Справа № 2а-2591/11/2070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року м.
Київ К/9991/72763/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Рибченка А.О.

Федорова М.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Харкова на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.09.2011 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 31.05.2011 року
по справі № 2а-2591/11/2070 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Скаді РК» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста Харкова про
скасування податкового
повідомлення-рішення та першої
податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Скаді РК»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі міста
Харкова про скасування податкового
повідомлення-рішення від 06.09.2010 року
№/0, відповідно до якого визначено
суму податкового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість по
вітчизняних товарах (роботах, послугах)
в розмірі 285483,90 грн., в тому числі за
основним платежем 219603,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 65880,90
грн., скасувати першу податкову вимогу
від 28.09.2010 року №1/649.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 31.05.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.09.2011 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що фахівцями ДПІ у
Жовтневому районі м. Харкова була
проведена документальна невиїзна
перевірка податкової декларації з
податку на додану вартість ТОВ «Скаді
РК» з питань встановлення
розбіжностей, виявлених за
результатами автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України за
червень 2010 року.

За результатами перевірки виявлено
порушення вимог пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4
ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №
168/97-ВР «Про податок на додану вартість»
(далі - Закон № 168/97-ВР), в результаті
чого занижено податок на додану
вартість за червень 2010 року на загальну
суму 219603,00 грн.

За наслідками перевірки прийняті
спірні податкове повідомлення-рішення
та перша податкова вимога.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7
статті 1 Закону №168/97-ВР).

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону №168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період. Жодних доказів, які б
підтверджували порушення з боку
позивача при укладанні договору
публічного порядку, відповідачем не
надано. На час укладання договору із
позивачем, його контрагент був
платником ПДВ згідно чинного
законодавства та належним чином
зареєстрованим у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, тобто мав достатній
об'єм правоздатності для укладення
спірної угоди.

Крім того, чинне законодавство України
не ставить в залежність виникнення у
платника ПДВ права на податковий
кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання. Невиконання
контрагентом свого зобов'язання зі
сплати ПДВ до бюджету зумовлює
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Харкова відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.09.2011 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 31.05.2011 року
по справі №2а-2591/11/2070 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписРибченко А.О. підписФедоров М.О.