Справа № 2а/225/54/13
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/800/50183/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Дзержинську Донецької області на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року

у справі № 225/3558/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Дзержинську Донецької
області

про визнання дій посадових осіб
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії

В С Т А Н О В И В :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Дзержинського міського суду Донецької
області з адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Дзержинську Донецької області
(далі - Управління) про визнання
неправомірними дій щодо відмови в
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах та зобов'язання
відповідача зарахувати позивачу
період роботи з 01.03.1995 по 01.02.1998 в якості
підземного гірничого в
будівельно-монтажному управлінні № 8
ДАТ Мосметробуд» та період роботи з
22.04.2003 по 22.12.2005 в якості машиніста
підземних установок на руднику
«Баренцбург» архіпелагу «Шпіцберген»
в трудовий стаж, який дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах працівникам за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад та показників.

Постановою Дзержинського міського
суду Донецької області від 25.07.2013 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2013
рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове - про
часткове задоволення позову.

Визнано неправомірними дії Управління
щодо не розгляду заяви позивача
належним чином. Зобов'язано
Управління розглянути заяву ОСОБА_2
від 29.04.2013 з урахуванням періоду
роботи позивача з 22.04.2003 по 22.12.2005 на
посаді машиніста підземних
установок на руднику «Баренцбург»
архіпелагу «Шпіцберген». У решті
позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції в частині
задоволеного позову, Управління
оскаржило його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказаний судовий акт з
мотивів порушення судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
направити справу на новий судовий
розгляд .

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
під час прийняття оскаржуваного
рішення суд апеляційної інстанції до
слідив не всі матеріали пенсійної
справи позивача та помилково не
встановив наявність рішення про
відмову у призначенні пенсії позивачу
від 07.05.2013 (копію долучено до касаційної
скарги), прийняте комісією Управління
відповідно до вимог Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 №22-1. У той же час,
представником відповідача у судовому
засіданні помилково було підтверджено
те, що заява позивача про призначення
пільгової пенсії була розглянута
виключно в порядку розгляду звернень
громадян.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом 1
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судом першої інстанції,
29.04.2013 ОСОБА_2 звернувся до Управління з
відповідною заявою та визначеним
пакетом документів для призначення
пенсії за віком на пільгових умовах.

Після розгляду поданих документів
позивачу в призначенні пенсії
відповідно до статті 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» було відмовлено,
про що повідомлено листом від 13.05.2013 №
3501/03. Відповідно до вказаного листа
відповідачем не зараховано до
пільгового стажу ОСОБА_2 період роботи
з 01.03.1995 по 01.02.1998 на посаді підземного
гірничого в будівельно-монтажному
управлінні № 8 ДАТ «Мосметробуд» та
період роботи з 22.04.2003 по 22.12.2005 на
посаді машиніста підземних установок
на руднику «Баренцбург» архіпелагу
«Шпіцберген» у зв'язку з тим, що
зазначені періоди роботи не
підтверджуються результатами
атестації робочих місць.

Зазначені періоди роботи позивача на
вказаних посадах підтверджуються
відповідними даними його трудової
книжки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутність підтвердження атестації
робочих місць за всі вказані позивачем
періоди можуть бути підставою
неможливості включення цих періодів
роботи до пільгового стажу.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи частково
позов, суд апеляційної інстанції
зазначив, що період роботи ОСОБА_2 з
01.03.1995 по 01.02.1998 на посаді підземного
гірничого та гірничого на шахтній
поверхні в будівельно-монтажному
управлінні № 8 ДАТ Мосметробуд» без
зазначення зайнятості повний робочий
день на підземних роботах не може бути
зарахований як пільговий стаж за
Списком №1.

У той же час, період роботи позивача з
22.04.2003 по 22.12.2005 на посаді машиніста
підземних установок на руднику
«Баренцбург» архіпелагу «Шпіцберген»
повинен бути зарахований до пільгового
стажу.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що
представник відповідача в судовому
засіданні вказав про розгляд заяви
позивача від 29.04.2013 відповідачем як
звернення громадян, тоді як з
матеріалів справи установлено, що
будь-яких рішень за результатами
розгляду заяви Управлінням не
приймалось.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
рішення суду апеляційної інстанції
передчасним з огляду на таке.

Відповідно до частини 5 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
документи про призначення
(перерахунок) пенсії розглядає
територіальний орган Пенсійного фонду
та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Згідно з частиною першою статті 159 КАС
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції названим вимогам
процесуального закону не відповідають.

Для правильного вирішення цього спору
суду апеляційної інстанції необхідно
дослідити та надати відповідну правову
оцінку рішенню відповідача про відмову
у призначенні пенсії позивачу від
07.05.2013.

З огляду на викладене доводи
касаційної скарги відповідають
фактичним обставинам, у зв'язку з чим
наявні підстави для її задоволення та
скасування оскаржуваного рішення суду
апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 220 КАС України
визначено, що суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої інстанції
(ч. 2 ст. 227 КАС України).

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції під час прийняття рішення по
суті спору у цій справі було порушено
норми процесуального права, що
унеможливило встановлення фактичних
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Дзержинську Донецької області
задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2013 року в цій справі скасувати,
направивши справу на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути переглянута
Верховним Судом України у строк та у
порядку, визначеними статтями 237 - 2391
КАС України.