Справа № 618/101/14-а
Суддя: Рябоконь Є. А.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №618/101/14-а
Провадження №2-а/618/5/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року Дворічанський
районний суд Харківської області у
складі: головуючого - судді Рябоконь
Є.А., з участю секретаря - Кучеренко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Дворічна
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу по
обслуговуванню стаціонарного поста № 3
роти ДПС ДАІ (а/д
Київ-Харків-Довжанський) старшого
прапорщика міліції Петріщева Валерія
Миколайовича про визнання постанови в
справі про адміністративне
правопорушення протиправною та її
скасування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора ДПС взводу по
обслуговуванню стаціонарного поста № 3
роти ДПС ДАІ (а/д
Київ-Харків-Довжанський) старшого
прапорщика міліції Петріщева Валерія
Миколайовича про визнання постанови в
справі про адміністративне
правопорушення протиправною та її
скасування, зазначивши, що 22 січня 2014
року старшим прапорщиком міліції
Петріщевим В.М. був складений протокол
про адміністративне правопорушення,
згідно якого ОСОБА_1 22 січня 2014 року об 11
год. 50 хв. на 517 км. автошляху
Київ-Харків-Довжанський, керуючи
автомобілем Volkswagen Caddy, державний номер
НОМЕР_1, проїхав перехрестя на
заборонений (червоний) сигнал
світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3
ПДР України. На підставі вказаного
протоколу старший прапорщик міліції
Петріщев В.М. виніс постанову в справі
про адміністративне правопорушення
серії ПС1 № 347522 від 22 січня 2014 року,
згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП, та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
425,00 гривень. З постановою він не згоден,
оскільки пояснив інспектору, що ПДР не
порушував, крім того позивач посилався
на те, що дане правопорушення не було
зафіксоване технічними засобами, які
мають функцію фото- та відео зйомки, в
зв'язку з цим просив суд скасувати
постанову ПС1 № 347522 в справі про
адміністративне правопорушення від 22
січня 2014 року про накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425,00 гривень.

У судове засідання позивач не з»явився,
надавши заяву, в якій просив
адміністративний позов задовольнити з
зазначених у ньому підстав та
розглянути без його участі.

Відповідач - суб"єкт владних
повноважень у судове засідання не
з'явився без поважних причин, не
повідомивши про причини неявки, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи. У зв'язку
з чим, відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС
України, справу вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

Згідно протоколу про
адміністративне правопорушення від 22
січня 2014 року серії АБ2 № 115489, ОСОБА_1 22
січня 2014 року об 11 год. 50 хв. на 517 км
автошляху Київ-Харків-Довжанський,
керуючи автомобілем Volkswagen Caddy,
державний номер НОМЕР_1, проїхав
перехрестя на заборонений (червоний)
сигнал світлофора, чим порушив вимоги
п. 8.7.3 ПДР України.

Відповідно до постанови в справі про
адміністративне правопорушення від 22
січня 2014 року серії ПС1 № 347522, ОСОБА_1
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122
КУпАП, в зв»язку з чим старший
прапорщик міліції Петріщев В.М.
постановив накласти на нього стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази, з'ясувавши обставини, на
які посилався позивач, як на підставу
своїх вимог, оцінивши їх в сукупності,
суд приходить до висновку про
задоволення позову з наступних
мотивів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції
України, права і свободи громадянина
захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішення, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції
України, основними засадами
судочинства є, зокрема, законність,
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом,
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України
кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом.

Згідно частини 2 цієї ж статті ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно - правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 цього ж
Кодексу місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ст. 104 КАС України до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері публічно -
правових відносин.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП,
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено: у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному КАС України, з
особливостями, встановленими цим
кодексом.

Згідно ст. 217 КУпАП посадові особи,
уповноважені розглядати справи про
адміністративні правопорушення,
можуть накладати адміністративні
стягнення, передбачені цим Кодексом, у
межах наданих їм повноважень і лише під
час виконання службових обов'язків.

Згідно ст. 245 цього Кодексу завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
зокрема своєчасне, всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і

кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Матеріали справи не містять достатніх
доказів, які вказували б на вчинення
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП.

Як вбачається з пояснень позивача він
заперечує факт порушення правил ПДР, а
інспектором не перевірені та не
спростовані пояснення позивача, які
останній надав по суті вказаного
проступку, не встановлені свідки
вказаного правопорушення.

За таких обставин усі сумніви щодо
доведеності вини трактуються на
користь позивача.

Відповідачу відповідно до п. 4 ч. 4
ст. 111 КАС України було встановлено
строк для подання доказів для
обґрунтування своїх заперечень проти
позову. У встановлений судом строк,
відповідачем не було подано ніяких
доказів та заперечень проти позову. З
урахуванням вимог ч. 2 ст. 71 КАС України,
суд вважає, що у відповідача немає
заперечень проти адміністративного
позову ОСОБА_1

Таким чином, ОСОБА_1 неправомірно було
притягнуто до адміністративної
відповідальності, у зв'язку з чим
постанова від 22 січня 2014 року серії ПС1
№ 347522 в справі про адміністративне
правопорушення підлягає скасуванню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає рішення про скасування
постанови.

На підставі ст. ст. 55, 129
Конституції України, ст. ст. 288, 293 КУпАП,
керуючись ст. ст. 11, 71, 158-163 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС1 №
347522 від 22 січня 2014 року про накладення
на ОСОБА_1 адміністративного стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.
за адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню
не підлягає.

Суддя
Є.А. Рябоконь