Справа № К/9991/45055/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/45055/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 03 серпня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 30 червня 2011 року у справі за позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України в Львівській області до
Головного управління юстиції у
Львівській області третя особа ОСОБА_4
про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 03 серпня 2009
року залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30 червня 2011
року відмовлено в позові Головного
управління Пенсійного фонду України в
Львівській області до Головного
управління юстиції у Львівській
області третя особа ОСОБА_4 про
зобов'язання вчинити дії, а саме:
скасувати постанову від 30.06.2009 року ВП
№11432610 про арешт коштів ГУ ПФУ у
Львівській області, яка винесена
внаслідок неправомірних дій
державного виконавця; стягнути з ГУЮ у
Львівській області на рахунок ГУ ПФУ у
Львівській області кошти в сумі 33006,60
грн., які списані з рахунку ГУ ПФУ у
Львівській області, внаслідок
незаконних дій державного виконавця.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, позивач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, рішення Франківського
районного суду м. Львова від 10.01.2007 року,
яке виконується в примусовому порядку
набрало законної сили 23.01.2007 року.

На підставі цього рішення, 28.02.2007 року
був виданий виконавчий лист №2а-83/07.

Державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у
Львівській області 13.02.2009 відкрито
виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа №2а-83/07 від 28.02.2007 року.

При цьому судове рішення, виконання
якого здійснювалось та з приводу якого
був виданий виконавчий лист, містить
вимоги про зобов'язання вчинення
певних дій та стягнення коштів.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження по
виконавчому документу, який зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець відповідно до статті 24
цього Закону визначає йому строк
добровільного виконання рішення. У
разі невиконання без поважних причин
цих вимог державний виконавець
застосовує до боржника штрафні санкції
чи інші заходи, передбачені
законодавством, і призначає новий
строк виконання. Якщо після цього
рішення не буде виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, а на
боржника державним виконавцем
накладається штраф у сумі двократного
розміру витрат на проведення
виконавчих дій у порядку,
встановленому частиною другою статті 87
цього Закону.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право: на виконання рішення суду
про стягнення коштів або накладення
арешту в порядку, встановленому цим
Законом, накладати арешт на грошові
кошти та інші цінності боржника, в тому
числі на кошти, які знаходяться на
рахунках та вкладах в установах банків,
інших кредитних установах, на рахунки в
цінних паперах, а також опечатувати
каси, приміщення і місця зберігання
грошей.

Як вбачається з постанови про
відкриття виконавчого провадження,
позивачу було встановлено строк для
добровільного виконання судового
рішення.

17.03.2009 року державним виконавцем
винесено постанову про накладення на
позивача штрафу за невиконання рішення
суду у встановлений державним
виконавцем строк.

17.03.2009 року відповідачем на адресу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області
направлено вимогу, якою встановлено
новий строк для виконання рішення суду.

Крім цього, державний виконавець
реалізував своє право надане статтею 5
Закону України «Про виконавче
провадження» та в частині стягнення
сум заборгованості виніс постанову від
30.06.2009 року про арешт коштів боржника.

Статтею 19 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено
перелік вимог, яким повинен
відповідати виконавчий документ, а
саме у виконавчому документі повинні
бути зазначені: назва документа, дата
видачі та найменування органу,
посадової особи, що видали документ;
дата і номер рішення, за яким видано
виконавчий документ; найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я
та по батькові за його наявності для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за його
наявності (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника за його
наявності (для фізичних осіб -
платників податків), а також інші
відомості, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, такі як дата і
місце народження боржника та його
місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання чинності рішенням; строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання. Виконавчий документ має
бути підписаний уповноваженою
посадовою особою і скріплений
печаткою. Законом можуть бути
встановлені також інші додаткові
вимоги до виконавчих документів.

Як вірно встановлено судами попередніх
інстанцій, виконавчий документ, який
міститься в матеріалах справи,
складено з урахуванням вищезазначених
вимог Закону.

Виходячи з вищенаведеного колегія
суддів вважає, що суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли вірних
висновків щодо відмови в задоволенні
позовних вимог, а тому підстав для
зміни або скасування зазначених
судових рішень колегія суддів не
вбачає.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Львівській
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 03 серпня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 30 червня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: