Справа № 101/4814/13-а
Суддя: Хотянова В. В.
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АЛУШТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
вул. Леніна, 23, м. Алушта, Автономна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 101/4814/13-а

26 листопада 2013 року Алуштинський
міський суд АР Крим в складі:

Головуючого судді - Хотянової В.В.

при секретарі судового засідання -
Дороніної Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Алушті адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Алуштинської міської ради,
Виконавчого комітету Алуштинської
міської ради про визнання відмови
противоправною, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із
зазначеним позовом, який мотивований
тим, що вона має на утриманні малолітню
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
перебуває на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення
Алуштинської міської ради і отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 грн. на місяць, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751, як особа, не
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Проте, зазначена допомога
нараховується та виплачується
відповідачем у неналежному розмірі.

До 1 січня 2008 року-дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI « Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку регулювалися
Законом України від 21 листопада 1992 року
№ 2811-XII « Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та Законом України
від 18 січня 2001 року № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема статтею 43 Закону №
2240 -III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-XII та Закону № 2240-III.
Зокрема змінами до статті 13 Закону №
2811-XII його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону №
2240-III було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10- рп/ 2008 визнав
неконстутиційними низку положень
Закону № 107-VI , в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо
виключення статтей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу III Закону № 107-VI,
було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Констутиційним судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III
, а з 01 січня 2009 року - статті 13,15 Закону
№ 2811-XII.

До ст.15 Закону № 2811-XII також вносились
зміни, а дія статті зупинялась іншими
Законами.

Ані Законом України « Про державний
бюджет України на 2011 рік», ані Законом
України «Про державний бюджет України
на 2012 рік», ані Законом України «Про
державний бюджет України на 2013 рік»,
ані іншими Законами, не
встановлювалось на 2011 р, 2012 р, та 2013 р.
інший, ніж у Законах № 2811-XII. та № 2240-III
розмір допомоги, а дії Законів про
бюджет на 2009 р., та 2010 р, діяли,
відповідно лише у 2009 та 2010 роках,
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 0.1.01.2011 р. регулюються
Законами № 2811-XII. та № 2240-III, а положення
Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 р. в тій
частині, в якій воно суперечить
названим законам, застосовуватися не
може.

Отже, з 01.01.2011 р. у Управління виник
обов'язок здійснювати виплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірах, передбачених Законами
№ 2811-XII та № 2240-III.

Таким чином, позивач вважає, що
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Алуштинської міської ради з
часу поставлення мене на облік, а саме з
27 жовтня 2011 року зобов'язано було
нараховувати та виплачувати мені
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст. 15 Закону України від 21
листопада 1992 року № 2811-ХII "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми", відповідно до
якої допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Ухвалою Алуштинського міського суду АР
Крим від 24 вересня 2013 року
адміністративний позов в частині
позовних вимог за період з 27 жовтня 2011
року до 23 березня 2013 року залишено без
розгляду.

У судове засідання позивач не
з'явилася, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, надала до суду заяву про розгляд
справи без її участі, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
їх задовольнити.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, про час, дату
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду заяву про
розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи судом
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 має на утриманні малолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7)
та перебуває на обліку в Управлінні
праці та соціального захисту населення
Алуштинської міської ради і отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 грн. на місяць, як особа, не
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

08 квітня 2013 року позивач звернулася з
заявою до Управління з вимогою
здійснити мені перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст. 15 Закону України від 21
листопада 1992 року № 2811-ХII "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" з урахуванням
проведених виплат, посилаючись на те,
що зазначена допомога їй нараховується
та виплачується у неналежному розмірі.

На вказану вище заяву позивач отримала
лист виконавчого комітету
Алуштинської міської ради за підписом
міського голови Колота С.В. вих.
№К-102/1377/2-971 від 24 квітня 2013 року, яким їй
фактично було відмовлено у здійсненні
перерахунку та виплаті допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ст. 15
Закону України від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХII "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" з урахуванням раніше
проведених виплат, посилаючись на те,
що виплата зазначеної допомоги
здійснюється відповідно до діючого
законодавства.

Отже, спірні правовідносини, що виникли
між сторонами, регламентуються
Законами України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (Закон №2240-III), "Про державну
допомогу сім`ям з дітьми" (Закон №2811-ХII)
та іншими Законами і нормативними
актами, що регулюють порядок та розміри
виплат такої допомоги.

Згідно статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадови
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
передбачає матеріальне забезпечення
громадян у зв'язку з втратою заробітної
плати (доходу) внаслідок тимчасової
втрати працездатності (включаючи
догляд за хворою дитиною,
дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї),
вагітності та пологів, догляду за
малолітньою дитиною, часткову
компенсацію витрат, пов'язаних із
народженням дитини, смертю
застрахованої особи або членів її
сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Згідно зі статтею 42 вказаного Закону
право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

За статтею 43 Закону допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менш розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
було внесено зміни до Закону № 2240-III
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" та виключено статті 40-44.

Проте, з огляду на рішення
Конституційного суду України від 22.05.2008
р. № 10-рп/2008, стаття 43 Закону №2240-III на
час виникнення спірних правовідносин
передбачала, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму.

До ст.15 Закону №2811-ХII також вносились
зміни, а дія статті зупинялась іншими
Законами.

Так, Законом України "Про Державний
бюджет України на 2008р. та про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України" ст.15 Закону №2811-ХII викладено
в наступній редакції: "Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень". Проте,
відповідно до Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008р." Розділ I цього Закону
набирає чинності з 01.012008р. і діє по
31.12.2008 р.

Отже, з 01.01.2009 р. ст. 15 Закону №2811-ХII
відновила попередню редакцію,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Статтею 46 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2009 рік" установлено,
що у 2009 р. допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Аналогічним чином врегульовано спірні
правовідносини у 2010 р. ст. 45 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2010 рік".

В зв'язку з тим, що у передбачений
законом спосіб положення Законів
України "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та «Про Державний бюджет
України на 2010 рік" не визнано
неконституційними та не скасовано, у
2009-2010 р. допомога при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку призначалась та
виплачувалась у відповідності до п.22
Постанови КМУ №1751 від 27.12.2001р. "Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми".

Оскільки ані Законами України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік",
«Про Державний бюджет України на 2013
рік", ані іншими Законами, не
встановлювалось на 2012-2013 роки іншій,
ніж у Законах № 2811-ХII та № 2240-III
розмір допомоги, а дії Законів про
бюджет на 2009, 2010 роки діяли, відповідно,
лише у 2009 та 2010 роках, спірні
правовідносини з 01.01.2011 р. регулюються
Законами № 2811-ХII та № 2240-III, а
положення Постанови КМУ №1751 від
27.12.2001р. в тій частині, в якій воно
суперечить названим законам,
застосовуватися не може.

Оскільки у справі встановлено, що спір
виник щодо виплати допомоги за період з
23 березня 2013 року особі, яка не
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин суд приходить до висновку, що
на відносини щодо виплати допомоги
позивачу у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
(яким є Закон № 2811-ХII), відповідно до
статті 15 якого допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Суд враховує, що аналогічне розуміння
правових норм, що підлягають
застосуванню у даному випадку
викладено у постанові Верховного Суду
України від 25 грудня 2012 року.

Крім того, таке кореспондується із
вимогами статті 46 Конституції України,
якою встановлено, що громадянам
гарантовано право на соціальний
захист, що включає, зокрема, право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення,
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

В той же час, вимоги ОСОБА_2 про
зобов'язання відповідача здійснювати
виплату до прийняття постанови по
справі задоволенню не підлягають,
оскільки, відповідно до ст. 2 КАС
України, суд захищає лише порушені,
невизнані або оспорювані права,
свободи та інтереси учасників
адміністративних правовідносин. Отже,
суд має можливість дати оцінку діям
відповідача виключно до дати звернення
позивача до суду з відповідним позовом,
тобто до 23 вересня 2013 року.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні
позовних вимог до виконавчого комітету
Алуштинської міської ради АР Крим,
оскільки такі до останнього не
заявлялися.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
46 Конституції України, 15 Закону
України від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми",
ст. ст. 6, 7, 17, 18, 94, 100, 102, 104, 117, 118, 162
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Алуштинської міської ради
щодо відмови здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ст. 15
Закону України від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХII "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" з урахуванням проведених
виплат за період з 23 березня 2013 до 23
вересня 2013 року.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Алуштинської
міської ради здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення ним трирічного віку
відповідно до ст. 15 Закону України від 21
листопада 1992 року № 2811-ХII "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми", у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, з 23
березня 2013 року до 23 вересня 2013 року, з
урахуванням проведених виплат.

Стягнути з місцевого бюджету м. Алушта
на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати
на судовий збір у сумі 114 гривень 70
копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через
Алуштинський міський суд АРК протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя Алуштинського

міського суду АР Крим
В.В.Хотянова