Справа № 1512/13940/2012
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

29 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1512/13940/2012

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Васильків Олена Василівна

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси на постанову
Київського районного суду м. Одеси від
17 січня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернувся з
вищевказаним адміністративним
позовом, в якому просив визнати дії
УПФУ в Київському районі м. Одеси
неправомірними та зобов'язати
відповідача зарахувати період роботи
на Державному підприємстві «Одеський
судноремонтний завод «Україна» (після
реорганізації ДП «Одеський морський
торгівельний порт») в шкідливих умовах
праці, віднесених до Списку №1, за
період з 01.08.1992 року по 30.12.1998 року, тобто
6 років 5 місяців на посаді
дефектоскопіста-рентгеногамаграфіюва
ння та здійснити перерахунок пенсії з
урахуванням даного періоду трудової
діяльності до трудового стажу, що дає
право на призначення пільгової пенсії
за віком. При цьому позивач посилався
на те, що він з 05.05.1974 року по 30.12.1998 року
працював на посаді на роботі з особливо
шкідливими умовами праці відповідно до
Списку №1. З 01.08.1992 року повинна була
бути проведена атестація робочого
місця на з'ясування умов праці згідно з
вимогами законодавства. Однак
атестацію проведено не було, внаслідок
чого позивачу в період з 1992 року по 1998
рік нараховувався звичайний робочий
стаж, чим були порушені права позивача,
тому він змушений звернутись до суду.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 17 січня 2013 року
адміністративний позов було
задоволено частково.

Визнано дії управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси щодо відмови у здійсненні
перерахування пенсії у зв'язку з
донарахуванням стажу за працю в
особливо шкідливих умовах праці -
неправомірними.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси зарахувати період роботи ОСОБА_1
на Державному підприємстві «Одеський
судноремонтний завод «Україна»(після
реорганізації Державне підприємство
«Одеський морський торгівельний порт»)
в шкідливих умовах праці, віднесених до
Списку №1, за період з 01.08.1992 року по
30.12.1998 року, тобто 6 років 5 місяців, на
посаді
дефектоскопіста-рентгеногамаграфіюва
ння.

Здійснено з 27.07.2011 року перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду з
01.08.1992 року по 30.12.1998 року роботи в
шкідливих умовах до трудового стажу, що
дає право на призначення пільгової
пенсії за віком.

Не погоджуючись з даною постановою
суду пенсійний орган подав апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення суду першої інстанції ухвалено
з порушенням норм матеріального права,
у зв'язку з чим просить його скасувати
та ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно з відомостями про роботу,
зазначеними в трудовій книжці,
заведеної 04.07.1968 року на ім'я ОСОБА_1, з
21.07.1921 року позивач працював на
Одеському судноремонтному заводі та з
01.01.1988 року йому встановлено
кваліфікацію
дефектоскопіста-рентгеногамаграфіюва
ння. На даній посаді позивач працював
до 30.12.1998 року.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1,
виданим 15.08.2001 року Таїровським
відділом соціального захисту
населення, ОСОБА_1 є отримувачем пенсії
за віком відповідно до Списку №1.

Відповідно до довідки, яка уточнює
особливий характер праці або умови
праці, необхідні для призначення
пільгової пенсії від 23.05.2001 року,
виданої ДП Судноремонтний завод
«Україна», ОСОБА_1 повний робочий день
працював з 05.05.1974 року по 01.08.1992 року,
виконуючи роботи з радіоактивними
речовинами, джерелами іонізуючих
випромінювань, берилієм та
рідкоземельними елементами в якості
лаборанта-рентгенолога, постійно та
безпосередньо зайнятого на
рентгенівських установках в
промисловості, а також займався їх
регулюванням та налаштуванням, що
передбачено Списком №1 розділом ХХІІ
підрозділом 5 п. 54б.

Відповідно до довідки, уточнюючої
особливий характер роботи чи умов
праці для призначення пільгової пенсії
від 24.05.2006 року, виданої ДП
Судноремонтний завод «Україна», ОСОБА_1
повний робочий день працював з 05.05.1974
року по 30.12.1998 року, постійно та
безпосередньо зайнятий на установках
по гама-дефектоскопії (просвічення
металів), що передбачено Списком №1
розділом ХХІ, ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

29 травня 2006 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси з заявою про
перерахунок пенсії з урахуванням
наданих документів, що збільшують його
стаж роботи по Списку №1. На дане
звернення управлінням Пенсійного
фонду в Київському районі м. Одеси
31.05.2006 року надано відповідь, вих. №2969/4,
відповідно до якої для врахування
стажу по списку №1 з 01.08.1992 року по 30.12.1998
року необхідно надати наказ по
підприємству «про результати
проведення атестації».

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
не проведення або неналежне проведення
атестації робочих місць не можуть
позбавити громадян їх конституційного
права на соціальний захист щодо
вирішення питань надання пенсій за
віком на пільгових умовах відповідно
до ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Закону України «Про
пенсійне забезпечення»

За змістом ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці
жінкам.

На підставі ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до п. 1 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 01.08.1992 року №442, атестація робочих
місць за умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому.

Пунктом 4 зазначеного Порядку
передбачено, що атестація проводиться
атестаційною комісією, склад і
повноваження якої визначається
наказом по підприємству, організації в
строки, передбачені колективним
договором, але не рідше одного разу на 5
років. Відповідальність за своєчасне
та якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, не проведення або неналежне
проведення атестації робочих місць не
можуть позбавити громадян їх
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Відмова
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси в
зарахуванні стажу роботи позивача на
вказаному підприємстві до пільгового
стажу, що дає право призначити пенсію
на пільгових умовах, на підставі
відсутності атестації робочих місць
позивачів є неправомірною, оскільки
обов'язок проведення та
відповідальність за несвоєчасне
проведення атестації відповідно до
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці покладено на
керівника підприємства, організації, а
тому не може бути підставою для відмови
у включенні відповідного періоду
роботи до пільгового стажу.

Також вірним є висновок суду першої
інстанції щодо встановлення часу
звернення до суду, а саме - дату подання
першого позову 27.07.2011 року, з якого
пенсійний орган повинен здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням
періоду з 01.08.1992 року по 30.12.1998 року до
трудового стажу, що дає право на
призначення пільгової пенсії за віком.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач не надав доказів на
підтвердження своїх заперечень.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
частково обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси залишити без
задоволення, а постанову Київського
районного суду м. Одеси від 17 січня 2013
року у справі № 1512/13940/2012 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян