Справа № 805/17021/13-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
У Х В А Л А

про визнання причин пропуску строку на
звернення до суду поважними

10 січня 2014 р.
Справа №805/17021/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Кравченко Т.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергомашпроект» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, -

встановив:

27 листопада 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Енергомашпроект» (далі - Позивач або
Товариство) звернулося до Донецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області (далі -
Відповідач або Інспекція ДАБК), в якому
просило визнати протиправною та
скасувати постанову Інспекції ДАБК про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від 07
листопада 2013 року № 284/715-04-8478.

Одночасно із поданням позовної заяви
позивачем заявлено клопотання про
визнання причин пропуску строку на
звернення до адміністративного суду
поважними, мотивоване тим, що
Товариство не мало можливості
своєчасно оскаржити спірну постанову в
судовому порядку у зв'язку з
перебуванням керівника у відпустці,
обумовленій необхідністю догляду за
хворим батьком.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши матеріли справи,
суд встановив наступне.

07 листопада 2013 року за результатами
розгляду матеріалів справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності першим заступником
начальника Інспекції ДАБК Мельник С.Т.
винесена постанова про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності за №
284/715-04-8478.

Примірник постанови надісланий на
адресу позивача рекомендованою
поштовою кореспонденцією. Як свідчить
лист Центру поштового зв'язку № 7 від 25
листопада 2013 року № 13/1-139 рекомендовані
листи, надіслані на адресу Товариства
Інспекцією ДАБК за № 763 та №
437, отримані позивачем 08 листопада
2013 року (а.с.15).

В період з 11 по 22 листопада 2013 року
директор Товариства ОСОБА_2 перебував у
відпустці, що встановлено на підставі
заяви ОСОБА_2 від 11 листопада 2013 року
(а.с.16) та наказу від 11 листопада 2013 року
№ 77 (а.с.17).

Відпустка була надана у зв'язку з
необхідністю здійснення ОСОБА_2
догляду за його хворим батьком ОСОБА_3
(а.с.18-23).

Із вказаним позовом Товариство
звернулося до суду 27 листопада 2013 року,
надавши його безпосередньо до відділу
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду (а.с.3).

Вирішуючи клопотання Товариства по
суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів, що встановлено ч.2
ст.99 КАС України.

Відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
визначає Закон України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» від 14
жовтня 1994 року № 208/94-ВР (далі - Закон №
208/94-ВР).

Ст.5 Закону № 208/94-ВР встановлено, що
постанову центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
може бути оскаржено до суду протягом 15
днів з дня її винесення з повідомленням
про таке оскарження у той самий строк
органу, який виніс постанову.

Аналогічна норма, міститься в п.12
Порядку накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 06
квітня 1995 року № 244.

Таким чином, до позовних вимог про
скасування постанови Інспекції ДАБК
має застосовуватися 15 денний строк,
встановлений ст.5 Закону № 208/94-ВР.

Отже, перебіг строку на оскарження
постанови Інспекції ДАБК від 07
листопада 2013 року № 284/715-04-8478
розпочався з 08 листопада 2013 року і
сплинув

Перебіг строку на оскарження постанови
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 26 березня 2013 року № 54
розпочався з 27 березня 2013 року і
сплинув 22 листопада 2013 року.

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом 27 листопада 2013 року, тобто поза
межами строку, передбаченого ст.5
Закону № 208/94-ВР.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Вирішуючи питання щодо можливості
визнання поважними причин пропуску
позивачем строку звернення до
адміністративного суду, суд виходить з
того, що сам по собі інститут строку на
звернення до адміністративного має на
меті полегшення надання учасниками
адміністративного процесу доказів,
підвищує їх достовірність, а також
забезпечує правову визначеність
учасників спірних правовідносин.
Іншими словами, обмеження строку
реалізації права на судовий захист
покликане передусім дисциплінувати
учасників адміністративних
правовідносин.

Поряд із цим, право особи на судовий
захист гарантується Конституцією
України та Конвенцією про захист прав
людини та основоположних свобод, а тому
має пріоритетне значення під час
здійснення правосуддя, зокрема, при
вирішенні судом питання щодо надання
можливості його реалізації особою,
якій воно надано.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно з прецедентною практикою
Європейського суду з прав людини,
зокрема з п.п.22-23 рішення від 28 березня
2006 року у справі «Мельник проти
України» право на суд, одним з аспектів
якого є право доступу до суду, не є
абсолютним, воно може бути обмеженим,
особливо щодо умов прийнятності
скарги; однак право доступу до суду не
може бути обмежено таким чином або у
такій мірі, що буде порушена сама його
сутність; ці обмеження повинні мати
законну мету та бути пропорційними між
використаними засобами та досягнутими
цілями. Правила регулювання строків
подання скарги, безумовно, мають на
меті забезпечення відправлення
правосуддя і дотримання принципу
юридичної визначеності. Зацікавлені
особи повинні розраховувати на те, що
ці правила будуть застосовані. У той же
час такі правила в цілому або їх
застосування не повинні перешкоджати
сторонам використовувати доступні
засоби захисту.

В п.30 рішення від 25 жовтня 2007 року у
справі «Балацький проти України»
йдеться, що неможливо припустити, щоб
п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини
та основоположних свобод детально
описував процесуальні гарантії, які
надаються сторонам у спорі, а саме:
справедливий, публічний і швидкий
розгляд, - і водночас не гарантував
сторонам, що спір щодо їх прав та
обов'язків цивільного буде остаточно
вирішено.

Крім того, у рішеннях по справі
«Мірагаль Есколано та інші проти
Іспанії» від 13 січня 2000 року та по
справі «Перес де Рада Каваніллес проти
Іспанії» від жовтня 1998 року,
Європейський суд з прав людини
зазначив, що надто суворе тлумачення
внутрішніми судами процесуальної
норми позбавило заявників права
доступу до суду і завадило розгляду
їхніх позовних вимог, що визнано
порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод.

Оцінивши в сукупності повідомлені
позивачем обставини та надані ним
докази, а також враховуючи те, що
Товариство звернулося до суду із
вказаним позовом через чотири дні,
після спливу строку на оскарження
постанови, два з яких (23 та 24 листопада
2013 року були неробочими днями (субота
та неділя)), суд дійшов висновку про
можливість визнання причин пропуску
Товариством строку на звернення до
суду поважними.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод ст.ст.8, 99, 100, 160,
165, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

ухвалив:

1. Клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергомашпроект»
про визнання причин пропуску строку на
звернення до суду поважними -
задовольнити.

2. Визнати поважними причини пропуску
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Енергомашпроект»
строку на звернення до суду з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 07 листопада 2013 року №
284/715-04-8478.

3. Ухвала постановлена, складена і
підписана у нарадчій кімнаті 10 січня 2014
року.

4. Ухвала оскарженню не підлягає і
набирає законної сили з моменту
постановлення.

Суддя
Кравченко Т.О.