Справа № 2а/1270/4226/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/51799/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрацит
Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 липня 2012
року у справі за позовом відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрацит
Луганської області до товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрос" про
стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрацит
Луганської області звернулось до суду
з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрос" про стягнення
пені у розмірі 293,11 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрос" у
добровільному порядку не сплачено суму
пені у розмірі 293,11 грн. нараховану у
зв'язку з простроченням сплати
недоїмки у розмірі 3 656,43 грн. згідно з
актом перевірки від 22.05.2012 №55.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 липня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрацит
Луганської області із посиланням на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просило
скасувати оскаржувані судові рішення
та постановити нове, про задоволення
позову.

Одночасно з викладеним, 10.01.2014 до Вищого
адміністративного суду України
надійшло клопотання відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрацит
Луганської області про закриття
провадження у справі у зв'язку з
ліквідацією товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрос" на підставі
рішення Господарського суду
Луганської області від 10.12.2013 у справі
21б/5014/2022/2012.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вказує на наявність
підстав для закриття провадження у
справі із визнанням судових рішень
такими, що втратили законну силу, з
огляду на наступне.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з яким погодилися суди
апеляційної та касаційної інстанцій,
виходив з відсутності правових підстав
для стягнення з відповідача пені. При
цьому, суди попередніх інстанцій
виходили із того, що на час нарахування
зазначеної пені втратила чинність
норма закону, яка передбачала таке
стягнення, оскільки з 1 січня 2011 року
частину другу статті 52 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» скасовано відповідно
до Закону України від 8 липня 2010 року
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Додатково, судом апеляційної інстанції
в обґрунтування судового рішення
вказано на те, що з акту перевірки не
вбачається за який період виникла
недоїмка зі сплати страхових внесків,
на яку нараховано пеню, заявлену до
стягнення.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
позицією судів попередніх інстанцій
щодо відсутності підстав для
задоволення позову, вважаючи при цьому
за необхідне зазначити наступне.

Частиною другою статті 52 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», яка
діяла до 1 січня 2011 року, було
передбачено, що за прострочення сплати
страхового внеску до Фонду зі
страхувальника стягується пеня згідно
із законом. Із набранням чинності
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
наведена вище норма матеріального
права була скасована.

З 1 січня 2011 року на підставі постанови
правління Фонду від 30 листопада 2010 року
№ 31 (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 17 грудня 2010 року за №
1286/18581) втратила чинність і Інструкція
про порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затверджена
постановою правління Фонду від 12 липня
2007 року № 36 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 1 серпня
2007 року за № 867/14134), відповідно до якої
відділення Фонду виявило порушення
порядку сплати страхових внесків.

У той же час відповідно до абзацу
шостого пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на період до
повного стягнення заборгованості зі
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі нарахованих
внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011
року не настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким чином, після набрання чинності
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» за
органами Фонду збережено повноваження
щодо застосування фінансових санкцій
(пені) за несплату заборгованості зі
страхових внесків, яка виникла до 1
січня 2011 року. У зв'язку із зазначеним,
колегія суддів вказує на помилковість
позиції судів попередніх інстанцій
щодо безпідставності вимог позивача з
мотивів втрати чинності статтею 52
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

У той же час, погоджуючись із позицією
судів попередніх інстанцій щодо
відсутності підстав для задоволення
позову, колегія суддів виходить з того,
що позивачем в обґрунтування наявності
підстав для стягнення з відповідача
пені за період з 01.07.2011 по 22.05.2012,
нарахованої на суму недоїмки, не
зазначено, за який період виникла
вказана недоїмка, про що також
зазначено судом апеляційної інстанції
в обґрунтування судового рішення.
Доводами касаційної скарги
зазначеного посилання суду
апеляційної інстанції також не
спростовано.

У свою чергу, вказуючи на наявність
підстав для закриття провадження у
справі на підставі статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів виходить за
наступного.

Відповідно до частини другої статті 33
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців" юридична особа є
такою, що припинилася, з дати внесення
до Єдиного державного реєстру запису
про державну реєстрацію припинення
юридичної особи.

Відповідно до даних Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців 18.12.2013 здійснено запис
про припинення юридичної особи -
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрос", на підставі
рішення Господарського суду
Луганської області про припинення
юридичної особи у зв'язку з визнанням
її банкрутом від 10.12.2013 №21б/5014/2022/2012.

За змістом частини другої статті 228
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
визнає законні судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
такими, що втратили законну силу, і
закриває провадження у справі, якщо
після їх ухвалення виникли обставини,
які є підставою для закриття
провадження у справі, та ці судові
рішення ще не виконані.

Відповідно до пункту 5 частини першої
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває
провадження у справі, зокрема, у разі
смерті або оголошення в установленому
законом порядку померлою особи, яка
була стороною у справі, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва, або ліквідації
підприємства, установи, організації,
які були стороною у справі.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
законність оскаржуваних судових
рішень, колегія суддів дійшла висновку
про наявність підстав для закриття
провадження у справі із визнанням
оскаржуваних судових рішень такими, що
втратили законну силу.

Керуючись статтями 157, 222, 228, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрацит
Луганської області залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 липня 2012
року визнати такими, що втратили
законну силу.

Провадження у справі за позовом
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрацит
Луганської області до товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрос" про
стягнення коштів - закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: