Справа № 562/3525/13-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кушнір
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"30" січня 2014 р.
Справа № 562/3525/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від "10" грудня 2013 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Здолбунівському районі Рівненської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 10 грудня
2013 року відмовлено ОСОБА_3 у
задоволенні заяви про зміну способу та
порядку виконання постанови
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 23.11.2010 року у
справі № 2-а-543/10 за його позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Здолбунівському районі Рівненської
області про визнання дій протиправними
та зобов"язання вчинити дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та постановити нову, якою задовольнити
вимоги про зміну способу виконання
судового рішення.

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи убачається, що
постановою Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 23.11.2010
року у справі № 2-а-543/10 визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Здолбунівському районі Рівненської
області та зобов"язано відповідача
провести нарахування та виплату ОСОБА_3
коштів, передбачених ст.ст.50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 01.06.2010 року.

На підставі даного судового рішення,
07.06.2012 року видано виконавчий лист
№2а-543 та державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області було відкрито
виконавче провадження № 34553915.

16 квітня 2013 року, державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження згідно п.11 ч.1
ст.49, ст.50 Закону України "Про виконавче
провадження".

Підставою для закінчення виконавчого
провадження стало те, що судове рішення
було виконано в частині нарахування
коштів, передбачених ст.ст.50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

У зв"язку з тим, що відсутні Бюджетні
надходження для виплати зазначеної
суми, судове рішення в частині виплати
зазначених коштів не виконано.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та
узгоджуються з приписами ст.263 КАС
України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
підстави для задоволення заяви
відсутні, однак, не погоджується з
правовим обгрунтуванням такої відмови.

Так, відповідно до ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Зазначена норма кореспондується із
приписами статті 36 Закону України "Про
виконавче провадження". Так, частиною
першою статті 36 цього Закону
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу і порядку виконання.

Наведені правові норми визначають
підстави та порядок відстрочення і
розстрочення виконання, зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
адміністративній справі з метою
створення оптимальних умов для
належного та якісного його виконання в
процесі виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень", який набрав чинності з
01.01.2013 року, у разі, якщо рішення суду,
зазначені в частині першій цієї статті
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягував перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов"язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання судового рішення.

Отже, і вказані правові норми
передбачають зміну способу та порядку
виконання судового рішення виключно за
відкритим, на момент звернення,
виконавчим провадженням.

Підставою для застосування правил ст.263
КАС України є обставини, що
перешкоджають належним чином виконати
судове рішення в адміністративній
справі. Отже, дана правова норма є
спеціальною і застосовується лише на
стадії виконавчого провадження.

Проте, як убачається з матеріалів
справи, на момент звернення ОСОБА_3 з
даною заявою - 26.11.2013 року, виконавче
провадження було завершено на підставі
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 16.04.2013 року (а.с.13).

Даних про те, що на час звернення з
відповідною заявою до суду та на час
постановлення ухвали судом першої
інстанції, постанову державного
виконавця від 16.04.2013 року скасовано та
відновлено виконавче провадження не
надано та не встановлено судом.

Отже, в даному випадку, питання про
заміну способу і порядку виконання
судового рішення не може бути порушено,
оскільки виконавче провадження щодо
виконання судового рішення від 23.11.2010
року завершено.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують зазначених обставин, а
тому колегія суддів апеляційної
інстанції не вбачає підстав для
скасування ухвали суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а ухвалу
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від "10" грудня 2013 р.
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Здолбунівському районі Рівненської
області вул. Мазепи,
2,м.Здолбунів,Рівненська область,35705