Справа № 435/5006/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/800/44239/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду в
Жовтневому районі м. Луганська на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 серпня 2013
року

у справі № 435/5006/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду в
Жовтневому районі м. Луганська

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії

В С Т А Н О В И В :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Жовтневого районного суду м. Луганська
з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду в
Жовтневому районі м. Луганська, з
урахуванням уточнення позовних вимог,
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Луганська від 12.06.2013 позов
задоволено. Визнано неправомірними та
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська щодо відмови від
виправлення помилок при розрахунку
розміру заробітної плати, з якої була
призначена пенсія у березні 2006 року
ОСОБА_2 а саме: не врахування сум інших
виплат - матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, грошової
винагороди за сумлінну безперервну
працю в органах місцевого
самоврядування, зразкове виконання
трудових обов'язків згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.02.2003 № 212, індексації заробітної
плати (на загальну суму 27 172,68 грн., які є
складовою заробітної плати та з яких
було сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у складі заробітної плати
при призначенні пенсії, що призвело до
призначення пенсії у меншому розмірі;
щодо відмови від виправлення помилок
при розрахунку розміру заробітної
плати, з якої повинен був здійснюватися
перерахунок пенсії у лютому 2008 року, а
саме: не врахування суми матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань у розмірі 4
855,68 грн., які є складовою заробітної
плати, з якої було сплачено страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у складі
заробітної плати, з якої проводився
перерахунок пенсії, що призвело до
отримання пенсії у меншому розмірі.
Визнано протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська від
29.05.2013 №6 про відмову ОСОБА_2 у
перерахунку пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Луганська: виправити помилки та
включити суми інших виплат заробітної
плати згідно довідок від 18.01.2013 № 46 та
від 07.02.2013 № 96 на загальну суму 27 172,68
грн., з яких було сплачено страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, у розмір
заробітної плати, з якої була
призначена пенсія у березні 2006 року та
встановити розмір пенсії в обсягах 90%
заробітної плати з урахуванням інших
виплат на загальну суму 27 172,68 грн. без
обмеження пенсії максимальним
розміром; виправити помилки та
включити суму матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань у
розмірі 4 855,68 грн. згідно з довідкою від
04.02.2013 №86, з якої було сплачено страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у розмірі
заробітної плати для перерахунку
пенсії, який мав місце у лютому 2008 році,
та встановити розмір пенсії в обсягах,
що дорівнює 90% заробітної плати з
урахуванням суми заробітної плати, що
буде виправлена, без обмеження пенсії
максимальним розміром; виплатити
утворену заборгованість з 02.09.2012 без
обмеження пенсії максимальним
розміром.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07.08.2013
постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 12.06.2013 скасовано та
прийнято нове рішення про задоволення
позову частково. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська
провести з 01.04.2013 перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати,
які враховуються при обчисленні пенсії
та з яких сплачено страхові внески, з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України «Про
державну службу». В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції, Управління
Пенсійного фонду в Жовтневому районі м.
Луганська оскаржило його у касаційному
порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказаний судовий акт з
мотивів порушення названим судом норм
матеріального права та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

У запереченнях проти касаційної скарги
ОСОБА_2 просила скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, а рішення суду
першої інстанції змінити в частині
визначення дати виплати та здійснення
перерахунку пенсії з 02.09.2012 на 02.04.2013, з
моменту її звернення з вимогою до
відповідача.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом
першим частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, з 16.03.2006 ОСОБА_2 перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Луганська та отримує пенсію за віком як
державний службовець відповідно до
Закону України «Про державну службу».
Пенсія позивачу розрахована згідно з
довідкою від 15.03.2006 № 12.

Виконавчим комітетом Луганської
міської ради ОСОБА_2 видано довідку від
18.01.2013 № 46, де надбавки, премії та інші
виплати позивачу за період з 01.03.2004 по
28.02.2006 становили 75 266,52 грн. До довідки
включено індексацію заробітної плати,
грошову винагороду за сумлінну
безперервну працю в органах місцевого
самоврядування, зразкове виконання
трудових обов'язків, допомогу на
оздоровлення, матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань.
На всі виплати, включені в довідку,
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, з 01.01.2011 - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

02.04.2013 ОСОБА_2 звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська із заявою щодо
виправлення помилок при розрахунках
заробітної плати на момент призначення
пенсії та перерахунку у лютому 2008 року,
надавши довідки від 18.01.2013 № 46, від
04.02.2013 № 86 та від 07.02.2013 № 96.

03.04.2013 Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Луганська листом № 88/С-7, у перерахунку
пенсії позивачу відмовило, посилаючись
на відсутність підстав. Зазначивши, що
пенсія розрахована у відповідності з
чинним законодавством, оскільки
матеріальна допомога, грошова
винагорода та індексація грошових
доходів населення не належать до
складових заробітної плати державного
службовця, тому підстав для
зарахування зазначених виплат при
нарахуванні пенсії державного
службовця не має.

На запит суду апеляційної інстанції
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська з
пенсійної справи ОСОБА_2 були надані
довідки від 15.03.2006 № 12 та від 03.03.2008 № 88,
відповідно до яких позивачу в 2006 році
була призначена пенсія та в 2008 році -
перерахована.

Судом апеляційної інстанції
установлено, що в зазначених довідках
відсутні суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, грошової
винагороди за сумлінну безперервну
працю в органах місцевого
самоврядування, зразкове виконання
трудових обов'язків згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №
212, індексація заробітної плати.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування» пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування не
менше 10 років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу», у редакції, яка діяла на час
призначення пенсії, встановлено, що
розмір пенсії (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги та пенсій за
особливі заслуги перед Україною та
інших доплат до пенсій, встановлених
законодавством), призначених у 2006 році
відповідно до цього Закону, не може
перевищувати 12 мінімальних пенсій за
віком, встановленої абзацом першим
частини першої статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно із
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» від 20.12.2005 № 3235-IV.

Частина друга статті 37 Закону України
«Про державну службу» (у редакції
Закону від 16.01.2003 № 432-IV; із змінами,
внесеними згідно із Законом від 17.11.2005
№ 3108-IV) зазначала, що на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, без обмеження
граничного розміру пенсії, а особам,
які на час звернення за призначенням
пенсії не є державними службовцями, - у
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Статтю 37 Закону України «Про державну
службу» згідно із Законом від 21.10.2004 №
2105-IV доповнено третьою частино згідно
з якою, пенсія державним службовцям у
частині, що не перевищує розміру пенсії
із солідарної системи, що
призначається відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виплачується за рахунок коштів
Пенсійного фонду України. Частина
пенсії, що перевищує цей розмір,
виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія державному службовцю
виплачується у повному розмірі
незалежно від його заробітку
(прибутку), одержуваного після виходу
на пенсію.

Відповідно до статті 371 Закону України
«Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Частина друга статті 371 Закону України
«Про державну службу» (із змінами,
внесеними згідно із Законом від 17.11.2005
№ 3108-IV) зазначає, що перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про оплату праці» в структуру
заробітної плати входить основна
заробітна плата, додаткова заробітна
плата та інші заохочувальні
компенсаційні виплати. До останніх
належать, виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами та положеннями,
компенсації та інші грошові та
матеріальні виплати які передбачені
актами чинного законодавства або які
проводяться понад встановлені
зазначеними актами.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком суду апеляційної інстанції,
що пенсія позивача повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
вона фактично отримувала на день
звільнення, в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, надбавки за високі досягнення у
праці або за виконання особливо
важливої роботи, надбавки за вислугу
років, індексації грошових доходів
громадян, на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, грошова
винагорода за сумлінну безперервну
працю згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 09.03.2006 № 268 є
складовою заробітної плати, також є
складовою заробітної плати сума
індексації. На вказані виплачені суми
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підтверджується
довідками від 18.01.2013 № 46, від 04.02.2013 № 86
та від 07.02.2013 № 96.

Аналогічна правова позиція щодо
подібних правовідносин викладена у
постанові Верховного Суду України від
06.11.2013 № 21-350а13.

Згідно з положеннями статті 2442 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з правовою позицією суду
апеляційної інстанції, що для повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача, необхідно застосувати
положеннями статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
та вийти за межі позовних вимог,
зобов'язавши відповідача провести з
01.04.2013 перерахунок та виплату пенсії з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, які враховуються при
обчисленні пенсії та з яких сплачено
страхові внески, з урахуванням
фактично отриманих сум відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Зважаючи на викладене, доводи
касаційної скарги спростовуються вище
переліченими нормами права та
установленими обставинами справи, у
зв'язку з чим відсутні підстави для її
задоволення та скасування рішень судів
попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в Жовтневому районі м.
Луганська залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 серпня 2013
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.