Справа № 872/13357/13
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2014 року№ 808/5192/13-а

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А.
Прокопчук Т.С.

при секретарі: Соломка М.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 16.07.2013 року
по справі № 808/5192/13-а за позовом
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року Запорізьке обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (далі по тексту - позивач)
звернулось до суду з позовом до ФОП
ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), в
якому просило стягнути з відповідача
адміністративно-господарські санкції
та пеню у розмірі 7102, 34 грн. за
невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів у 2012
році.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 16.07.2013 року
в задоволенні адміністративного
позову - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та прийняти нову
постанову, якою задовольнити заявлені
позовні вимоги. Свої вимоги
обґрунтував тим, що судом не надано
належної оцінки нормам чинного
законодавства, висновки суду не
відповідають обставинам справи, що
призвело до прийняття невірного
рішення. Апелянт вважав, що згідно до
вимог діючого законодавства, за робочі
місця, призначені для працевлаштування
інвалідів і не зайнятих інвалідами,
відповідач повинен був самостійно
сплатити адміністративно-господарські
санкції, в зв'язку з несплатою
адміністративно-господарських санкцій
у передбачений законом строк до
стягнення підлягає також пеня.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС
України за відсутності осіб, які беруть
участь у розгляді справи.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні адміністративного позову
виходив з того, що ФОП ОСОБА_1 вжиті всі
заходи щодо працевлаштування
інвалідів, звіти про наявність
вакантних місць своєчасно подавались
до центру зайнятості, але органами, які
здійснюють їх працевлаштування,
інваліди на підприємство не
направлялися.

Матеріалами справи встановлено, що ФОП
ОСОБА_1 надав до Запорізького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2012 рік, в
якому: середньооблікова кількість
штатних працівників становить 9 осіб,
кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» - 1 особа,
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність - відсутні.

Згідно до розрахунку позивача, за
невиконання нормативу
працевлаштування інвалідів, виходячи з
середньої річної заробітної плати
штатного працівника та кількості осіб,
які повинні працювати на робочих
місцях, створених відповідно до вимог
ст. 19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», відповідачу нараховані
адміністративно-господарські санкції
в розмірі 7038, 89 грн. та пеня за порушення
термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 63, 45 грн.

Як вбачається з матеріалів справи ФОП
ОСОБА_1 протягом 2012 року своєчасно
звітував до Південного районного
центру зайнятості м. Запоріжжя про
наявність вакансій для осіб з
обмеженими фізичними можливостями за
формою № 3-ПН, однак центром зайнятості
не направлялось для працевлаштування
на підприємство жодної особи, якій
встановлено інвалідність.

Відповідно до ст. 19, 20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Керівники підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, у разі
незабезпечення виконання нормативів
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, неподання Фонду соціального
захисту інвалідів звіту про зайнятість
та працевлаштування інвалідів несуть
відповідальність у встановленому
законом порядку. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до ч. 3 ст. 18-1 вищевказаного Закону пошук
підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань здійснює державна служба
зайнятості.

Колегія суддів звертає увагу, що ФОП
ОСОБА_1 вчинялися всі залежні від нього
заходи, спрямовані на недопущення
порушень Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні». Докази відмови відповідача
від працевлаштування інвалідів,
направлених до відповідача органами
державної служби зайнятості відсутні,
а тому відсутні підстави для стягнення
з підприємства
адміністративного-господарських
санкцій та пені.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, постанову суду
першої інстанції слід залишити без
змін, як таку, що прийнята з додержанням
вимог матеріального та процесуального
права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів -
залишити без задоволення.

Постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 16.07.2013 року
по справі № 808/5192/13-а - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.М. Лукманова

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
Т.С. Прокопчук