Справа № 2а-5438/09/1470
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року м.
Київ К/9991/88788/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Бившевої Л.І.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі міста Миколаєва на ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20.10.2011 року
та постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 04.11.2009 року
по справі № 2а-5438/09/1470 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Заводському районі міста Миколаєва
про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в Заводському
районі м. Миколаєва про скасування
рішення № від 29 вересня 2009 року
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій на суму 9333,36 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 04.11.2009 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 20.10.2011 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 10 вересня 2009 року
працівниками Державної податкової
адміністрації Миколаївської області
було здійснено перевірку
господарської одиниці - магазину
позивача з питань дотримання
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій.

Перевіркою встановлено порушення
порядку ведення обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації, що є
порушенням п. 12 ст. 3 Закону України від
06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (далі - Закон №
265/95-ВР).

За наслідками перевірки Державною
податковою інспекцією у Заводському
районі м. Миколаєва було прийнято
спірне рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Задовольняючи позов, суди виходили з
того, що відповідачем не доведено
правомірність прийняття ним спірного
рішення, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 159 КАС України законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права, а обґрунтованим -
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено відсутність факту
порушення позивачем положень п.12 ст.3
Закону № 265/95-ВР, що підтверджується
матеріалами справи. Належних та
допустимих доказів на підтвердження
наявності в діях позивача вказаних
порушень відповідачем не надано.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі міста Миколаєва відхилити.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20.10.2011 року
та постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 04.11.2009 року
по справі № 2а-5438/09/1470 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБившева Л.І. підписРибченко А.О.