Справа № 805/16472/13-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мозгова Н.А.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
справа №805/16472/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого судді:
Яковенка М.М.

суддів:
Ханової Р.Ф., Гайдара А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Торезі Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19 грудня
2013 року по адміністративній справі №
805/16472/13-а (суддя 1-ї інстанції Мозгова
Н.А..) за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі
Донецької області про визнання
протиправним та скасування вимоги від
23.04.2013 року за № Ф-270У, від 23.07.203 року за
№ Ф-196У, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом (з
урахуванням уточнених вимог) до
Управління пенсійного фонду України в
м. Торезі Донецької області про
визнання протиправними та скасування
вимоги від 23.04.2013року за №Ф-270У, від
23.07.2013року за №Ф-196У.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що вона є пенсіонером за
віком з 06.05.2010 року та знаходиться на
обліку в УПФ України в м. Торезі
Донецької області як платник єдиного
внеску. Позивач є фізичною
особою-підприємцем та перебуває на
спрощеній системі оподаткування.
31.07.2013року отримала від УПФУ в м. Торезі
вимогу про сплату недоїмки від
23.04.2013року за №Ф-270У про зобов'язання
сплатити 1194,03грн., як заборгованість зі
сплати єдиного внеску за 1 квартал 2013
року, вимогу про сплату недоїмки від
23.04.2013року за №Ф-196У про зобов'язання
сплатити 1194,03 грн., як заборгованість зі
сплати єдиного внеску за 2 квартал
2013року. Позивач вважає вказані вимоги
незаконними, з огляду ст.4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 19 грудня
2013 року по адміністративній справі №
805/16472/13-а позовні вимоги задоволені
(а.с.53,54-57).

Визнано протиправною та скасовано
вимогу Управління Пенсійного фонду
України в м. Торезі Донецької області
від 23.04.2013року за №Ф-270У, відповідно до
якої визначено суму недоїмки в розмірі
1194,03грн.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу Управління Пенсійного фонду
України в м. Торезі Донецької області
від 23.07.2013року за №Ф-196У, відповідно до
якої визначено суму недоїмки в розмірі
1194,03грн.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як прийняту з
порушенням норм матеріального права та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
(арк. справи 60-62).

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_2, з08.07.2005 року
зареєстрована в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців. Позивач перебуває на
спрощеній системі оподаткування (даний
факт не є спірним в даній справі).
Позивач є пенсіонером за віком з 06.05.2010
року, що підтверджується пенсійним
посвідченням Серії НОМЕР_1, отримує
пенсію за віком та знаходиться на
обліку в УПФУ в м. Торезі Донецької
області як платник єдиного внеску.

Відповідачем були виявлені порушення
сплати єдиного внеску фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 за період 1
квартал 2013року та 2 квартал 2013року
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 та п. 1 ч. 2 ст. 6
Закону України № 2464, в результаті чого
їй донараховано єдиний внесок у
розмірі 1194,03 грн. та 1194,03 грн.
відповідно.

Безпосередньо відповідачем 23.04.2013року
прийнята вимога №Ф-270У про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
розмірі 1194,03 грн. за період 1 квартал
2013року. 23.07.2013 року прийнята вимога
№Ф-196У про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску у розмірі 1194,03 грн. за
період 2 квартал 2013року.

Колегія суддів вважає, що вимоги
відповідача про сплату недоїмки
єдиного внеску за період 1 квартал
2013року - 1194,03грн., за 2 квартал 2013року -
1194,03грн. є такими, що підлягають
скасуванню, оскільки позивач є
фізичною особою - підприємцем,
пенсіонером за віком та відповідно до
вимог ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 як особа, що
обрала спрощену систему оподаткування,
звільняється від сплати за себе
єдиного внеску, внаслідок того, що вона
є пенсіонером за віком.

Аналізуючи норми законодавства, що
регулюють спірні взаємовідносини,
оцінивши докази, які надані до
матеріалів справи, колегія суддів не
може погодитися з правовою позицією
відповідача про те, що позивач, який є
фізичною особою - підприємцем,
пенсіонером та отримує пенсію за віком
на пільгових умовах зобов'язаний
сплачувати єдиний внесок до досягнення
ним віку 60 років з огляду на наступне.

Відповідно зі статтею 1 Закону № 1788
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом. За
цим Законом призначаються: а) трудові
пенсії: за віком; по інвалідності; в
разі втрати годувальника; за вислугу
років. Право на пенсію за віком мають
чоловіки - після досягнення 60 років і
при стажі роботи не менше 25 років. На
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.
При наявності стажу на підземних
роботах менше 10 років у чоловіків за
кожний повний рік цих робіт пенсійний
вік, передбачений статтею 12 цього
Закону, знижується на 1 рік.

Статтею 1 Закону №1058 визначене поняття
«пенсія» - як, щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цимЗаконом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058 за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст. 26 цього Закону в редакції,
яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин, особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

У відповідності до ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Відтак, на пільгових умовах
призначаються саме пенсії за віком
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464 платниками єдиного внеску
є фізичні особи - підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 4 Закону № 2464
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Зазначеною нормою ст. 4 Закону № 2464 в
редакції, яка діє з 06.08.2011р., наведений
вичерпний перелік фізичних
осіб-підприємців, які є пенсіонерами за
віком або інвалідами без урахування
віку та отримують пенсію або соціальну
допомогу, які звільняються від сплати
за себе єдиного внеску. В зазначеній
нормі законодавцем не виключені особи,
які є пенсіонерами та отримують пенсію
за віком на пільгових умовах. Крім того,
звільняють від сплати за себе єдиного
внеску фізичні особи-підприємці, які є
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.

Таким чином, з 06.08.2011р. звільняються від
сплати єдиного внеску фізичні
особи-підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

Оскільки, позивач є пенсіонером за
віком та отримує пенсію за віком, він у
відповідності з ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільняється з
06.08.2011 р. від сплати за себе єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

До того ж, відповідно до положень ч. 4 ст.
4 Закону № 2464 особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування, можуть
бути платниками єдиного внеску
виключно за умови їх добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Добровільна сплата єдиного внеску
врегульована ст. 10 Закону України № 2464.

Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10 Закону
України № 2464, обов'язковою умовою
добровільної участі особи у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є належним
чином укладений договір в порядку ст. 10
Закону України № 2464.

Жодних договорів про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
між сторонами укладено не було.

Крім того, колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи відповідача
стосовно того, що позивачу призначена
пенсія відповідно до ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
позивач не досяг пенсійного віку, а
тому відсутні підстави для звільнення
його від сплати єдиного внеску.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» чітко
визначено про звільнення від сплати
єдиного внеску за себе фізичних осіб -
підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

При цьому законодавець не ставить в
залежність звільнення від сплати
єдиного внеску від того, чи досягла
особа пенсійного віку. Таким чином, в
даному випадку не має правового
значення підстави призначення пенсії
за віком.

Колегія суддів зазначає, що пенсії,
призначені на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», є різновидом
пенсій за віком.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про необхідність
здійснити захист порушеного права
позивача та задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі
Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19 грудня
2013 року по адміністративній справі №
805/16472/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
Р.Ф. Ханова

А.В. Гайдар