Справа № 817/1997/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року м.
Київ К/800/42429/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С.
(суддя-доповідач), Калашнікової О.В.,
Стрелець Т.Г.,провівши попередній
розгляд справи за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 10
червня 2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 30 липня 2013 року у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області про визнання протиправною та
скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 пред'явив
позов до Управління Пенсійного фонду
України в Дубровицькому районі
Рівненської області (далі - УПФ в
Дубровицькому районі Рівненської
області) про визнання протиправною та
скасування вимоги відповідача про
сплату недоїмки від 13 травня 2013 року №
Ф 31/02.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 10 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 липня 2013
року, позовні вимоги задоволено,
визнано протиправною та скасовано
вимогу УПФ в Дубровицькому районі
Рівненської області від 13 травня 2013
року № Ф 31/02 про сплату боргу в розмірі
5766, 45 грн..

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі УПФ в
Дубровицькому районі Рівненської
області, посилаючись на порушення
судами норм матеріального права,
просять скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанції та прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця від 21 січня 2009 року
серії НОМЕР_1 є фізичною
особою-підприємцем та здійснює
підприємницьку діяльність з 01 січня 2012
року із застосуванням спрощеної
системи оподаткування за видом
діяльності 47.81 - роздрібна торгівля з
лотків на ринках харчовими продуктами,
напоями (крім підакцизних).

Відповідно до пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_2 від 05 серпня 2009 року
ОСОБА_4 призначено пенсію за віком.

ОСОБА_4 згідно посвідчення серії НОМЕР_3
є потерпілим від Чорнобильської
катастрофи категорії 3.

Довідкою УПФ у Дубровицькому районі
Рівненської області від 06 червня 2013
року № 132876/103 підтверджено те, що,
ОСОБА_4 з 02 лютого 2009 року отримує
пенсію згідно Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» зі
зниженням пенсійного піку.

13 травня 2013 року УПФ у
Дубровицькому районі Рівненської
області направлено вимогу № Ф 31/02 про
сплату боргу зі сплати єдиного внеску,
штрафів та пені станом на 01 травня 2013
року в розмірі 5766,45 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що позивач є пенсіонером за віком і
звільнений від сплати єдиного внеску, а
тому вимога УПФ в Дубровицькому районі
Рівненської області є незаконною.

Суд апеляційної інстанції із
висновками суду першої інстанції
погодився, залишив постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 10 червня 2013
року без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із правовою позицією суду
апеляційної інстанції із огляду на
наступне.

Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон
України № 2464-VI) визначає правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1
Закону України № 2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 4 Закону України № 2464-VI
визначено хто є платниками єдиного
внеску.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 4 Закону
України № 2464-VI платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Разом з цим, відповідно до частини 4
статті 4 Закону України № 2464-VI особи,
зазначені у пункті 4 частини 1 цієї
статті, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що суди першої та
апеляційної інстанцій повно і всебічно
встановили обставини справи, дали їм
належну юридичну оцінку, правильно
застосували норми матеріального і
процесуального права та прийшли до
вірного висновку, що ФОП ОСОБА_4 є
пенсіонером за віком, а тому звільнений
від сплати єдиного внеску і у
відповідача були відсутні правові
підстави для направлення йому вимоги
про сплату недоїмки від 13 травня 2013
року № Ф 31/02.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів першої
та апеляційної інстанцій та
встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального права при ухваленні
судового рішення чи вчиненні
процесуальних дій, підстав для
задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області відхилити, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 10 червня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 30 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: