Справа № 805/15788/13-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 р.
Справа №805/15788/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12:29 год.

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Грищенка Є.І.,

при секретарі Сечкіній К.В.

за участю представників сторін:

від позивача -
Анфьорової К.С.

від відповідача -
Майдикова С.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
адміністративну справу за позовом
дочірнього підприємства «Донецький
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» до Державної податкової
інспекції у Волноваському районі
Головного управління Міндоходів
України в Донецькій області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
26.07.2013 року № , -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Донецький
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» звернулось до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Волноваському районі
Головного управління Міндоходів
України в Донецькій області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
26.07.2013 року № . В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначив, що на
підставі акту перевірки ДПІ у
Волноваському районі ГУ Міндоходів у
Донецькій області від 16.07.2013 року №
28/2200/26220615 та відповідно до п. 127.1 ст. 127
Податкового кодексу України за
несплату (перерахування) податку на
доходи фізичних осіб у строки для
місячного податкового періоду
податковим повідомленням-рішенням від
26.07.2013 № на філію «Волноваський
автодор» ДП «Донецький облавтодор» ВАТ
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України»
застосовано штраф у розмірі 50 % суми
податку,що підлягає сплаті до бюджету,
а саме: 57 589,57 грн.

Позивач не погоджується з
податковим повідомленням-рішенням від
26.07.2013 № , оскільки в акті
перевірки від 16.07.2013 року перевіряючи
встановили порушення податкового
законодавства у вигляді прострочення
встановленого строку сплати податку на
доходи фізичних осіб, утриманого із
заробітної плати, що відповідає
передбаченому ст. 126 Податкового
кодексу України складу порушення, але
податковим повідомленням - рішенням
від 26.07.2013 року відповідач застосував
штраф на підставі ст. 127 Податкового
кодексу України (ч. 1 п. 127.1), тобто за
несплату узгодженого грошового
зобов'язання взагалі.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечував, про що надав суду письмові
заперечення. Вказані заперечення
обґрунтовані тим, що перевіркою
встановлено несвоєчасне перерахування
податку на доходи фізичних осіб у сумі
111607,24 грн. Статтею 126 Податкового
кодексу України передбачається
відповідальність платника податків за
порушення правил сплати
(перерахування) узгоджених податковими
деклараціями (розрахунками) сум
грошових зобов'язань. Приписи даної
статті є загальними оскільки
встановлюють відповідальність за
порушення правил сплати
(перерахування) будь-яких узгоджених
сум грошових зобов'язань. Між тим, п. 127.1
ст. 127 Кодексу передбачається окрема
спеціальна норма для застосування
штрафних санкцій у разі не нарахування,
неутримання та/або несплату
(неперерахування) податків платником
податків, у тому числі податковим
агентом, до або під час виплати доходу
на користь іншого платника податків.
Таке порушення тягне за собою
накладення штрафу в розмірі 25% суми
податку, що підлягає нарахуванню та
/або сплаті до бюджету. Ті самі дії,
вчинені повторно протягом 1095 днів, -
тягнуть за собою накладення штрафу у
розмірі 50% суми податку, що підлягає
нарахуванню та /або сплаті до бюджету.
На підставі викладеного, просив у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

У період з 17.06.2013 року по 09.07.2013
року ДПІ у Волноваському районі
проводилась перевірка філії
«Волноваський автодор» дочірнього
підприємства «Донецький Облавтодор»
ВАТ «Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 01.01.12 по
31.12.2012, про що складено акт № 28/2200/26220615
від 16 липня 2013 року (а.с. 7-11).

Відповідно до висновку акту,
перевіркою встановлено порушення п.п.
168.1.2, п.п 168.1.5. п. 168.1 ст. 168 Податкового
кодексу України в частині несвоєчасної
сплати у 2012 році податку з доходів
фізичних осіб на загальну суму 111607,24
грн. (а.с. 11).

26.07.2013 року ДПІ у Волноваському
районі ГУ Міндоходів у Донецькій
області прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
, яким дочірньому підприємству
«Донецький Облавтодор» ВАТ «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 57889,57 грн. (за
штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с.
13).

Рішенням Міністерства доходів і
зборів України № 11868/6/99-99/10-01-0315 від
25.09.2013 року залишено без змін податкове
повідомлення-рішення № 5071720 від 26.07.2013
року (а.с. 18-20)

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що відповідач не
довів правомірність прийнятого
податкового повідомлення-рішення, з
таких підстав.

Порядок нараховування, утримання
та сплати податку на доходи фізичних
осіб передбачений розділом IV
Податкового кодексу України.

Позивач при виплаті заробітної
плати своїм працівникам за період з
01.01.2012 року по 31.12.2012 року в силу п. 14.1.180
Податкового кодексу України виступав
податковим агентом щодо податку на
доходи фізичних осіб та платником
вказаного податку відповідно до п. 162.1.3
ст. 162 Податкового кодексу України, який
був зобов'язаний нараховувати,
утримувати та сплачувати податок,
передбачений розділом IV цього Кодексу,
до бюджету від імені та за рахунок
фізичної особи з доходів, що
виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність контролюючим органам та
нести відповідальність за порушення
його норм в порядку, передбаченому
статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Порядок нараховування, утримання
та сплати податку на доходи фізичних
осіб передбачений розділом IV
Податкового кодексу України.

Статею 168 Податкового кодексу
України передбачений порядок
нарахування, утримання та сплати
(перерахування) податку на доходи
фізичних осіб до бюджету.

Відповідно до п. 168.1.5 вказаної
норми якщо оподатковуваний дохід
нараховується податковим агентом, але
не виплачується (не надається) платнику
податку, то податок, який підлягає
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає перерахуванню до
бюджету податковим агентом у строки,
встановлені цим Кодексом для місячного
податкового періоду.

Під час розгляду справи судом
було перевірено питання відповідності
висновків акту перевірки щодо
несвоєчасної сплати позивачем у 2012
році податку з доходів фізичних осіб на
загальну суму 111607, 24 грн. фактичним
обставинам справи.

Представники сторін в судовому
засіданні підтвердили факт
несвоєчасної сплати підприємством у
2012 році податку з доходів фізичних осіб
на загальну суму 111607, 24 грн. Враховуючи,
що у суду немає сумніву щодо
достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання, суд в силу
ч. 3 ст. 72 КАС України вважає їх такими,
що можуть не доказуватись іншими
доказами.

Спірним питанням даного спору є
правомірність нарахування податковим
органом штрафних (фінансових) санкцій
на підставі п. 127.1 ст 127 Податкового
кодексу України, а також відповідності
застосованого розміру штрафних
санкцій вчиненому порушенню.

З цього приводу суд зазначає
наступне.

Спірне повідомлення -рішення було
прийнято відповідачем відповідно до
ст. 127 Податкового кодексу України.

Відповідно вказаної норми
відповідальність платника податків
наступає у разі ненарахування,
неутримання та/або несплата
(неперерахування) податків платником
податків, у тому числі податковим
агентом, до або під час виплати доходу
на користь іншого платника податків.

Позивач в свою чергу вважає, що у
спірних правовідносинах податковий
орган мав застосувати до підприємства
положення ст. 126 Податкового кодексу
України.

Суд погоджується із вказаною позицією
позивача виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 168.1.1 - 168.1.2 п. 168.1 ст. 168
Податкового кодексу України
податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Як встановлено судом під час розгляду
справи та підтверджується
безпосередньо самим актом перевірки
відповідача № 28/2200/26220615 від 16 липня 2013
року позивачем з січня по листопад 2012
року було несвоєчасно сплачено податок
з доходів фізичних осіб на загальну
суму 111607, 24 грн., проте на час проведення
перевірки податковим органом
підприємством вказана сума була
перерахована до бюджету у повному
обсязі.

Згідно з п. 127.1 ст. 127 Податкового
кодексу України до позивача
застосовано штраф в розмірі 50
відсотків суми несвоєчасно сплаченого
податку.

Так, відповідно до п. 127.1 ст. 127
Податкового кодексу України
ненарахування, неутримання та/або
несплата (неперерахування) податків
платником податків, у тому числі
податковим агентом, до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника податків, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 25
відсотків суми податку, що підлягає
нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Ті самі дії, вчинені повторно протягом
1095 днів, -тягнуть за собою накладення
штрафу у розмірі 50 відсотків суми
податку, що підлягає нарахуванню та/або
сплаті до бюджету.

Таким чином, визначальною умовою для
застосування штрафних санкцій,
передбачених п. 127.1 ст. 127 Податкового
кодексу є ненархування, неутримання
та/або несплата (неперерахування)
податку до бюджету. При цьому умовою
для застосування санкцій у розмірі 50
відсотків є вчинення платником
податків повторних дій протягом 1095
днів.

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що позивачем
несвоєчасне перераховано узгоджену
суму грошового зобов'язання,
відповідальність за яке передбачена
статтею 126 ПК України, а тому позивач не
може нести відповідальність у вигляді
штрафу, передбаченого п. 127.1 ст. 127
Податкового кодексу України за
несплату податку.

Крім того, суд зазначає, що
податковий орган безпідставно
застосував штраф у розмірі 50 відсотків
суми податку, оскільки як було
зазначено самим представником
відповідача в судовому засіданні
податковий орган не застосовував до
позивача штрафних санкції по ч. 1 п. 127.1
ст. 127 Податкового кодексу України
протягом 1095 днів, що виключає по собі
наявність повторності та підстав для
застосування розміру штрафу у вигляді
50 відсотків суми податку.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що податкове
повідомлення-рішення відповідача від
26.07.2013 року № є неправомірним, у
зв'язку з чим підлягає скасуванню у
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42,
47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143,
151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов дочірнього підприємства
«Донецький облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» до Державної
податкової інспекції у Волноваському
районі Головного управління
Міндоходів України в Донецькій області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 26.07.2013 року №
- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове Державної податкової
інспекції у Волноваському районі
Головного управління Міндоходів
України в Донецькій області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
26.07.2013 року № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь дочірнього підприємства
«Донецький облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» судовий збір у розмірі
575 грн. 90 коп.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошена її вступна та
резолютивна частина у судовому
засіданні 9 січня 2014 року.

Постанова у повному обсязі складена 14
січня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена
сторонами до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Грищенко Є.І.