс"
було порушено: ст. 185, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України № 2755-VI від
02.12.2010 року, в результаті чого занижено
податок на додану вартість:

- по декларації з ПДВ загальної в
розмірі 1077 грн., в тому числі за травень
2012 в розмірі 90,00 грн., за липень 2012 в
розмірі 987,00 грн.

- по декларації з ПДВ переробного
підприємства в розмірі 3214,00 грн., в тому
числі за травень 2012 в розмірі 112,00 грн.,
за липень 2012 в розмірі 3102,00 грн.

В судове засідання представник
відповідача прибув, проти позову
заперечував та просив відмовити у
задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
докази у їх сукупності вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "С-Транс" () пройшло державну реєстрацію та
зареєстроване Зміївською районною
державною адміністрацією Харківської
області 09.04.1998 року. Перебуває на
податковому обліку в ДПІ у Зміївському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області з
01.06.1998 за №30. Зареєстроване платником
ПДВ згідно свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
№27779706 від 02.08.2002 року.

У період з 17.06.2013 по 19.06.2013 року
фахівцями ДПІ у Зміївському районі
Головного управління Міндоходів у
Харківській області було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ "С-Транс" ()
з питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з ТОВ
"Хімтрейд" (код ЄРПОУ 31235974) за
квітень-травень 2012 року, з ТОВ "ІТЛ
Телеком" () за липень 2012
року, з ТОВ "Елав" () за
березень 2012 року, липень 2012 року.

За результатом перевірки було складено
Акт "Про результати проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "С-Транс" ()
з питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинам з ТОВ
"Хімтрейд" (код ЄРПОУ 31235974) за
квітень-травень 2012 року, з ТОВ "ІТЛ
Телеком" () за липень 2012
року, з ТОВ "Елав" () за
березень 2012 року, липень 2012 року" №
1/22/25466691 від 20.06.2013 року (надалі - Акт
перевірки).

Відповідно висновків Акту перевірки
ТОВ "С-Транс" порушено: ст. 185, п. 198.3, п. 198.6
ст. 198 Податкового кодексу України №
2755-VI від 02.12.2010 року, в результаті чого
занижено податок на додану вартість:

- по декларації з ПДВ загальної в
розмірі 1077 грн., в тому числі за травень
2012 в розмірі 90,00 грн., за липень 2012 в
розмірі 987,00 грн.

- по декларації з ПДВ переробного
підприємства в розмірі 3214,00 грн., в тому
числі за травень 2012 в розмірі 112,00 грн.,
за липень 2012 в розмірі 3102,00 грн.

На підставі висновків Акта перевірки
ДПІ у Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області було винесено податкові
повідомлення-рішення: № від 02.07.2013
року, яким ТОВ "С-Транс" визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 1615,50
грн., в тому числі за основним платежем
1077,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції
538,50 грн. та № від 02.07.2013 року, яким
ТОВ "С-Транс" визначено податкове
зобов'язання з ПДВ, що сплачується до
бюджету переробними підприємствами
всіх форм власності за реалізовані
ними молоко на загальну суму 8035,00 грн., в
тому числі за основним платежем 3214,00
грн. та штрафні (фінансові) санкції 4821,00
грн.

Судом встановлено, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийняті ДПІ у Зміївському районі
Головного управління Міндоходів у
Харківській області за результатами
аналізу правовідносин позивача з ТОВ
"Хімтрейд" за квітень-травень 2012 року, з
ТОВ "ІТЛ Телеком" за липень 2012 року та з
ТОВ "Елав" за березень 2012 року, липень 2012
року.

Взаємовідносини між ТОВ "С-Транс"
(Покупець) з ТОВ "Хімтрейд"
(Постачальник) договором не
оформлювались. Поставка товару
здійснювалась на підставі
рахунку-фактури №721-х від 06.04.2012 року.

На підтвердження здійснення
господарських операцій з ТОВ "Хімтрейд"
позивачем до суду надано копії:
видаткової накладної № 878 від 26.04.2012р.
на загальну суму 1212,00 грн., в тому числі
ПДВ 202,00 грн., податкової накладної №267
від 26.04.2012р. на загальну суму 1212,00 грн. в
тому числі ПДВ 202,00 грн. (а.с. 29, 42).

Взаємовідносини між ТОВ "С-Транс" та ТОВ
"ІТЛ Телеком" договором не
оформлювались. Поставка товару
здійснювалась на підставі
рахунку-фактури №СФ-0000070 від 08.05.2012
року.

На підтвердження здійснення
господарських операцій з ТОВ "ІТЛ
Телеком" позивачем до суду надано
копії: рахунку-фактури №СФ-0000070 від
08.05.2012 р. на загальну суму 14916,00 грн., в
т.ч. ПДВ 2486,00 грн.; видаткової накладної
№РН-0000014 від 31.07.2012 р. на загальну суму
14916,00 грн., в тому числі ПДВ 2486,00 грн.,
податкової накладної №20 від 31.07.2012р. на
загальну суму 14916,00 грн. в тому числі ПДВ
2486,00 грн. (а.с. 32,44,174).

По взаємовідносинах з ТОВ "Елав"
позивачем до суду надано копії:
договору поставки №33 від 13.01.2011 року,
рахунку на оплату № 2282 від 27.02.2012р. на
загальну суму 3819,60 грн., в тому числі ПДВ
636,60 грн., рахунку на оплату № 6240 від
25.06.2012р. на загальну суму 9617,77 грн., в
тому числі ПДВ 1602,96 грн., видаткової
накладної №ЭЛ/12030182 від 21.03.2012 р. на
загальну суму 3819,60 грн., в тому числі ПДВ
636,60 грн., видаткової накладної №1207055
від 10.07.2012 р. на загальну суму 8349,13 грн., в
тому числі ПДВ 1391,52 грн., видаткової
накладної №1207078 від 12.07.2012 р. на
загальну суму 1207,44 грн., в тому числі ПДВ
201,24 грн., видаткової накладної №1312273
від 30.12.2013 р. на загальну суму 61,20 грн., в
тому числі ПДВ 10,20 грн., податкової
накладної № 19 від 03.07.2012 року на
загальну суму 9617,77 грн., в тому числі ПДВ
1602,96 грн. (а.с. 30-31,43,54-55,66,172,173).

Розрахунки з контрагентами позивачем
здійснено у безготівковій формі, що
підтверджується копіями платіжних
доручень: №3581 від 12.03.2012р., №4486 від
27.04.2012 р., №5804 від 03.07.2012 р. та №6319 від
31.07.2012р., заборгованість відсутня (а.с.
56-59).

Таким чином, суд вважає, що позивачем
надано належним чином оформлені
документи, які підтверджують факт
реального вчинення господарських
операцій з ТОВ "Хімтрейд", ТОВ "ІТЛ
Телеком" та ТОВ "Елав".

Суми податку на додану вартість
сплачені позивачем в ціні отриманих
товарів, на підставі виданих ТОВ
"Хімтрейд", ТОВ "ІТЛ Телеком" та ТОВ
"Елав" податкових накладних, були
включені позивачем до складу
податкового кредиту відповідно
періоду.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України № 2755-VI від 02.12.2010 року (надалі -
Кодексу) підставою для нарахування
податкового кредиту є податкова
накладна, яка видається платником
податку, який поставляє товари
(послуги), на вимогу їх отримувача.

За змістом пункту 198.3 статті 198 Кодексу
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Кодексу не
відносяться до складу податкового
кредиту суми податку сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформленими з порушенням вимог чи
не підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач виконав вимоги, передбачені
пунктом 198.3 статті 198 Кодексу, сплативши
податок на додану вартість в ціні
отриманих товарів від ТОВ "Хімтрейд",
ТОВ "ІТЛ Телеком" та ТОВ "Елав", які в
свою чергу, виконали вимоги п. 201.1 ст. 201
Кодексу - видали ТОВ "С-Транс" належним
чином оформлені податкові накладні на
сплачені ним суми податку.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Кодексу датою
виникнення права платника податку на
віднесення до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбудеться раніше: дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку товарів
/послуг, що підтверджено податковою
накладною.

Отже, наявність у платника податку
(позивача у справі) виданих йому
податкових накладних і сплата вартості
отриманих товарів з ПДВ є достатніми
підставами для визначення податкового
кредиту з урахуванням підтвердження
реального здійснення господарської
операції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем правомірно включено до
складу податкового кредиту
відповідного періоду суми податку на
додану вартість, сплачені позивачем в
ціні отриманих товарів від ТОВ
"Хімтрейд", ТОВ "ІТЛ Телеком" та ТОВ
"Елав".

При цьому, суд не приймає до уваги
твердження відповідача про
недійсність правочинів укладених
позивачем з ТОВ "Хімтрейд", ТОВ "ІТЛ
Телеком" та ТОВ "Елав" з наступних
підстав.

Згідно статті 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до статті 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним. У разі
недодержання вимоги щодо
відповідності правочину інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам такий правочин може бути
визнаний недійсним. Якщо визнаний
судом недійсний правочин було вчинено
з метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то при
наявності умислу у обох сторін - в разі
виконання правочину обома сторонами - в
дохід держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за угодою,
а в разі виконання правочину однією
стороною з іншої сторони за рішенням
суду стягується в дохід держави все
одержане нею і все належне - з неї
першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності умислу лише у
однієї із сторін все одержане нею за
правочином повинно бути повернуто
іншій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного
за рішенням суду стягується в дохід
держави.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" № 9 від
06.11.2009 року перелік правочинів, які є
нікчемними як такі, що порушують
публічний порядок, визначений статтею
228 ЦК України:

1) правочини, спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина;

2) правочини, спрямовані на знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави, зокрема: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (стаття 14 Конституції
України); правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режим вилучених з
обігу або обмежених в обігу об'єктів
цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на
порушення інших об'єктів права,
передбачені іншими нормами публічного
права, не є такими, що порушують
публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею
228 ЦК України має враховуватися вина,
яка виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо. Наслідки
вчинення правочину, що порушує
публічний порядок, визначаться
загальними правилами.

Відповідачем не надано відповідних
доказів недійсності правочинів
укладених ТОВ "С-Транс" з ТОВ "Хімтрейд",
ТОВ "ІТЛ Телеком" та ТОВ "Елав".

Щодо посилання відповідача на
порушення норм податкового
законодавства під час здіснення ТОВ
"Хімтрейд", ТОВ "ІТЛ Телеком" та ТОВ
"Елав" правочинів з іншими
контрагентами, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер. Тому ймовірне
порушення контрагентами позивача
податкового законодавства не може
впливати на результати діяльності
позивача і не може бути підставою для
притягнення позивача до
відповідальності у вигляді визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість, а отже, й для
застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Правовий порядок
в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством (ч. 1 ст. 19 Конституції
України). Чинне законодавство, зокрема,
Податковий кодекс України, не
встановлює обов'язки покупця
сплачувати ПДВ ще й до бюджету, у разі
ухилення від його сплати продавцем з
урахуванням суми податку, отриманого
від покупця у складі ціни товару.

Таким чином, ймовірне порушення ТОВ
"Хімтрейд", ТОВ "ІТЛ Телеком" та ТОВ
"Елав" податкового законодавства при
фактичному здійсненні господарської
операції з позивачем не впливає на
податковий кредит ТОВ "С-Транс".

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем не
доведено правомірність прийняття
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 94, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 163,
ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "С-Транс" до Державної
податкової інспекції у Зміївському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області № від 02.07.2013 року та
№ від 02.07.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
(р/р 4011, отримувач: УДКСУ у
Червонозаводському районі м. Харкова,
код 37999628, банк ГУДКСУ в Харківській
області, МФО 851011) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "С-Транс"
(адреса: 63403, Харківська область, м.
Зміїв, вул. Таранівське шосе, буд. 5, ) судові витрати у розмірі
1147,00 (одна тисяча сто сорок сім грн., 00
коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Бабаєв А.І.

Повний текст постанови виготовлений
28.01.2014 року.