Справа № 2а-6882/11
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-6882/11
інстанції: Золотоверхий О.І.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Київ

колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Ганечко О.М.,

суддів
Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.

розглянувши в
письмовому провадженні справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області на постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 23.09.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
про визнання рішення суб'єкта владних
повноважень протиправним, зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
про визнання рішення суб'єкта владних
повноважень протиправним, зобов'язання
вчинити дії: визнати дії протиправними
та зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Лисянському районі
Черкаської області провести
перерахунок та виплату до пенсії, як
особі, яка постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 15 %
мінімальної пенсії за віком та однієї
мінімальної заробітної плати,
відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 24 січня
2011 року.

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 23.09.2011 року
позов задоволено частково. Визнано дії
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
щодо відмови у виплаті коштів
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лисянському районі
здійснити перерахунок пенсії з
підвищенням її на 30% від мінімальної
пенсії за віком, з урахуванням її змін,
розмір якої встановлено ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та
здійснити відповідні виплати за період
з 24.01.2011 року по 22.07.2011 року з
урахуванням раніше виплачених коштів.
В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, в
якій відмовити в задоволені позовних
вимог у повному обсязі. Апелянт
зазначає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального права, що
привело до винесення незаконного
рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд
апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове, якщо встановить
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що на користь позивача
необхідно здійснити перерахунок та
виплату щомісячної соціальної
допомоги, як дитині війни, у розмірі з
її підвищенням на 30% від мінімальної
пенсії за віком, відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Однак, колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою пенсійного віку,
віднесеною до 4 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та проживає в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю.

Отже, судом першої інстанції було
винесено рішення, яке не відповідає
позовним вимогам, а позивач взагалі не
є «дитиною війни».

Згідно з ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

У відповідності до ст.49 Закону пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно ст.51 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, віднесених до
категорії 4, додаткова пенсія,
заподіяна за шкоду здоров'ю,
визначається у розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, мають бути
підвищені у розмірі на одну мінімальну
заробітну плату.

Нарахування позивачу пенсії
відповідно до положень ст. 39,51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
відповідачем не здійснено, у зв'язку з
чим він звернувся до суду за захистом
своїх прав.

Всупереч ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою КМУ №
836 від 26.07.1996 року по ст. 39 вказаного
Закону та по ст. 51, відповідно до
Постанови КМУ № 1 від 03.01.2002 року, а не в
кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати, як того вимагає
вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою КМУ № 836 від
26.07.1996 року та Постановою КМУ № 1 від
03.01.2002 року, відповідач неправомірно
виплачував додаткову пенсію в меншому
розмірі ніж це передбачено ст.ст. 39, 51
зазначеного Закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції допустив
порушення норм матеріального права, у
зв'язку з чим, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 195, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області - залишити
без задоволення.

Постанову Лисянського районного суду
Черкаської області від 23.09.2011 року -
скасувати та постановити нову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області про визнання
дій неправомірниим та зобов'язання
вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати дії протиправними та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Лисянському районі
Черкаської області провести
перерахунок та виплату до пенсії,
ОСОБА_2, як особі, яка постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком
та однієї мінімальної заробітної
плати, відповідно до ст.ст. 39,51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням проведених
виплат, за період з 09.03.2011 року по 22.07.2011
року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
О.М.Ганечко

Судді:
А.Ю. Коротких

О.Г. Хрімлі

Головуючий суддя

Ганечко О.М.

Судді:

Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.