Справа № 569/7785/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/800/44421/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В., Голяшкіна О.В.
Леонтович К.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне Рівненської області
на ухвалу Рівненського міського суду
Рівненської області від 24 квітня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 08 серпня 2013 року у справі № 569/7785/13-а
за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне Рівненської області
до ОСОБА_4 про стягнення коштів,-

у с т а н о в и л а:

В квітні 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне Рівненської
області звернулось до
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення з нього надміру
отриманої пенсії в розмірі 849,58 грн.
відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Ухвалою Рівненського міського суду
Рівненської області від 24 квітня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2013
року, позовну заяву залишено без
розгляду на підставі ст. 99, 100 КАС
України у зв'язку із пропуском строку
звернення до суду.

Не погоджуючись з рішенням судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на порушення судами норм
процесуального права та справу
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд або для продовження
розгляду.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду
адміністративний позов суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
і суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що позивачем пропущено строк
звернення до суду, оскільки право на
звернення в Управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне Рівненської
області виникло ще 1 січня 2009 року, а із
даним позовом позивач звернувся лише
через п'ять років без жодного
обгрунтування підстав для його
поновлення, а тому позивачем
пропущений строк звернення до суду з
його вини, без поважних причин.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з вищенаведеними
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_4 було призначено
пенсію по інвалідності в розмірі
пенсії за віком як непрацюючий з 14.02.2006
року. Про зобов'язання відповідачем
повідомити управління про
працевлаштування відповідно до
Постанови Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року №22-1 свідчить і
розписка (зобов'язання) від 14.02.2006 року.
Однак, в березні 2007 року відповідач
працевлаштувався в ПП ОСОБА_5 та при
цьому одержував пенсію по інвалідності
в розмірі пенсії за віком як
непрацюючий пенсіонер відповідно до
ст.. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державна пенсійне
страхування» проте не повідомив про
даний факт позивача.

Відповідно до заяви відповідача від
06.02.2008 року за його згодою щомісяця
утримувалась переплата із пенсії в
розмірі 10 %, однак 01.01.2009 року ОСОБА_4
втратив право на таку пенсію в зв'язку
із закінченням строку інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС
України).

Строк звернення до адміністративного
суду з адміністративним позовом - це
проміжок часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що відповідно до положень ст. 103
КАС України, перебіг процесуального
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. Якщо строк встановлено для
вчинення дії, вона може бути вчинена до
закінчення останнього дня строку.

Таким чином, строк звернення до
адміністративного суду обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Як зазначає позивач в
адміністративному позові, 1 січня 2009
року ОСОБА_4 втратив право на отримання
пенсії у зв'язку із закінченням строку
інвалідності, однак з даним
адміністративним позовом про
стягнення з пенсіонера надміру
отриманої ним пенсії в розмірі 849,58 грн.
позивач звернувся лише в квітні 2013
року, тобто через 5 років після
виникнення у нього праві на звернення
до суду щодо захисту своїх законних
прав та інтересів.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що оскільки
позивач звернувся з даним позовом поза
межами строку, визначеного статтею 99
КАС України, причин поважності
пропуску строку звернення до суду з
позовом не навів, позовні вимоги слід
залишити без розгляду.

Крім того, позивач, маючи апарат
фахівців, які повинні виконувати свої
посадові обов'язки, не надав доказів,
які б свідчили про неможливість
суб'єкта владних повноважень з власної
волі своєчасно звернутися з даним
позовом до суду.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду
Рівненської області від 24 квітня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 08 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає

Судді: (підписи)