Справа № 727/9752/13-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 727/9752/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Кирилюк Л.К.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Залімського І. Г.
Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях на постанову
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 28 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 (далі - позивач) до управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
(далі - відповідач) про перерахунок
пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача в якому просив: визнати
неправомірними дії щодо відмови
нарахувати та виплатити грошову
допомогу відповідно до пункту 7-1
розділу 15 "Прикінцевих положень" Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування";
зобов'язати здійснити нарахування та
виплату грошової допомоги в розмірі 10
пенсій за віком станом на день
призначення пенсії.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 28.11.2013 року позов
задоволено повністю: визнано
неправомірними дії відповідача щодо
відмови позивачу нарахувати та
виплатити грошову допомогу відповідно
до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"; зобов'язано відповідача
провести позивачу нарахування та
виплату грошової допомоги відповідно
до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в розмірі десяти пенсій за
віком станом на день призначення
пенсії.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи повідомленні належним чином.
При цьому позиваччем надано
заперечення на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. п.
1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачка 11 червня 2012
року звернулась до відповідача з
заявою про призначення їй пенсії за
віком, в зв'язку з чим з 27 червня 2012 року
їй було призначено пенсію за віком в
розмірі 1520 грн. Загальний трудовий стаж
позивачки складає 39 років 7 місяців 19
днів, що підтверджується копією
пенсійного посвідчення, трудової
книжки. Згідно трудової книжки з 02
серпня 1976 року позивачка працювала
викладачем по класу фортепіано та
концертмейстером Берегометської
музичної школи, а з 01 вересня 1980 року
звільнена з займаної посади в зв'язку з
переводом до Чернівецької музичної
школи № 2, яка відноситься до закладів
позашкільної освіти, де працює до
даного часу викладачем по класу
фортепіано та концертмейстера. В
квітні 2013 року звернулась до
відповідача з заявою про виплату їй
грошової допомоги, яка не підлягає
оподаткуванню в розмірі десяти пенсій
за віком на день призначення
відповідно до п.7-1 розділу ХV
"Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". Листом № 19101/12
від 25 вересня 2013 року відповідачем
відмолено у виплаті такої допомоги в
зв'язку з тим, що вона працювала на
посаді викладача фортепіанного
відділу музичної школи № 2 м. Чернівці,
що не передбачена Переліком закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 909 від 04
листопада 1993 року.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
всупереч вимог п. 7-1 розділу XV
"Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" відповідачем
було відмовлено у виплаті грошової
допомоги.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Згідно п.7-1 розділу ХV "Прикінцевих
положень" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особам, які на день
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років, відповідно до п.п. "е"- "ж"
ст. 55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і мають страховий стаж
(для чоловіків - 35 років, для жінок - 30
років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію, при призначенні пенсії за віком
виплачується грошова допомога, яка не
підлягає оподаткуванню, у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення. Виплата даної грошової
допомоги здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає
право на призначення грошової
допомоги, та механізм виплати цієї
допомоги встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ст. 55 п. "е" Закону України
"Про пенсійне забезпечення" право на
пенсію за вислугу років мають, зокрема,
працівники освіти при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 35
років за Переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно ст. 29 Закону України "Про освіту"
позашкільна освіта разом із загальною
середньою, професійно-технічною, вищою
та іншими освітами становить структуру
освіти в Україні. Згідно ст. 21 Закону
України "Про позашкільну освіту"
педагогічні працівники позашкільних
навчальних закладів мають право на
пенсію за вислугу років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 433 від 06 травня 2001 року "Про
затвердження переліку типів
позашкільних навчальних закладів і
Положення про позашкільний навчальний
заклад", музичні школи віднесено до
позашкільних навчальних закладів.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції комунальна бюджетна
установа "Музична школа № 2 м.
Чернівців", в якій працює позивачка з
1980 року, згідно статуту та відповідно
до вимог Постанови Кабінету Міністрів
України № 433 від 06 травня 2001 року
належить до системи позашкільної
освіти, що підтверджується копією
статуту, що міститься в матеріалах
справи.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги та її
виплати, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1191 від 23
листопада 2011 року, до страхового стажу,
який визначає право на виплату
грошової допомоги, зараховуються
періоди роботи в закладах та установах
державної та комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до п.п. "е", "ж"
ст. 55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", що передбачені
Переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 909 від 04 листопада
1993 року.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 963 від 14 червня 2000 року "Про
затвердження переліку посад
педагогічних та науково-педагогічних
працівників" посада викладача музичної
школи включена до переліку посад
працівників, робота на яких дає право
на пенсію за вислугу років. Переліком
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
№ 909 від 04 листопада 1993 року (зі змінами)
встановлено, що право на пенсію за
вислугою років мають вчителі і
викладачі музичних і художніх шкіл.
Крім того, дорученням Кабінету
Міністрів України № 397/21 від 06 січня 1996
року за клопотанням Міністерства
соціального захисту населення України
№ 01-3/133-02-2 від 01 лютого 1995 року на
викладачів музичних, художніх, хорових,
хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та
інших шкіл естетичного виховання
поширено порядок призначення пенсій за
вислугу років, передбачений постановою
Кабінету Міністрів України № 909 від 04
листопада 1993 року, без внесення змін до
неї.

Оскільки, загальний трудовий стаж
позивачки становить 39 років 7 місяців 19
днів, що підтверджується копією
трудової книжки, довідкою КБУ "Музична
школа № 2 м. Чернівців" та не
заперечується відповідачем. Стаж
роботи позивачки на посаді викладача
фортепіанного з 01 вересня 1980 року по
день призначення їй пенсії 27 червня 2012
року складає 32 роки, що є стажем роботи
на посаді, робота на якій дає право на
призначення пенсії за вислугу років, то
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що позивачка має право на
отримання грошової допомоги, яка не
підлягає оподаткуванню в розмірі
десяти місячних пенсій за віком
відповідно до п.7-1 розділу XV
"Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Відповідно до п. 5 Порядку № 1191 грошова
допомога надається особам, яким
починаючи з 01 жовтня 2011 року
призначається пенсія за віком
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", та які на день досягнення
пенсійного віку, передбаченого ст. 26
цього Закону, працювали в закладах та
установах державної або комунальної
форми власності на посадах, робота на
яких дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів "е"
- "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і мають страховий стаж
(для чоловіків - 35 років, для жінок - 30
років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію.

Відповідно до п. 6, п 7 Порядку для
визначення розміру грошової допомоги
враховується місячний розмір пенсії,
обчислений згідно ст. ст. 27, 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", станом
на день її призначення. Виплата
грошової допомоги здійснюється
органами Пенсійного фонду України
одноразово у розмірі десяти місячних
пенсій за рахунок коштів Державного
бюджету України одночасно з першою
виплатою пенсії, яка призначена до
виплати.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що всупереч вимог
п.7-1 розділу XV "Прикінцевих положень"
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" відповідачем було
відмовлено у виплаті грошової
допомоги, чим порушено її
конституційне право.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення , а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
залишити без задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 28 листопада 2013 року - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Залімський І. Г.

Мельник-Томенко Ж. М.