Справа № 800/68/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

28 січня 2014 року м.
Київ справа № 800/68/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Швець В.В., перевіривши позовну
заяву ОСОБА_1 до Президента України,
Верховної Ради України про
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

27 січня 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому
просить зобов'язати вчинити певні дії -
оголосити надзвичайний стан у містах
Києві та Львові на строк передбачений
діючим законодавством України.

Відповідно до частини четвертої статті
18 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
Вищому адміністративному суду України
як суду першої інстанції підсудні
справи щодо встановлення Центральною
виборчою комісією результатів виборів
або всеукраїнського референдуму,
справи про дострокове припинення
повноважень народного депутата
України, а також справи щодо оскарження
актів, дій чи бездіяльності Верховної
Ради України, Президента України, Вищої
ради юстиції, Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо
оскарження актів, дій чи бездіяльності
Верховної Ради України, Президента
України, Вищої ради юстиції, Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України регулює стаття 171-1 КАС України,
згідно з частиною першою якої її
правила поширюються на розгляд
адміністративних справ щодо:

1) законності (крім конституційності)
постанов Верховної Ради України,
указів і розпоряджень Президента
України;

2) актів Вищої ради юстиції;

3) дій чи бездіяльності Верховної Ради
України, Президента України, Вищої ради
юстиції;

4) рішень, дій чи бездіяльності Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України.

Відповідно до частини першої статті 2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Пунктом першим частини першої статті 3
КАС України передбачено, що справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Відповідно до частини першої статті 17
КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Отже, необхідною ознакою для розгляду
справи за правилами адміністративного
судочинства є здійснення суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій, а саме: коли
хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а
ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані
виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта. При цьому ці функції
повинні здійснюватись суб'єктом саме у
тих правовідносинах, в яких виник спір.

В позовній заяві позивач ставить
питання про зобов'язання відповідачів
вчинити певні дії - оголосити
надзвичайний стан у містах Києві та
Львові на строк передбачений діючим
законодавством України.

Відповідно до принципу поділу
державної влади в Україні (стаття 6
Конституції України) органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених Конституцією України
межах і відповідно до законів України.

Згідно з пунктом 21 статті 106
Конституції України Президент України
приймає у разі необхідності рішення
про введення в Україні або в окремих її
місцевостях надзвичайного стану, а
також оголошує у разі необхідності
окремі місцевості України зонами
надзвичайної екологічної ситуації - з
наступним затвердженням цих рішень
Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 31 статті 85
Конституції України до повноважень
Верховної Ради України належить
затвердження протягом двох днів з
моменту звернення Президента України
указів про введення воєнного чи
надзвичайного стану в Україні або в
окремих її місцевостях, про загальну
або часткову мобілізацію, про
оголошення окремих місцевостей зонами
надзвичайної екологічної ситуації.

Пунктом 19 статті 92 Конституції України
встановлено, що правовий режим
воєнного і надзвичайного стану, зон
надзвичайної екологічної ситуації
визначаються виключно законами
України.

Відповідно до статті 3 Закону України 16
березня 2000 року N 1550-III «Про правовий
режим надзвичайного стану» (далі -
Закон N 1550-III) правовою основою введення
надзвичайного стану є Конституція
України, цей Закон, інші закони України
та Указ Президента України про
введення надзвичайного стану в Україні
або в окремих її місцевостях,
затверджений Верховною Радою України.

Частиною першою статті 5 Закону N 1550-III
надзвичайний стан в Україні або в
окремих її місцевостях вводиться
Указом Президента України, який
підлягає затвердженню Верховною Радою
України протягом двох днів з моменту
звернення Президента України.

Згідно з положеннями статті 189
Регламенту Верховної Ради України
затвердженого Законом України від 10
лютого 2010 року N 1861-VI «Про Регламент
Верховної Ради України» (далі -
Регламент) після підписання
відповідного указу про введення
воєнного чи надзвичайного стану в
Україні або в окремих її місцевостях,
про загальну або часткову мобілізацію,
про оголошення окремих місцевостей
зонами надзвичайної екологічної
ситуації Президент України негайно
звертається до Верховної Ради щодо
його затвердження і подає відповідний
проект закону (частина друга). Верховна
Рада розглядає питання про
затвердження указу Президента України
про введення воєнного чи надзвичайного
стану в Україні або в окремих її
місцевостях, про загальну або часткову
мобілізацію, про оголошення окремих
місцевостей зонами надзвичайної
екологічної ситуації протягом двох
днів з моменту надходження звернення
та відповідного указу Президента
України до Верховної Ради і надання їх
народним депутатам разом з проектом
відповідного закону (частина третя).
Питання про затвердження відповідного
указу Президента України про введення
воєнного чи надзвичайного стану в
Україні або в окремих її місцевостях,
про загальну або часткову мобілізацію,
про оголошення окремих місцевостей
зонами надзвичайної екологічної
ситуації розглядаються Верховною
Радою без голосування щодо включення
їх до порядку денного сесії, розкладу
пленарних засідань сесії, тижневого
порядку денного пленарних засідань
Верховної Ради. Таке питання може
вноситися на розгляд Верховної Ради
без попередньої підготовки в комітетах
(частина четверта).

З огляду на наведене, звертаючись до
суду з вимогами про зобов'язання
вчинити певні дії - оголосити
надзвичайний стан у містах Києві та
Львові на строк передбачений діючим
законодавством України, позивач
фактично ставить питання про
зобов'язання Президента України
підготувати та підписати указ, з
відповідним проектом закону про
введення надзвичайного стану в містах
Києві та Львові, а Верховну Раду
України прийняти такий закон.

Згідно зі статтею 75 Конституції
України єдиним органом законодавчої
влади в Україні є Парламент - Верховна
Рада України, до повноважень якої
належить прийняття законів відповідно
до пункту п'ятого статті 85 Конституції
України.

У мотивувальній частині Рішення
Конституційного Суду України від 27
березня 2002 року № 7-рп/2002 імперативно
визначено, що за змістом положень
статей 85, 91 Конституції України
Верховна Рада України приймає закони,
постанови та інші правові акти. Вони є
юридичною формою реалізації
повноважень єдиного органу
законодавчої влади в Україні та,
відповідно до частини другої статті 147,
частини першої статті 150 Конституції
України, є об'єктом судового
конституційного контролю.

У Рішенні Конституційного Суду України
від 17 жовтня 2002 року N 17-рп/2002 у справі у
справі за конституційним поданням 50
народних депутатів України щодо
офіційного тлумачення положень статей
75, 82, 84, 91, 104 Конституції України (щодо
повноважності Верховної Ради України)
зазначено, що Верховна Рада України
визначена в статті 75 Конституції
України парламентом - єдиним органом
законодавчої влади в Україні. Як орган
державної влади Верховна Рада України
є колегіальним органом, який складають
чотириста п'ятдесят народних депутатів
України. Повноваження Верховної Ради
України реалізуються спільною
діяльністю народних депутатів України
на засіданнях Верховної Ради України
під час її сесій. Визначення Верховної
Ради України єдиним органом
законодавчої влади означає, що жоден
інший орган державної влади не
уповноважений приймати закони.
Верховна Рада України здійснює
законодавчу владу самостійно, без
участі інших органів.

Разом з тим, в цьому рішенні зазначено,
що учасниками законодавчого процесу на
його відповідній стадії, а отже,
учасниками законотворчості, є
визначені в частині першій статті 93
Конституції України суб'єкти права
законодавчої ініціативи у Верховній
Раді України - зокрема Президент
України. Реалізація права законодавчої
ініціативи і права вето означає лише
участь відповідних органів у
здійсненні власне парламентської
функції законотворчості.

Слід зазначити, що статтею 189
Регламенту встановлено порядок
розгляду питань про затвердження
указів Президента України про введення
воєнного чи надзвичайного стану.

Отже, вказаним порядком встановлено
прийняття Президентом України указу
про введення надзвичайного стану в
окремих місцевостях України, звернення
до Верховної Ради щодо його
затвердження та подання відповідного
проекту закону, а також розгляд
Верховною Радою питання про
затвердження указу Президента України,
що відповідно є законотворчою
діяльністю Президента України та
Верховної Ради України при вирішенні
питання про введення надзвичайного
стану в Україні або в окремих її
місцевостях, а не їх владними
управлінськими функціями.

Таким чином, згідно з пунктом 1 частини
першої статті 109 КАС України суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, у
зв'язку з чим позивачу необхідно
відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за його
позовом до Президента України,
Верховної Ради України про
зобов'язання вчинити певні дії -
оголосити надзвичайний стан у містах
Києві та Львові на строк передбачений
діючим законодавством України.

Керуючись статтями 108, 109, 171-1 КАС
України, -

у х в
а л и в :

Відмовити у відкритті
провадження в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1 до Президента
України, Верховної Ради України про
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її прийняття і не підлягає оскарженню.

Суддя
В.В.
Швець