Справа № 9101/192502/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2013 р. справа №
2а/0825/160/2012

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської
Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1

ОСОБА_2 дов від 10.02.2012

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Хортицькому
районі м. Запоріжжя

на постанову Хортицького районного
суду м. Запоріжжя від 26.06.2012

у справі № 2а/0825/160/2012

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду
України в Хортицькому районі м.
Запоріжжя

3-тя особа відкрите акціонерне
товариство «Український графіт»

про зобовьязати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя, в
якому просив визнати протиправними та
скасувати рішення відповідача від
13.04.2012 № 07 про відмову в призначенні
пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Зобов'язати відповідача
зарахувати період роботи позивача на
ВАТ «Український графіт» за професією
електромонтер з ремонту та
обслуговування цеху випалу та
гравітації електродної продукції з
14.12.1983 по 01.02.1984, з 01.05.1984 по 01.01.1997 за
Списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, зайнятість в яких повний робочий
день дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, та призначити
позивачу пенсію за віком на пільгових
умовах з 01.01.2012.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач з 14.12.1983 по 01.01.1997 працював на
Дніпровському електродному заводі у м.
Запоріжжі (з 26.10.94 завод був
перейменований на ВАТ «Український
графіт») за професією електромонтер з
ремонту та обслуговування
електроустаткування цеху випалу та
графітації електродної продукції, що
підтверджується трудовою книжкою та
довідкою ВАТ «Український графіт» від
20.03.2012. № 13/1271. За період його праці з 1983
року по 1997 року робота, яку він
виконував, була віднесена до списку
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно зі списками, затвердженими
Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173
від 22.08.1956 та Постановою Ради Міністрів
СРСР від 26.01.1991, його професія до 1994 року
відносилась до Списку №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах. З 11.03.1994
згідно постанови Кабінету Міністрів
України № 162 від 11.03.1994 професія
позивача віднесена до Списку № 1.
Виходячи з наведених приписів
законодавства, позивач зазначає, що
відносно його пільгового стажу,
отриманого при роботі з шкідливими та
важкими умовами праці, повинен бути
застосований Список № 1, що дає право на
призначення пенсії після досягнення
ним 50 років. Однак, відповідачем ці
вимоги законодавства враховані не
були, його документи щодо призначення
пенсії та уточнюючі довідки третьої
особи, що підтверджують шкідливість
умов праці уважно розглянуті не були,
що призвело до прийняття незаконного
та необґрунтованого рішення від 13.04.2012
за № 07, яким ОСОБА_1 було відмовлено в
призначенні пенсії на і пільгових
умовах за Списком №1.

Постановою Хортицького районного суду
м. Запоріжжя від 26.06.2012
адміністративний позов задоволено в
повному обсязі. Постанова суду першої
інстанції мотивована тим, що згідно
приписів діючого законодавства, робоче
місце позивача відповідає нормам
законодавства, необхідним для
зарахування всього періоду роботи на
відповідній посаді по Списку № 1.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу (а.с36), в якій, посилаючись на
порушення судом норм процесуального та
матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Апеляційна скарга мотивована
тим, що відповідно до довідки, що
уточнює особливий характер роботи, від
05.08.2011 ВАТ «Український графіт», на
підставі Наказу про атестацію робочих
місць№288 від 13.07.1994, позивач працював на
зазначеному підприємстві у періоди з
14.12.1983 по 01.02.1984, з 01.05.1984 по 11.03.1994 за
професією електромонтер по ремонту та
обслуговуванню електроустаткування,
що передбачена Списком №2. І в період з
11.03.1994 по 01.01.1997 за цією ж професією, що
передбачена Списком №1. Зміст
уточнюючої довідки ВАТ «Український
графіт» довідка №13/1271 від 20.03.2012 є
ідентичним до попередньої довідки і
тому не дає право позивачу на
призначення пільгової пенсії що
передбачена Списком №1. В період роботи
позивача з 14.12.1983 по 31.12.1991 був чинним
Список №1 і Список №2 виробництв, цехів,
професій і посад на підземних роботах,
на роботах зі шкідливими умовами праці
і гарячих цехах, робота яких дає право
на державну пенсію на пільгових умовах
і пільгових розмірах, затверджених
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року №1173. Наведене виключає
зарахування часу роботи позивача з
14.12.1983 по 31.12.1991 на посаді електромонтер
по ремонту та обслуговуванню
електроустаткування як роботу за
Списком № 1.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання відповідач
повідомлений судом належним чином.

Позивач, його представник проти
задоволення апеляційної скарги
заперечують, просять залишити
постанову суду першої інстанції без
змін.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 14.12.1983 по 01.01.1997 працював
на Дніпровському електродному заводі у
м. Запоріжжі (з 26.10.1994 завод
перейменований на ВАТ «Український
графіт») за професією електромонтер з
ремонту та обслуговування
електроустаткування цеху випалу та
графітації електродної продукції, що
підтверджується трудовою книжкою та
довідкою ВАТ «Український графіт» від
20.03.2012 № 13/1271.

В період роботи позивача з 14.12.1983 по
11.03.1994 професія, за якою працював
позивача, - електромонтер по ремонту та
обслуговуванню електроустаткування
була віднесена до Списку №2 виробництв,
цехів, професій і посад, робота в яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах, затвердженого постановою
Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

З 11.03.1994 ця професія включена до Списку
№1 виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах,
затвердженого Постановою КМУ №162 від
11.03.1994.

20.11.2011 позивач звернувся до Управління
пенсійного фонду України в Хортицькому
районі м. Запоріжжя з заявою про
призначення йому пенсії на пільгових
умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням про призначення пенсії від
13.04.2012 № 07 відповідач відмовив ОСОБА_1 в
призначенні пенсії на пільгових умовах
за Списком №1, посилаючись на
відсутність у позивача необхідного
стажу по Списку № 1 (пільговий стаж
роботи по Списку № 1 складає 02 роки 09
місяців 21 день; по Списку № 2 - 09 років 11
місяців 28 днів).

Згідно уточнюючої довідки ВАТ
«Український графіт» за № 13/1271 від
20.03.2012 перша атестація робочого місця
електромонтера по ремонту та
обслуговуванню електроустаткування
цеху випалу та графітації електродної
продукції проведена на підприємстві у
1996 року (наказ про результати атестації
робочих місць № 237 від 16.07.1996, № 3-00036-3
від 07.06.1996, Список № 1).

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про правомірність позовних вимог.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Міністерством праці та
соціальної політики України 18.11.2005 за №
383, при визначенні права на пенсію за
віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92 та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.92.

Додаток № 2 до п. 3 зазначеного Порядку
надає роз'яснення, що якщо посада була
включена до Списку № 1 у 1991 році, а особа
працювала на тій самій роботі до
включення цієї посади до Списку № 1, то
до пільгового стажу повинен
зараховуватися весь період такої
роботи. Професія, відносно якої наданий
приклад у додатку № 2 до 1991 року
відносилась до Списку № 2 (розділ 1, п. 1,
пп. «а» останній абзац, затверджений
Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173
від 22.08.56).

Згідно з п.«а» ч.1 ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до пункту 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою КМУ №637 від
12.08.1993, в тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Таким чином, основним документом для
призначення пенсії на пільгових умовах
є трудова книжка.

Судом першої інстанції встановлено та
не оспорюється сторонами, що позивач з
з 14.12.1983 по 01.02.1984, з 01.05.1984 по 01.01.1997
працював повний робочий день на ВАТ
«Український графіт» за професією
електромонтер з ремонту та
обслуговування цеху випалу та
гравітації електродної продукції.
Постановою Постановою КМУ №162 від
11.03.1994 вказана посада віднесена до
Списку № 1.

Таким чином, оскільки відповідно до
вимог ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» працівнику,
який зайнятий повний робочий день на
роботах з шкідливими і важкими умовами
праці по Списку №1 має право на пенсію
за віком на пільгових умовах, по
досягненню віку 50 років, при стажі
роботи 20 років із них не менше 10 років
на вказаних роботах, позивач повністю
відповідає наведеним умовам.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції під час розгляду даної
справи об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, дав їм
правильну юридичну оцінку, застосував
до правовідносин, як виникли між
сторонами по справі норми права, які
регулюють саме ці правовідносини і
зробив обґрунтований висновок про
необхідність задоволення заявлених у
даній адміністративній справі
позовних вимог.

Доводи, викладені відповідачем в
апеляційній скарзі, не можуть бути
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Хортицькому
районі м. Запоріжжя залишити без
задоволення.

Постанову Хортицького районного суду
м. Запоріжжя від 26.06.2012 у справі №
2а/0825/160/2012 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги в
порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко