Справа № 262/8719/13-а
Суддя: Масендич В. В.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2014 року Пролетарський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді
Масендич В.В.

при секретарі
Клімовій С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради «про визнання неправомірною
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень щодо не нарахування
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та про зобов'язання суб'єкта
владних повноважень вчинити дії,
зокрема, нарахувати та виплатити суму
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку »,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Пролетарського
районного суду м. Донецька з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної у м. Донецьку ради (далі -
УПСЗН) «про визнання неправомірною
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень щодо не нарахування
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та про зобов'язання суб'єкта
владних повноважень вчинити дії,
зокрема, нарахувати та виплатити суму
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку », обґрунтувавши позовні вимоги
тим, що вона є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви
відповідачем їй було призначено
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку та
нарахована з 01 жовтня 2013 року по 130 грн.
на місяць. Позивачка зверталася з
заявою до відповідача з проханням про
проведення перерахування допомоги,
однак їй було відмовлено. За таких
підстав вона вимушена звернутися до
суду з даним позовом. Просила визнати
неправомірними дії УПСЗН
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради, відносно відмови виплачувати
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі не менш прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей у віці 6 років,
зобов'язати відповідача зробити
перерахунок та виплатити нараховані
суми допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку до
рівня не менш прожиткового мінімуму на
місяць та сплатити недорахованої суми
починаючи з 19 жовтня 2013 року по
сьогоднішній день.

Позивачка ОСОБА_1 надала до суду заяву
з проханням розглянути справу у її
відсутність, адміністративний позов
підтримує в повному обсязі, просила
його задовольнити.

Відповідач Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради надав до суду заяву, в якій просив
суд розглянути справу без їхньої
участі. А також надав заперечення,
згідно яких позивач перебуває на
обліку в УПСЗН Пролетарського району м.
Донецька та отримує державну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 01.10.2013 року по 09.08.2016
року. На підставі ст..15 Закону України
«Про державну допомогу сім»ям з
дітьми» та п.22 Порядку призначення та
виплати допомоги сім'ям з дітьми
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
призначається у розмірі що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім»ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше
130,00 грн. Згідно п. 17-24 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 р. № 1751, для призначення
допомоги в розмірі, який перевищує
мінімальний, заявник надає в
установленому порядку довідку про
членів сім'ї. Форма зави затверджена
Наказом Міністерством праці і
соціальної політики України від 22.02.2012
№ 96. Однак, за перерахунком в
установленому порядку на звітну дату
не зверталась, заборгованості по
виплаті і підстав для перерахунку
немає. Відповідно до ст..51 Бюджетного
Кодексу України управління праці бере
на себе бюджетні зобов'язання та
здійснює витрати в межах, виділених
кошторисом асигнувань. Кошторис витрат
складений з урахуванням контингенту
осіб одержувачів даного виду допомоги
та встановленого законом про державний
бюджет України розміру допомоги.
ОСОБА_1, отримує допомогу у
мінімальному розмірі, а саме 130,00 грн.
Всі дії відповідач проводив відповідно
до чинного законодавства. Просили
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1,
є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), та
перебуває на обліку в УПСЗН як
отримувач допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, розмір якої з 26 грудня 2011 року
визначено відповідно до Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1751 від 27 грудня 2011 року та який
становить 130 грн. на місяць. Допомога
позивачу була призначена з 01.10.2013 року
по 09.08.2016 року в розмірі 130,00 грн.

Відповідно до листа від 11.12.2013 року №
К119-5.1-6.2 позивачка звернулась до
відповідача з проханням проведення
перерахування допомоги, але позивачці
було відмовлено у зв'язку з відсутність
законних підстав для перерахунку (а.с.7)

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28.12.2007 "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон №107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" (далі - Закон №2811-ХІІ), дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
(далі - Закон № 2240-III), який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб. Розмір допомоги, також,
визначався цими Законами. Зокрема,
статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.
Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
внесені відповідні зміни до Закону №
2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема,
змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону № 2240-III було виключено
статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

У подальшому, ані Законом України
"Про Державний бюджет на 2010 рік", ані
Законом України "Про Державний бюджет
на 2011 рік", ані Законом України "Про
Державний бюджет на 2012 рік", ані Законом
України "Про Державний бюджет на 2013
рік", ані іншими законами не
встановлювався інший розмір допомоги,
ніж в Законах №2811-ХІІ та №2240-ІІІ.

Оскільки у даній справі, спір виник
щодо виплати допомоги з 2013 року особі,
яка застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин суд дійшов висновку, що на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
(яким є Закон № 2240-III), відповідно до
статті 43 якого допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року в справі №21-410а12.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Зазначені вище обставини
спростовують доводи відповідача,
викладені у запереченнях проти позову
та дають суду підстави для задоволення
позовних вимог про зобов'язання
здійснити перерахунок допомоги по
догляду за дитиною за період з 19 жовтня
2013 року по день винесення рішення
судом, тобто по 09.01.2014 року.

З урахуванням викладеного суд прийшов
до висновку, про можливість
задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 94 КАС України суд вважає
можливим віднести судові витрати за
рахунок держави, оскільки УПСЗН є
бюджетною організацією.

Керуючись ст. 13, 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми",
ст.ст. 1, 4, 5, 29, 42 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", ст.ст.17,19, 69, 94, 117, 118, 159, 161
КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної у м. Донецьку ради «про
визнання неправомірною бездіяльність
суб'єкта владних повноважень щодо не
нарахування щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та про зобов'язання
суб'єкта владних повноважень вчинити
дії, зокрема, нарахувати та виплатити
суму недоплаченої допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку » - задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної у м. Донецьку ради щодо
відмови перерахувати та виплатити
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період з 19 жовтня 2013 року по 09 січня 2014
року.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років за період з 19
жовтня 2013 року по 09 січня 2014 року з
урахуванням виплачених раніше сум.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Пролетарський районний суд міста
Донецька. Апеляційна скарга на
постанову суду подається у письмовій
формі протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цієї постанови.

Суддя
В.В.Масендич