Справа № 826/20088/13-а
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Гарника К.Ю.,
розглянувши на підставі частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Металпак" до третя
особа Відділу Державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції у місті Києві
Заступник начальника Відділу
Державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києвіпро скасування
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору ВП №37633277 від 04.12.2013
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Металпак» (далі по
тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві (далі по тексту -
відповідач), за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, Заступник начальника
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві Поліщук В.В., в
якому, з урахуванням зімни позовних
вимог, просить суд: скасувати постанову
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві від 04 грудня 2013
року ВП № 37633277 про стягнення
виконавчого збору; стягнути з Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві на користь
позивача суму сплаченого виконавчого
збору у розмірі 36 973,44 грн.
На думку позивача, спірна постанова про
стягнення виконавчого збору не
відповідає положенням Закону України
«Про виконавче провадження» та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5.
За змістом письмових заперечень,
відповідач просить суд відмити у
задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що
постановою про відкриття виконавчого
провадження від 19 квітня 2013 року
встановлено семиденний строк для
добровільного виконання рішення,
проте, у зазначений строк боржник не
сплатив заборгованість.
Враховуючи неявку представника
відповідача у судове засідання,
належним чином повідомленого про дату,
час та місце судового засідання, суд,
керуючись приписами частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
Вирішуючи адміністративну справу по
суті, суд, керуючись частиною 1 статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходить з того, що оскільки
позивачем як спосіб захисту порушеного
права обрано оскарження рішення
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві, суд досліджуючи
надані сторонами докази повинен
встановити відповідність змісту
рішень суб'єкта владних повноважень
чинному законодавству та законність
процедури його прийняття.
Відповідно до постанов Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві від 04 грудня 2013
року при примусовому виконанні
виконавчого напису № 485 від 15 квітня 2013
року ПН КМНО Ємець К.Є. про звернення
стягнення на автомобіль LEXUS, модель LS 460,
тип ТЗ - легковий седан-В, 2011 р.в., номер
шасі № JTHCL46F805010400, реєстраційний номер
АА0515КР, що знаходиться за адресою:
місто Київ, вул. Симиренка, 36, та
належить ТОВ «Металпак» постановлено
стягнути з Боржника виконавчий збір у
Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів, що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку регулюються
Законом України "Про виконавче
Відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 41 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що витрати органів
державної виконавчої служби, пов'язані
з організацією та проведенням
виконавчих дій щодо забезпечення
примусового виконання рішень, є
витратами виконавчого провадження.

Таким чином, суду належить встановити
чи мало місце невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
Закону України "Про виконавче
провадження" для самостійного його
виконання.

Матеріали виконавчого провадження
підтверджують, що виконавче
провадження ВП № 37633277 з
примусового виконання виконавчого
напису № 485 від 15 квітня 2013 року ПН КМНО
Ємець К.Є. про звернення стягнення на
автомобіль LEXUS, модель LS 460, тип ТЗ -
легковий седан-В, 2011 р.в., номер шасі №
JTHCL46F805010400, реєстраційний номер АА0515КР,
що знаходиться за адресою: місто Київ,
вул. Симиренка, 36, та належить ТОВ
«Металпак» відкрито згідно постанови
державного виконавця від 19 квітня 2013
року про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно вказаної постанови державним
виконавцем для добровільного
виконання рішення суду згідно з
виконавчим документом надано строк до
26 квітня 2013 року, тобто семиденний
строк.

Як передбачено в частині другій статті
25 Закону України "Про виконавче
провадження", у постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно частини п'ятої статті 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Частиною першою статті 31 Закону
України "Про виконавче провадження"
визначено, що копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Суд звертає увагу, що згідно
супровідного листа від 19 квітня 2013 року
№ 89/11 постанова про відкриття
виконавчого провадження направлена
Боржнику 19 квітня 2013 року, при цьому,
згідно позовної заяви та пояснень
позивача, наданих у судовому засіданні
27 січня 2014 року, останній не отримував
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Матеріали спірного виконавчого
провадження не містять доказів
направлення на адресу Боржника
постанови про відкриття виконавчого
провадження, доказів отримання
(конверт, реєстр відправлень,
повідомлення про вручення поштового
відправлення, тощо).

Таким чином, враховуючи відсутність
доказів отримання позивачем постанови
про відкриття виконавчого провадження,
суд приймає доводи позивача та вважає,
що строк на добровільне виконання
рішення починається з 17 липня 2013 року
та закінчується 24 липня 2013 року.

Згідно акту опису й арешту майна від 18
липня 2013 року Боржником передано
автомобіль LEXUS, модель LS 460, тип ТЗ -
легковий седан-В, 2011 р.в., номер шасі №
JTHCL46F805010400, реєстраційний номер АА0515КР
державному виконавцю для виконання
рішення, а саме звернення стягнення на
майно.

Відповідно до акту державного
виконавця від 19 липня 2013 року № 89/11
Боржником передано реєстраційні
документи на автомобіль та ключі.

Разом з тим, обґрунтовуючи
неможливість виконання виконавчого
напису нотаріусу в межах добровільного
строку, позивач зазначає, що Боржник
законодавчо позбавлений можливості
добровільно виконати вимоги
державного виконавця в строк наданий
для його самостійного виконання,
оскільки встановлена процедура по
зверненню стягнення на автомобіль
виходить за межі волі та строків
встановлених Законом України «Про
виконавче провадження» на добровільне
виконання, і не передбачає можливості
самостійно реалізувати Боржником
звернення стягнення на майно згідно
виконавчого напису нотаріуса № 485 від 15
квітня 2013 року.

Суд звертає увагу, що в даному випадку,
добровільним виконанням рішення
вважається передача спірного майна
державному виконавцю для звернення
стягнення. Як вже зазначалось,
позивачем передано спірний автомобіль
17 липня 2013 року, а реєстраційні
документа та ключі - 19 липня 2013
року.

Тобто, позивачем виконано виконавчий
напис у межах строку, встановленого для
добровільного виконання рішення. При
цьому, наявність в матеріалах
виконавчого провадження акту
державного виконавця від 19 липня 2013
року про передачу реєстраційних
документів та ключів, на думку суду,
свідчить про не перешкоджання
позивачем виконанню виконавчого
напису.

У подальшому, 21 серпня 2013 року
державним виконавцем винесено
постанову про призначення експерта,
яким призначено Антонова Володимира
Олександровича суб'єктом оціночної
діяльності.

Згідно висновку з незалежної оцінки
майна, спірний автомобіль оцінено у
451584,00 грн.

Втім, як свідчать матеріали спірного
виконавчого провадження, спірний
автомобіль не було реалізовано на
прилюдних тогах, оскільки 30 грудня 2013
року до відповідача надійшла заява
ПАТ «Креді Агріколь Банк» (Стягувач)
про закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з повним
виконанням зобов'язань перед
Стягувачем.

Постановою Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві від 14 січня 2014 року закінчено
виконавче провадження, зобов'язано
торгівельну організацію, у якій
перебував на відповідному зберіганні
транспортний засіб LEXUS, модель LS 460, тип
ТЗ - легковий седан-В, 2011 р.в., номер шасі
№ JTHCL46F805010400, реєстраційний номер
АА0515КР передати Товариству з обмеженою
відповідальністю «Металпак».

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що виконавчий напис виконано
боржником до початку його примусового
виконання.

При цьому, вирішуючи
адміністративну справу, слід зазначити
наступне.

Згідно частини 3 статті 27 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

При цьому, з аналізу статті 28 Закону
України "Про виконавче провадження"
випливає, що виконавчий збір в розмірі
10 відсотків стягується лише від
фактично стягненої суми або вартості
майна боржника.

Разом з цим, судом встановлено, що
відповідачем не вчинялися будь-які дії
примусового характеру, направлені на
виконання рішення суду в примусовому
порядку відповідно до Закону України
"Про виконавче провадження": не було
проведено фактичного стягнення
заборгованості, тому останній не набув
права на винесення постанови про
стягнення з позивача виконавчого
збору, так як виконавчий збір
стягується від фактично стягненої суми
або вартості майна боржника.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного
суду України "Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" витрати виконавчого
провадження та виконавчий збір
стягуються за постановою державного
виконавця з боржника, якщо останній не
виконав рішення добровільно в
установлений для цього строк і воно
було виконане примусово.

В даному випадку виконавчий напис було
виконано добровільно у зв'язку із
самостійною сплатою позивачем суми
боргу, при цьому, представником
відповідача не надано доказів
здійснення виконавцем заходів по його
примусовому виконанню.

За таких обставин, зважаючи на
встановлену в рамках даної справи
протиправність постанови від 04 грудня
2013 року, адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Металпак» підлягає
задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві суми сплаченого
виконавчого збору у розмірі
36 973,44 грн. суд зазначає наступне.

Матеріали справ містять квитанцію
банку від 31 грудня 2013 року, згідно якого
позивачем сплачено суму у розмірі 38090,26
грн., в тому числі виконавчий збір у
виконавчому провадженні № 37633277 в
розмірі 36973,44 грн.

За таких обставин, зважаючи на
встановлену в рамках даної справи
протиправність постанови від 04 грудня
2013 року та на наявність в матеріалах
справи доказів дійсної сплати
виконавчого збору в рамках виконавчого
провадження № 37633277, позовна вимога про
стягнення з Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві суми сплаченого виконавчого
збору у розмірі 36 973,44 грн. підлягає
задоволенню шляхом стягнення на
користь позивача сплаченого
виконавчого збору за рахунок
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунків
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві за рахунок
бюджетних асигнувань.

Відповідно до статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 71 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем не
доведено правомірність винесення
оскаржуваних постанов з урахуванням
вимог, встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Металпак» підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Металпак»
задовольнити.

2. Скасувати постанову Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві від 04 грудня 2013
року ВП № 37633277 про стягнення
виконавчого збору.

3. Стягнути на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Металпак»
сплачений виконавчий збір у розмірі
36973,44 грн. (тридцять шість тисяч
дев'ятсот сімдесят три гривні 44 коп.) за
рахунок Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунків Відділу державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції у місті Києві за
рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник