Справа № 805/902/13а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року м.
Київ К/800/16376/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Донця
О.Є.,

суддів: Логвиненка
А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Кіровське Донецької
області та управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровське Донецької
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
14.02.2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05.03.2013 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровське Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Кіровське Донецької
області про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровське Донецької
області звернулося до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Кіровське Донецької
області про стягнення заборгованості.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14.02.2013 року
позовні вимоги управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровське Донецької
області було задоволено частково.
Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Кіровське
Донецької області на користь
управління Пенсійного фонду України в
місті Кіровське Донецької області
понесені ним витрати в сумі 122172,34 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.03.2013 року
апеляційні скарги Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Кіровське Донецької
області та управління Пенсійного фонду
України в м. Кіровське Донецької
області було залишено без задоволення,
а постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14.02.2013 року -
без змін.

У касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в м. Кіровське
Донецької області, не погоджуючись з
даними рішеннями, посилаючись на
допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 14.02.2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.03.2013 року
та ухвалити нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

У касаційній скарзі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Кіровське
Донецької області, не погоджуючись з
даними рішеннями, посилаючись на
допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 14.02.2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.03.2013 року
та ухвалити нову постанову, якою
відмовити управлінню Пенсійного фонду
України в м. Кіровське Донецької
області у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в м. Кіровське
Донецької області та управління
Пенсійного фонду України в м. Кіровське
Донецької області задоволенню не
підлягає, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровське Донецької
області направило на адресу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Кіровське
Донецької області акти щомісячної
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з 01.08.2012 року по
01.01.2013 року.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Кіровське Донецької
області відмовилося прийняти до
відшкодування та підписати акти
щомісячної звірки витрат щодо
основного розміру пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, які призначені
відповідно до статті 37 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», на
загальну суму 122172,34 грн., по наступним
пенсіонерам, які перебувають на обліку
у позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31 Їх годувальники
померли внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що підтверджується
відповідними актами про нещасний
випадок на виробництві, довідками МСЕК,
свідоцтвами про смерть.

Кошти в сумі 122172,34 грн. Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Кіровське Донецької
області відмовилося прийняти до
відшкодування, оскільки, на його думку,
пенсіонери не підпадали під категорію
громадян, які мають право отримувати
пенсію в зв'язку з втратою
годувальника.

Крім того, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Кіровське Донецької
області відмовилося прийняти до
відшкодування та підписати акти
щомісячної звірки витрат відносно
державної адресної допомоги,
виплаченої пенсіонерам, які
перебувають на обліку у позивача, за
вказаний період в загальній сумі 355974,95
грн., оскільки державна адресна
допомога не включена в передбачений
відповідним Порядком перелік сум, що
підлягають відшкодуванню Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України.

З набранням чинності Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.091999 року
обов'язок відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебувають на його
утриманні пенсій по інвалідності у
зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому,
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

На виконання Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Правлінням Пенсійного
фонду України та Правлінням Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України прийнята спільна
постанова від 04.03.2003 року № 5-4/4, якою
затверджений Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пункт 2 Порядку визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згідно із пунктом 5 Порядку, органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що
Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку,
відшкодуванню підлягають пенсії,
призначені відповідно до пунктів «а»,
«в», «г» статті 26, статей 37, 38, та пенсії,
виплачені відповідно до статей 91, 92
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» в разі настання
страхових випадків, визначених
Переліком обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 21.08.2001 року № 1094.

Відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій.

Розмір допомоги на поховання в частині,
що підлягає відшкодуванню Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків, визначається управліннями
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах, виходячи з
основного розміру вищезазначеної
пенсії померлого пенсіонера та
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який отримував
вищезазначену пенсію.

Суму витрат з виплати і доставки пенсій
визначають органи Пенсійного фонду на
підставі Граничних тарифів на основні
послуги зв'язку, затверджених наказом
Державного комітету зв'язку та
інформатизації України від 07.06.2002 року
№ 120.

Кожному з пенсіонерів, про яких йдеться
в позові, призначено пенсію у зв'язку з
втратою годувальника відповідно до
статті 37 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Їх годувальники померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що є настанням
страхового випадку в розумінні
Порядку, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4.

Крім того, згідно із статтею 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», пенсія
у зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому
дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника. Батьки і чоловік
(дружина) померлого, які не були на його
утриманні, мають право на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, якщо
втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї
вважаються: чоловік (дружина), батько,
мати, якщо вони є інвалідами або
досягли пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього Закону; діти (у тому
числі діти, які народилися до спливу 10
місяців з дня смерті годувальника)
померлого годувальника, які не досягли
18 років або старші цього віку, якщо вони
стали інвалідами до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою
навчання у загальноосвітніх
навчальних закладах системи загальної
середньої освіти, а також
професійно-технічних, вищих навчальних
закладах, - до закінчення такими дітьми
навчальних закладів, але не довше ніж
до досягнення ними 23 років, та
діти-сироти до досягнення ними 23 років
незалежно від того, навчаються вони чи
ні; чоловік (дружина), а в разі їх
відсутності - один з батьків або брат чи
сестра, дідусь чи бабуся померлого
годувальника незалежно від віку і
працездатності, якщо він (вона) не
працюють і зайняті доглядом за дитиною
(дітьми) померлого годувальника до
досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім'ї, які вважаються такими,
що були на утриманні померлого
годувальника, відносяться особи,
зазначені в частині другій цієї статті,
якщо вони: були на повному утриманні
померлого годувальника; одержували від
померлого годувальника допомогу, що
була для них постійним і основним
джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для
яких його допомога була постійним і
основним джерелом засобів до
існування, але які й самі одержували
пенсію, мають право, за бажанням,
перейти на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника.

Пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначаються відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті
21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що Фонд
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом «д» пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є: діти,
які не досягли 16 років; діти з 16 до 18
років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; інваліди
члени сім'ї потерпілого на час
інвалідності; неповнолітні діти, на
утримання яких померлий виплачував або
був зобов'язаний виплачувати аліменти;
непрацездатні особи, які не перебували
на утриманні померлого, але мають на це
право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Враховуючи наведені вимоги
законодавства та докази, які
підтверджують причинний зв'язок між
смертю годувальників та з нещасним
випадком на виробництві або
професійним захворюванням, що є
настанням страхового випадку в
розумінні вказаного Порядку, факт
призначення пенсіонерам пенсії й
відповідно до статті 37 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» - у зв'язку
з втратою годувальника, які відповідно
до вимог пунктів 3, 4 вказаного Порядку
підлягають відшкодуванню, суд
приходить до висновку про те, що орган
Пенсійного фонду України має право на
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
основного розміру пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за спірний період в сумі
122172,34 грн.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
Донецької області - залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
16.07.2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20.08.2013 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м.
Донецька Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Ворошиловському
районі м. Донецька про стягнення
заборгованості - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.Є. Донець

судді:
А.О.
Логвиненко

В.Ф. Мороз