Справа № 2а-303/11/1370
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року м.
Київ К/9991/58902/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка
А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державного
агентства з енергоефективності та
енергозбереження України на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 30.06.2011 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23.08.2012 року
у справі за позовом Комунального
підприємства «Городоцьке
водопровідно-каналізаційне
господарство» до Державного агентства
з енергоефективності та
енергозбереження України про
скасування постанови про застосування
економічних санкцій від 30.11.2010 року №
15-13/05,

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року Комунальне
підприємство «Городоцьке
водопровідно-каналізаційне
господарство» звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного агентства з
енергоефективності та
енергозбереження України про
скасування постанови про застосування
економічних санкцій від 30.11.2010 року №
15-13/05.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 30.06.2011 року
позовні вимоги Комунального
підприємства «Городоцьке
водопровідно-каналізаційне
господарство» було задоволено.
Скасовано постанову територіального
управління Державної інспекції з
енергозбереження по Львівській
області про застосування економічних
санкцій від 30.11.2010 року № 15-13/05.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23.08.2012 року
апеляційну скаргу Державної інспекції
з енергозбереження було залишено без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
30.06.2011 року - без змін.

У касаційній скарзі Державне агентство
з енергоефективності та
енергозбереження України , не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
30.06.2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23.08.2012 року, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Державного агентства з
енергоефективності та
енергозбереження України задоволенню
не підлягає, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 30.11.2010 року
територіальним управлінням Державної
інспекції з енергозбереження по
Львівській області було проведено
планову перевірку стану використання
паливно-енергетичних ресурсів
Комунального підприємства «Городоцьке
водопровідно-каналізаційне
господарство». В ході перевірки було
встановлено перевищення втрат
електроенергії за рахунок
понаднормативних втрат води. За
наслідками перевірки, відповідачем
було складено акт від 30.11.2010 року № 15-13/60
та винесено припис щодо усунення
порушень до акта перевірки № 15-13/60 від
30.11.2010 року.

На підставі акта перевірки винесено
постанову від 30.11.2010 року № 15-13/05 про
застосування економічних санкцій
(підвищенної плати або енергетичного
збору за нераціональне (неефективне)
використання газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів) до
Комунального підприємства «Городоцьке
водопровідно-каналізаційне
господарство» було застосовано
енергетичний збір у сумі 78395,4 грн.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону
України «Про енергозбереження», за
перевитрати паливно-енергетичних
ресурсів понад встановлені показники
норм питомих витрат суб'єкти
господарювання сплачують збір за
перевитрати паливно-енергетичних
ресурсів (енергетичний збір) у розмірі
200 відсотків вартості перевитрачених
ресурсів. До обсягу перевитрат
паливно-енергетичних ресурсів, на які
нараховується енергетичний збір, не
включається обсяг видів палива та
паливно-енергетичних ресурсів,
отриманих суб'єктом господарювання з
альтернативних джерел енергії.

Згідно із статтею 20 Закону України «Про
енергозбереження», норми і нормативи
витрат паливно-енергетичних ресурсів в
обов'язковому порядку включаються в
енергетичні паспорти обладнання,
режимні карти, технологічні інструкції
та інструкції з експлуатації, а також
технічні умови та паспорти на всі види
машин і механізмів, що споживають
паливно-енергетичні ресурси. На період
до введення в дію систем енергетичних
стандартів допускається застосування
прогресивних норм і нормативів витрат
паливно-енергетичних ресурсів. Порядок
установлення норм питомих витрат
палива та енергії визначається
Кабінетом Міністрів України. Контроль
за дотриманням нормативів витрат
паливно-енергетичних ресурсів
здійснюється уповноваженим на те
Кабінетом Міністрів України органом.

Порядок застосування фінансових
санкцій встановлений у додатку до
постанови Кабінету Міністрів України
від 02.09.1993 року № 699 «Про заходи щодо
ефективного використання газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів в
народному господарстві».

Відповідно до абзацу 3 розділу
постанови Кабінету Міністрів України
від 02.09.1993 року № 699 «Про заходи щодо
ефективного використання газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів в
народному господарстві», якщо
перевитрати газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів
викликані технологічною
недосконалістю процесів і на виконання
робіт потрібні значні матеріальні і
фінансові ресурси, то за погодженням із
споживачем встановлюється термін для
їх виконання. У разі невиконання робіт
у зазначений термін споживач надалі до
їх завершення сплачує за
перевитрачений обсяг газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів в
подвійному розмірі встановленої на них
ціни.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 29.06.2000 року № 1039 «Питання
Державної інспекції з
енергозбереження» передбачено, що
інспекція має право, зокрема,
застосовувати економічні санкції до
підприємств відповідно до
законодавства у разі виявлення фактів
перевитрати ними зазначених ресурсів
унаслідок неефективного
(марнотратного) їх використання.

Відповідно до Закону України «Про
енергозбереження», марнотратне
витрачання паливно-енергетичних
ресурсів - є систематичне, без
виробничої потреби, не зумовлене
вимогами технічної безпеки
недовантаження або використання на
холостому ходу електродвигунів,
електропечей та іншого електро- і
теплоустаткування; систематична
втрата стисненого повітря, води і
тепла, спричинена несправністю
арматури, трубопроводів, теплоізоляції
трубопроводів, печей і
тепловикористовуючого устаткування;
недотримання вимог нормативної та
проектної документації щодо
теплоізоляції споруд та інженерних
об'єктів, яке призводить до зниження
теплового опору огороджувальних
конструкцій, вікон, дверей в
опалювальний сезон (вид
нераціонального використання
паливно-енергетичних ресурсів);

нераціональне (неефективне)
використання паливно-енергетичних
ресурсів - прямі втрати
паливно-енергетичних ресурсів, їх
марнотратне витрачання та
використання паливно-енергетичних
ресурсів понад показники питомих
витрат, визначених системою
стандартів, а до введення в дію системи
стандартів - нормами питомих витрат
палива та енергії.

Територіальне управління Державної
інспекції з енергозбереження по
Львівській області в ході перевірки
Комунального підприємства «Городоцьке
водопровідно-каналізаційне
господарство» 30.11.2010 року склало акт №
15-13/60, в якому зафіксовані
понаднормативні втрати води у зв'язку з
незадовільним станом водопровідних
мереж.

При цьому, перевіркою не встановлено,
що перевитрата води відбулася з винних
дій позивача, пов'язаних з марнотратним
витрачання палива та енергії внаслідок
безгосподарної або некомпетентної
діяльності працюючих, недотримання
діючих технологій. Разом з тим,
пунктами «е», «є» статті 11 Закону
України «Про енергозбереження»
визначено, що економічні заходи для
забезпечення енергозбереження
передбачають введення плати за
нераціональне використання
паливно-енергетичних ресурсів у
вигляді надбавок до діючих цін та
тарифів залежно від перевитрат
паливно-енергетичних ресурсів щодо
витрат, встановлених стандартами,
застосування економічних санкцій за
марнотратне витрачання палива та
енергії внаслідок безгосподарної або
некомпетентної діяльності працюючих.

Отже, накладення економічних санкцій
можливо за наявності як факту
перевитрат норм паливно-енергетичних
ресурсів, так і факту неефективного
(марнотратного) їх використання.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками
судів першої та апеляційної інстанцій,
про те, що відповідач, будучи суб'єктом
владних повноважень, не надав
достатніх доказів правомірності
оскаржуваної постанови, оскільки
законодавством встановлено
застосування підвищеної плати за
нераціональне, марнотратне
використання паливно-енергетичних
ресурсів, тобто за передбачені
законодавчими нормами винні дії, чого
відповідачем під час проведення
перевірки діяльності позивача не
встановлено.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов до
вірного висновку про необхідність
скасування постанови Територіального
управління Державної інспекції з
енергозбереження по Львівській
області від 30.11.2010 року № 15-13/05 про
застосування економічних санкцій за
перевитрати електричної енергії через
понаднормативні втрати води, яка
прийнята в порушення вищенаведених
законодавчих норм.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного агентства
з енергоефективності та
енергозбереження України - залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 30.06.2011 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23.08.2012 року
у справі за позовом Комунального
підприємства «Городоцьке
водопровідно-каналізаційне
господарство» до Державного агентства
з енергоефективності та
енергозбереження України про
скасування постанови про застосування
економічних санкцій від 30.11.2010 року
№ 15-13/05 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.Є. Донець

судді:
А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз