Справа № 216/7318/13-а
Суддя: Мазурчак В. М.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/7318/13-а
Провадження № 2-а/216/5/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі головуючого - судді
Мазурчака В.М., при секретарі судового
засідання Марущак І.А.,

за участю:

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із означеним
вище позовом, який обґрунтовує тим, що
він народився 14.06.1948 року в місті
Болград Одеської області. Трудову
діяльність розпочав з травня 1966 року.
До репатріації до держави Ізраїль
проживав в Україні за адресою: АДРЕСА_1.
З лютого 1992 року постійно проживає в
державі Ізраїль та перебуває на
консульському обліку в Консульському
відділі посольства України в державі
Ізраїль. В серпні 2013 року звернувся до
відповідача за критерієм останнього
місця проживання та реєстрації в
Україні із заявою про початок
нарахування та виплати належної йому
пенсії як громадянину України,
оскільки весь свій трудовий стаж набув
в Україні. 21.08.2013 року за вих. № 2055/05/29
отримав листа від відповідача, що
підтверджує бездіяльність
відповідача. Позивач вважає, що з 07.10.2009
року у нього відсутні перешкоди для
нарахування та одержання пенсії за
віком і трудовим стажем.

Відмову відповідача з посиланням на те,
що законами не врегульовано питання
виплати пенсії громадянам України, які
проживають в державі Ізраїль, вважає
незаконною.

Позивач просив визнати неправомірною
відповідь відповідача про відмову у
нарахуванні і сплаті пенсії та
зобов'язати відповідача розпочати
нарахування та сплату пенсії за віком
або на інших підставах, визначених
пенсійним законодавством України, без
обмежень з дня звернення із заявою - з 08
серпня 2013 року. Клопотанням від 17.12.2013
року за вхідним суду 212 від 04 січня 2014
року просив розглянути справу без
участі позивача.

Відповідач проти позову заперечив з
таких підстав:

- відсутні підстави для
призначення пенсії у зв'язку з
відсутністю місця реєстрації позивача
відповідно до законодавства.
Відповідно до ст. 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» заява про призначення,
поновлення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду в порядку, визначеному
правлінням Пенсійного фонду особисто
або через представника. Згідно із
Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року №22-1 заява про
призначення пенсії непрацюючим
громадянам і членам сімей подається
заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, засвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства (п.1 Порядку);

- відсутнє правове забезпечення
щодо призначення та виплати пенсії в
Україні особам, які проживають в
державі Ізраїль, оскільки міждержавна
угода з даного питання не підписана.

Відповідач просив суд розглянути
справу без участі їх представника.

Суд, в порядку ч.4 ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАСУ), здійснив судовий розгляд справи
в порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні фактичні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Заява позивача про нарахування та
виплату пенсії відповідачем фактично
не розглядалась через відсутність на
рівні підзаконного
нормативно-правового акту механізму
звернення до відповідача.

У зв'язку з цим, аналізуючи заперечення
відповідача, суд вважає, що Порядком
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року №22-1, фактично
обмежені конституційні права позивача
на пенсійне забезпечення - громадянина
України, який проживає в державі
Ізраїль.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» заява про призначення,
поновлення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду в порядку, визначеному
правлінням Пенсійного фонду особисто
або через представника.

Отже, даною нормою уповноважено
Пенсійний фонд встановити порядок, а не
правові підстави для пенсійного
забезпечення, даний порядок повинен
враховувати усіх громадян України
незалежно від їх місця проживання.

Вимоги порядку містять прогалину в
частині питання куди звертатись
громадянину України, який постійно
проживає за межами держави, із заявою
про призначення пенсії.

У такому випадку відповідач
зобов'язаний у своїй діяльності
керуватись аналогією закону, прийняти
заяву та розглянути її по суті. Право
громадянина на пенсійне забезпечення
не може бути обмеженим порядком
розгляду питання щодо цього права.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно ч.2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Оцінуючи усі докази, які були
досліджені судом у їх сукупності,
приймаючи до уваги відсутність рішення
про відмову в призначені пенсії, суд
вважає за необхідне, з метою повного
захисту прав позивача, вийти за межі
позовних вимог та визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо не
прийняття рішення за результатами
розгляду заяви про призначення пенсії
та зобов'язати відповідача розглянути
відповідно до вимог Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» дану заяву та
прийняти рішення за результатами її
розгляду, в задоволенні решти позовних
вимог необхідно відмовити, оскільки
рішення стосовно призначення пенсії
чи відмову у призначенні пенсії
відповідачем ще не приймалось, спір у
цій частині є передчасним.

Відповідно до ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, стягнути з Державного бюджету
України на користь позивача в рахунок
повернення судового збору 17,20 грн.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України,
-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, що виразилася у неприйнятті
рішення за результатами розгляду заяви
від 08.08.2013 року про початок нарахування
та виплати пенсії та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області розглянути заяву ОСОБА_1 від
08.08.2013 року про початок нарахування та
виплати пенсії та зобов'язати прийняти
рішення за результатами її розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь в рахунок повернення
судового збору 17.20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.М.
Мазурчак