Справа № 2а-12097/10/1370
Суддя: Кравчук Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді
за участі секретаря судового засідання
представника позивача
розглянувши справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до ОСОБА_2, третя
особа на стороні відповідача -
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області та КБ "Приватбанк" про
стягнення податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
17.12.2010 р. Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м. Львова,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у Шевченківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
звернулась до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
розмірі 17 227,00 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є
власником автомобіля VOLKSWAGEN T4, НОМЕР_1,
2002 р.в., № кузова НОМЕР_2, а 26.12.2009 р.
здійснив його першу реєстрацію. Однак
відповідно до Закону України "Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів" при першій реєстрації не
сплатив податок з власників
транспортних засобів до місцевого
бюджету, що становить в даному випадку
надійшов, а тому він фактично не
сплачений та підлягає стягненню
податковим органом в примусовому
порядку. В судовому засіданні
представник позивача вимоги підтримав.
Представник ОСОБА_2 позовні вимоги
заперечував. Пояснив, що автомобіль
VOLKSWAGEN T4, НОМЕР_1, 2002 р.в., № кузова НОМЕР_2
дійсно належав в 2009 р. йому, був
ввезений з закордону. Реєструючи
автомобіль попередньо було сплачено
податок через касу Західного ГРУ
"Приватбанк", яка знаходиться в
приміщенні Львівського ВРЕР УДАІ,
касир видала відповідну квитанцію, яка
і була підставою реєстрації
автомобіля. Копії квитанції ОСОБА_2 не
має, однак така, вважає, повинна бути в
реєстраційній справі, оскільки в
протилежному випадку органи ДАІ не
здійснили б реєстрацію автомобіля. Не
вбачає в своїх діях вини, оскільки
обов'язок платника податків виконав.
Просить в позові відмовити з підстав
сплати податку та відсутності вини по
ненадходженню коштів до бюджету.
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області та КБ "Приватбанк" заперечень
по суті спору не надали.
Дослідивши надані докази, Суд
встановив наступні факти та відповідні
Львівський відділ реєстраційно -
екземенаційної роботи Управління ДАІ
Головного УМВС України у Львівській
області надав інформацію ДПА у
Львівській області про фізичних осіб,
якими протягом 2008 р. - 2010 р.
здійснювалась перша реєстрація
вантажних автомобілів в Україні та
інформація про сплату податку по яких
підлягає перевірці органами державної
податкової служби. Серед зазначених
фізичних осіб вказано і ОСОБА_2.
Згідно з даними Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області
ОСОБА_2 зареєстрував 26.12.2009 р. на своє
ім'я автомобіль VOLKSWAGEN T4, НОМЕР_1, 2002 р.в.,
№ кузова НОМЕР_2.
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області надало копію реєстраційної
справи зазначеного транспортного
засобу, в якій наявні: заява № 8940 від
16.12.2009 р. на видачу тимчасового талону,
накладна на видачу, посвідчення про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3, який ввезений на територію
України ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, паспорт серії
НОМЕР_4), видане Львівською митницею
11.09.2009 р., ВМД № 209000008/9009/003639 від 11.09.2009 р.,
свідоцтво від 03.09.2009 р., рахунок-фактура,
сертифікат відповідності, висновок
спеціаліста від 16.12.2009 р., витяг з
Центрального сервера ДДАІ МВС України
по базі пошуку «Посвідчення» з
відміткою «погашено». Квитанція про
Суду не надано доказів звернення
ОСОБА_2 правоохоронних органів про
визнання потерпілим від шахрайських
дій службових осіб Львівського ВРЕР
УДАІ ГУМВС України у Львівській
області не звертався, оскільки вважає,
що автомобіль придбавав законно, а
Судом встановлено, що слідчим відділом
прокуратури Львівської області
порушено кримінальну справу № 181-0311та
№ 181-0290 щодо службових осіб Львівського
ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській
області за ознаками злочинів,
передбачених ч. 3 ст. 364, ч.1,3 ст. 358 КК
України (зловживання службовим
становищем та перевищення службових
повноважень, використання
невстановленими особами підроблених
документів). З цієї підстави
провадження у справі зупинялось.
Вироком Шевченківського районного
суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа №
1-233/11) по обвинуваченню ОСОБА_4,
начальника Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області встановлено що, «….протягом
січня 2009 - березня 2010 років у
Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у
Львівській області проведено
реєстрацію транспортних засобів без
сплати та із частковою сплатою податку
з власників транспортних засобів на
наступних фізичних осіб…».

Вироком Личаківського районного суду
м. Львова від 13.11.2013 р. (справа № 1/463/51/13)
по обвинуваченню ОСОБА_5, заступника
начальника Львівського відділу
реєстраційно - екзаменаційної роботи
ДАІ ГУМВС України у Львівській області
встановлено, що «…неналежно виконуючи
свої службові обов'язки, через
несумлінне ставлення до них, упродовж
грудня 2009 - березня 2010 років провів
первинну реєстрацію т.з. без сплати
податку (або з частковою сплатою)».

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано винними у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.
367 КК України.

Львівська філія ДП "Інформаційний
центр" Міністерства юстиції України на
запит суду надала витяг з Єдиного
реєстру довіреностей про видання від
імені ОСОБА_2 довіреності іншим особам
на право придбання, відчуження
транспортних засобів, представництво
її інтересів. Надано Витяг з Єдиного
реєстру довіреностей згідно з яким
знайдено три записи: 13.08.2009 р.
нотаріально посвідчена довіреність на
представника ОСОБА_3; 11.02.2010 р.
нотаріально посвідчена довіреність на
представників ОСОБА_8 на придбання
авто; 02.04.2013 р. нотаріально посвідчена
довіреність на представника ОСОБА_9.

Таким чином, спір виник щодо сплати
фізичною особою податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. У
зв'язку з цим доказуванню у даній
справі підлягає доведеність факту
сплати податку.

Вирішуючи спір, Суд виходить з
наступного. Відповідно до ст. 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Закон України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" від
11.12.1991 р. порушення якого встановлено
податковим органом, та Закон України
від 25.06.1991, № 1251-XII "Про систему
оподаткування", Закон України від 21.12.2000
р. № 2181-III "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" втратили чинність з 01 січня 2011
року, згідно з Податковим кодексом
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI. .

Спірні правовідносини виникли до 01.01.2011
року, а саме в 2009 р., тому положення
Закону України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" та "Про
систему оподаткування", "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" застосовуються
Судом при вирішенні спору.

Стаття 14 Закон України "Про систему
оподаткування" передбачала, що до
загальнодержавних належать, зокрема,
такі податки і збори (обов'язкові
платежі), як податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. Порядок
сплати даного податку до 01.01.2011 р. було
врегульовано Законом України "Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів".

Чинний Податковий кодекс України (ст. 9)
також передбачає сплату даного
податку, як загальнодержавного, який
тепер називається збір за першу
реєстрацію транспортного засобу.
Порядок сплати збору за першу
реєстрацію транспортного засобу
врегульовано розділом 7 ПК України.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і
механізмів"(чинного в 2009) та до чинного
Податкового кодексу України
платниками податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів (тобто,
збору за першу реєстрацію
транспортного засобу) є юридичні особи,
та фізичні особи, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які є об'єктами
оподаткування.

Згідно з базою даних Львівського
відділу реєстраційно-екземенаційної
роботи ДАІ на ім'я ОСОБА_2 вперше в
Україні зареєстровано 26 грудня 2009 р.
транспортний засіб VOLKSWAGEN T4, НОМЕР_1, 2002
р.в., № кузова НОМЕР_2.

Згідно з Посвідченням про реєстрацію
НОМЕР_5 від 11.09.2009 р. зазначений
транспортний засіб ввезений на
територію України ОСОБА_3 (АДРЕСА_2,
паспорт серії НОМЕР_4) для ОСОБА_2 Також
підтверджується, що 13.08.2009 р. ОСОБА_2
видав від свого імені довіреність на
ім'я цієї особи.

Хто мав сплатити податок чи ОСОБА_2
особисто, чи його представник,
представники відповідача не пояснили
суду. Визнали лише необхідність сплати
податку при його реєстрації, однак
вважає, що такий сплачено через касу
Західного ГРУ КБ "Приватбанк", яка
знаходиться в приміщенні Львівського
ВРЕР УДАІ. Квитанції про сплату податку
ОСОБА_2 не представив. КБ "Приватбанк"
також не надав жодного платіжного
документа. Таким чином, т.з. VOLKSWAGEN T4,
НОМЕР_1, 2002 р.в., № кузова НОМЕР_2 було
зареєстровано без сплати податку і
надходження його до бюджету.
Відповідач жодних письмових доказів
зворотного суду не надавав.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів"
(чинного в 2009) та до чинного Податкового
кодексу України перша реєстрація в
Україні - це реєстрація транспортного
засобу в Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу, а фізичні
особи-платники податку зобов'язані
пред'явити органам, що здійснюють першу
реєстрацію в Україні транспортних
засобів, квитанції або платіжні
доручення про сплату податку за
попередній (у разі здійснення сплати)
та за поточний роки.

Податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів сплачується фізичними та
юридичними особами перед проведенням
першої реєстрації в Україні
транспортних засобів за місцем
реєстрації транспортних засобів за
ставками, що діють на день сплати. У
разі відсутності документів про сплату
податку, перша реєстрація в Україні
транспортних засобів не проводиться.

Відповідно до Інструкції про порядок
здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них", затвердженої
наказом МВС № 379, після завершення
приймання готівки клієнту видається
квитанція (другий примірник
прибуткового касового документа) або
інший документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі. Квитанція або інший
документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, має містити
найменування банку, який здійснив
касову операцію, дату, час здійснення
касової операції, а також підпис банку,
який прийняв готівку, відбиток печатки
(штампа) або електронний підпис
працівника банку, засвідчений
електронним підписом САБ.

З наведених норм вбачається, що
безумовною підставою для першої
реєстрації транспортного засобу є
сплата відповідного податку, і такий
податок сплачується до реєстрації, а не
після. Суд погоджується, що вчинення
державної реєстрації транспортного
засобу повинно відбуватись тільки при
вчиненні іншої дії (тобто, сплата
податку). Разом з тим, суд не може
надавати правової оцінки
правомірності реєстраційних дій,
оскільки це не є предметом спору. Тому
презюмується правомірність державної
реєстрації транспортного засобу VOLKSWAGEN
T4, НОМЕР_1, 2002 р.в., № кузова НОМЕР_2.

Сам факт наявності реєстраційної дії
на ім'я ОСОБА_2 не може бути
беззаперечним доказом вчинення такої
реєстрації при сплаті податку,
враховуючи, що платіжний документ не
знайдено.

Суд враховує також і ту обставину, що
ОСОБА_2 не визнаний потерпілим у
кримінальній справі по обвинуваченню
службових осіб Львівського ВРЕВ УДАІ,
що розглядалась Личаківським та
Шевченківським районним судом м.
Львова. Не визнаний він потерпілим і в
межах кримінальної справи, що
розслідується Залізничним РВ ЛМУ ГУМВС
України у Львівській області; ОСОБА_2
видав від свого імені нотаріально
посвідчену довіреність іншій особі на
представництво інтересів, що
стосуються транспортного засобу.

Суд звертає увагу, що неправомірні дії
третіх осіб, які були залучені ОСОБА_2
до виконання обов'язку зі сплати
податку, не звільняють його від
відповідальності за несплату податку,
але можуть бути підставою для
пред'явлення вимог про відшкодування
шкоди. Обставини, за яких ці кошти не
надходили до бюджету, і хто з службових
осіб сприяв цьому, не в ходять до
предмету доказування в межах цієї
справи.

Вини службових осіб Львівського ВРЕР
УДАІ ГУМВС України у Львівській
області в первинній реєстрації т.з.
VOLKSWAGEN T4, НОМЕР_1, 2002 р.в., № кузова НОМЕР_2,
зареєстрованого за ОСОБА_2 без сплати
податку не встановлено, ні вироком
Шевченківського районного суду м.
Львова від 01.07.2013 р., ні вироком
Личаківського районного суду м. Львова
від 13.07.20013 р.

Відповідно до вимог п. 3.4 Положення про
Державну автомобільну інспекцію
Міністерства внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14.04.97 N 341 (із
змінами), працівниками Центру
здійснюється контроль за внесенням
обов'язкових платежів власниками ТЗ, у
тому числі збору за першу реєстрацію
ТЗ, збору на обов'язкове пенсійне
страхування.

З наведених положень вбачається, що
органи Державтоінспекції повинні
контролювати внесення коштів при
реєстрації автомобіля. Однак, оскільки
кошти сплачуються через банківські
установи, а не через органи
Державтоінспекції, то відповідно
визначити факт надходження чи
ненадходження коштів до бюджету орган
реєстрації позбавлений можливості.
Відтак, спосіб його контролю за сплатою
податку полягає в прийнятті платіжного
документа з усіма необхідними
реквізитами.

Однак, даними Львівського ВРЕВ УДАІ та
ДПІ у Шевченківському районі м. Львова
підтверджується, що податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
розмірі 17 227,00 грн., зареєстрований на
ім'я ОСОБА_2, не надійшов до місцевого
бюджету Шевченківського району.
Відповідно до ч. 5 ст. 50 Бюджетного
кодексу України від 21.06.2001р. податки,
збори (обов'язкові платежі) та інші
доходи державного бюджету визнаються
зарахованими в доход державного
бюджету з моменту зарахування на
єдиний казначейський рахунок
державного бюджету. Оскільки сума
податку з власників транспортних
засобів, яка мала б бути сплачена
відповідачем під час первинної
реєстрації не зарахована на єдиний
казначейський рахунок державного
бюджету, що підтверджується
інформацією органу Державного
казначейства, Суд вважає, що відповідач
не виконав обов'язку із сплати податку.
При цьому та обставина, що транспортний
засіб було зареєстровано, є лише
припущенням про сплату такого податку,
яке не може бути взяте Судом до уваги,
якщо є дані, які це спростовують.

Враховуючи наведене, позов слід
задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України,
Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь
державного бюджету податковий борг з
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин в
сумі 17227 гривень.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено 08
лютого 2014 р.

Суддя
В.М.Кравчук