Справа № 2020/13264/2012
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 р.Справа № 2020/13264/2012Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання
Шабанової С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 14.02.2013р. по справі №
2020/13264/2012

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі
м.Харкова , Головного управління
Пенсійного фонду України в
Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, у грудні 2012 року
звернувся до Комінтернівського
районного суду м. Харкова з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області, в якому
з урахуванням уточнень позовних вимог,
просив: скасувати рішення комісії ГУ ПФ
України в Харківській області № 326/14-12
від 11.09.2012 р. про відмову в
підтвердженні стажу на пільгових
умовах, як протиправне; скасувати
рішення УПФ України в
Комінтернівському районі м. Харкова
від 03.10.2012 р. щодо відхилення заяви
позивача про підтвердження стажу на
пільгових умовах; підтвердити
пільговий стаж за періоди: з 28.10.1986 року
по 30.12.1987 року на посаді пакувальника
цеху готових лікарських засобів, з
31.12.1987 року по 23.08.1990 року укладальником
- фасувальником цеху готових
лікарських засобів, лаборанта цехової
лабораторії з 31.01.1991 року по 21.08.1992 року;
зобов'язати УПФ України в
Комінтернівському районі м. Харкова
призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за
віком за списком № 2, починаючи з 23.07.2012
р.

Постановою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 14.02.2013 р. у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року скасоване рішення суду першої
інстанції, заявлений позов задоволений
частково. Скасоване рішення головного
управління Пенсійного Фонду України в
Харківській області № 326/14-12 від 11.09.2012р.
та рішення управління Пенсійного Фонду
України в Комінтернівському районі м.
Харкова від 03.10.2012 р. Зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за
віком за списком № 2, починаючи з 23.07.2012
р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28.11.2013 року постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року скасовано, справу направлено на
новий апеляційний розгляд до суду
апеляційної інстанції.

При новому апеляційному розгляді
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Позивач, не погодившись із постановою
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 14.02.2013 р., подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 14.02.2013 р. з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права при неповному
з'ясуванні обставин справи, та винести
нову постанову якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин справи, не врахування доводів
позивача про наявність у позивача
необхідних документів, підтверджуючих
стаж роботи, що дає право на
призначення пільгової пенсії.

08.01.2014 року через канцелярію суду
позивачем подано доповнення до
апеляційної скарги, які повернуті
ухвалою суду позивачу у зв'язку з тим,
що вони подані поза межами строку
апеляційного оскарження.

Представник позивача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
апеляційну скаргу підтримав в повному
обсязі з підстав та мотивів, викладених
в ній.

Представники відповідачів проти
задоволення апеляційної скарги
заперечували, наполягаючи на
законності та обґрунтованості
постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та представників сторін,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який набрав чинності 1
січня 2004 року, передбачено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за Списком № 1 та на інших роботах
зі шкідливими і важкими умовами праці
за Списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів, та
за результатами атестації робочих
місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди цим
особам пенсії призначаються органами
Пенсійного фонду за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

За правилами статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" пенсію за
віком на пільгових умовах мають особи,
незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливим і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Порядок призначення пільгових пенсій
особам, які мали право на пенсію на
пільгових умовах до введення в дію
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" регулюється ст. 100
зазначеного Закону, відповідно до якої
передбачено, що особам, які працювали
до введення в дію цього Закону на
роботах зі шкідливими і важкими
умовами праці, передбачених раніше
чинним законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах: а)
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону, повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
чинним законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12 цього Закону
(жінки - 55 років, чоловіки - 60 років),
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13 та
14 цього Закону, виходячи з вимог до
цього стажу, встановлених раніше
чинним законодавством.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що позивач працювала
на підприємстві Харківське виробниче
хімфармоб'єднання "Здоров'я" з 28.10.1986 р.
по 21.08.1992 р., а саме: з 28.10.1986 р. по 30.12.1987 р.
- фасувальник цеху готових лікарських
засобів; з 31.12.1987 р. по 23.08.1990 р. -
укладальник-пакувальник цеху готових
лікарських засобів; з 24.08.1990 р. по 30.01.1991
р. - перекваліфікант лаборанта; з 31.01.1991
р. по 21.08.1992 р. - лаборант хімічного
аналізу.

ОСОБА_1 подала до управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м.Харкова заяву від 02.07.2012 року з
відповідними документами про
призначення їй пільгової пенсії за
списком №2 згідно ст.13 Закону України
"Про соціальне забезпечення", починаючи
з 23.07.2012 року.

Рішенням комісії ГУ ПФУ в Харківській
області від 11.09.2012 року за №326/14-12 ОСОБА_1
відмовлено у підтвердженні стажу
роботи у період з 28.10.1986 р. по 30.12.1987 р. за
професією фасувальника цеху готових
лікарських засобів, з 31.12.1987 р. по 23.08.1990
р. у зв'язку з введенням нових умов
праці вважати укладальником -
пакувальником цеху готових лікарських
засобів, з 24.08.1990 р. по 30.01.1991 р.
перекваліфікант лаборанта, з 31.01.1991р. по
21.08.1992 р. - лаборант хімічного аналізу
(а.с. 40-41).

Рішенням про відмову у призначенні
пенсії на пільгових умовах від 03.10.2012
року УПФУ в Комінтернівському районі
м.Харкова відхилено заяву ОСОБА_1 щодо
підтвердження стажу роботи (а.с. 42-43).

Підставою відмови у підтвердженні
стажу роботи позивача у період з 28.10.1986
р. по 30.12.1987 р. за професією фасувальника
цеху готових лікарських засобів,
слугували висновки пенсійного органу
про відсутність даних, в якому
виробництві працювала позивач за
професією фасувальника, а також з 31.12.1987
р. по 21.08.1992 р. професії -
укладальник-пакувальника цеху готових
лікарських засобів, перекваліфікант
лаборанта та лаборант хімічного
аналізу не відносяться до Списку № 2.

Позивач звернулася з позовом до
відповідачів про скасування рішення
комісії ГУ ПФ України в Харківській
області № 326/14-12 від 11.09.2012 р. як
протиправного про відмову в
підтвердженні стажу на пільгових
умовах; скасування рішення УПФ України
в Комінтернівському районі м. Харкова
від 03.10.2012 р. щодо відхилення заяви
позивача про підтвердження стажу на
пільгових умовах; підтвердити
пільговий стаж з 28.10.1986 року по 30.12.1987
року на посаді пакувальника цеху
готових лікарських речовин, з 31.12.1987
року по 23.08.1990 року укладальника -
фасувальника цеху готових лікарських
речовин та лаборанта цехової
лабораторії з 31.01.1991 року по 21.08.1992 року;
зобов'язати УПФ України в
Комінтернівському районі м. Харкова
призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за
віком за списком № 2, починаючи з 23.07.2012
р.

Суд першої інстанції відмовляючи в
позові виходив з того, що оскільки
посади, на яких працювала позивач не
відносяться до Списку №2, то при
вирішенні питання про наявність
підстав для призначення позивачу
пенсії за списком № 2 відповідачі діяли
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені законодавством.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
спірних правових актів індивідуальної
дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, колегія суддів виходить з
наступного.

Щодо позовної вимоги про підтвердження
пільгового стажу колегія суддів
зазначає наступне.

За правилами ч. 4 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції не може
розглядати позовні вимоги, що не були
заявлені в суді першої інстанції.

Позивачем заявлені позовні вимоги щодо
підтвердження пільгового стажу
періоду її роботи пакувальником
(фасувальником) цеху готових
лікарських речовин з 28.10.1986 року по
30.12.1987 року;
укладальником-пакувальником цеху
готових лікарських речовин з 31.12.1987
року по 23.08.1990 року та лаборантом
цехової лабораторії з 31.01.1991 року по
21.08.1992 року.

Судом встановлено, що позивач
працювала на підприємстві Харківське
виробниче хімфармоб'єднання "Здоров'я"
з 28.10.1986 р. по 21.08.1992 р.: на посадах:
пакувальником (фасувальником) цеху
готових лікарських речовин з 28.10.1986
року по 30.12.1987 року;
укладальником-пакувальником цеху
готових лікарських речовин з 31.12.1987
року по 23.08.1990 року та лаборантом
цехової лабораторії з 31.01.1991 року по
21.08.1992 року, що підтверджується копією
трудової книжки, наказом ВХФО
"Здоров'я" від 27.08.1986р. № 142-04, особовою
карткою, архівною довідкою від 03.02.2010р.
№ 101 (а.с. 9-18, 25).

Таким чином, позивач працювала
пакувальником (фасувальником),
укладальником-пакувальником цеху
готових лікарських речовин та
лаборантом хімічного аналізу.

Відповідно Списку №2 до посад з тяжкими
умовами праці у виробництві
медикаментів медичних та біологічних
препаратів і матеріалів відносяться
посади, в тому числі, фасувальники та
лаборанти цехових лабораторій.

Проте, для віднесення вказаних посад до
списку №2 підлягає встановленню факт
виконання ОСОБА_1 фасувальних робіт під
час перебування на посаді
укладальника-пакувальника цеху
готових лікарських речовин, а також
виконання позивачем роботи лаборанта
хімічного аналізу саме в цехових
лабораторіях, як передбачено Списком
№2.

З матеріалів справи слідує, що згідно
збірки тарифно-кваліфікаційних
характеристик робіт і професій
робітників підприємств
хіміко-фармацвтичного профілю
Міністерства медичної промисловості
професії укладальника - пакувальника
та фасовщика виділені, як окремі та
передбачають різні посадові обов'язки
осіб, які перебувають на цих посадах.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
фасувальні роботи не можна
ототожнювати з пакувальними, оскільки
останні передбачають пакування
розфасованої продукції.

Окремо колегія суддів відзначає, що
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383 затверджено
Порядок застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, пунктом 3 якого
визначено, що при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

Проте, на період роботи позивача
укладальником - пакувальником та
пакувальником (фасувальником) ці
професії не була віднесені до Списку №
2.

Також, як слідує з оскаржуваних рішень,
підставою відмови у підтвердженні
стажу роботи позивача у період з 28.10.1986
р. по 30.12.1987 р. за професією фасувальника
цеху готових лікарських засобів,
слугували висновки пенсійного органу
про відсутність даних в якому
виробництві працювала позивач за
професією пакувальника (фасувальника),
а також з 31.12.1987 р. по 21.08.1992 р. професії -
укладальник -пакувальника цеху
готових лікарських засобів,
перекваліфікант лаборанта та лаборант
хімічного аналізу не відносяться до
Списку № 2.

Даних про те, в якому виробництві
працювала позивач за професією
пакувальника (фасувальника) позивачем
не надано і до суду апеляційної
інстанції на виконання вимог ухвали
про витребування додаткових доказів.

Колегія суддів також зазначає, що
пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про порядок проведення
атестації робочих місць за умовами
праці» від 1 серпня 1992 року № 442
передбачено, що атестація проводиться
атестаційною комісією, склад і
повноваження якої визначається
наказом по підприємству, організації в
строки, передбачені колективним
договором, але не рідше одного разу на 5
років.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
Наказом по ВАТ Фармацевтична фірма
«Здоров'я» № 111 від 30. 12. 1997 року
затверджено перелік робочих місць і
посад, підтверджуючих право на
пільгове пенсійне забезпечення за
роботу у шкідливих умовах праці, за
результатами атестації до переліку не
включена професія пакувальника
(фасувальника) та укладальника
-пакувальника цеху готових лікарських
засобів до Списку № 2.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем не
надано ані до органів пенсійного фонду,
ані до суду доказів на підтвердження
того, що характер виробництва, на якому
вона працювала відповідає розділу XXV
Списків виробництв, цехів та посад,
робота на яких надає право на державну
пенсію на пільгових умовах та у
пільгових розмірах, затвердженим
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 р. № 1173, а саме, виробництво
медикаментів, медичних та біологічних
препаратів і матеріалів.

З огляду на зазначене не врахування
пенсійним органом періоду роботи
позивача на посадах укладальника
(фасувальника) пакувальника -
укладальника є обгрнутованим, у зв'язку
з чим оскаржувані рішення скасуванню
не підлягають.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
УПФ України в Комінтернівському районі
м. Харкова призначити ОСОБА_1 пільгову
пенсію за віком за списком № 2,
починаючи з 23.07.2012 р., колегія суддів
відзначає наступне.

Також колегія суддів відмічає, що у
частині другій статті 19 Конституції
України зазначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що
завданням адміністративного
судочинства визначено захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У контексті з положеннями частини
першої статті 6 КАС України, яка
передбачає право на судовий захист,
завдання адміністративного
судочинства полягає у захисті саме
порушених прав особи в
публічно-правових відносинах при
здійсненні суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій.

При цьому захист прав, свобод та
інтересів осіб передбачає наявність
встановленого судом факту їх
порушення.

Позивач не надав суду доказів порушень
при прийнятті оскаржуваних рішень,
якими відмовлено у зарахуванні
спірного стажу позивача до пільгового,
порушень її прав, свобод чи
охоронюваних законом інтересів в сфері
публічно-правових відносин при
здійсненні відповідачами владних
управлінських функцій.

Окрім того, з огляду на положення КАС
України щодо компетенції
адміністративного суду останній не
може підміняти інший орган державної
влади та перебирати на себе
повноваження щодо вирішення питань,
які Конституцією України віднесені до
виключної компетенції цього органу
державної влади.

Виходячи з наведеного, відсутні
підстави для задоволення позову і в
частині зобов'язання УПФ України в
Комінтернівському районі м. Харкова
призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за
віком за списком № 2, починаючи з 23.07.2012
р.

Виходячи з вищевикладеного,
встановлених судом обставин справи та
положень чинного законодавства, яким
регламентовано спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність передбачених законом
підстав для задоволення позовних
вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 14.02.2013р. по справі
№ 2020/13264/2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Водолажська Н.С. Філатов Ю.М. Повний
текст ухвали виготовлений 28.01.2014 р.