Справа № 802/18/14-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 січня 2014 р.
Справа № 802/18/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Старожилової Дар'ї Олександрівни

представників сторін:

позивача:
Петрунь Н.А. - представник за
довіреністю;

відповідача:
Мельник Т.П. - представник за
довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Крижопільської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Вінницькій області

до: Відділу примусового виконання
рішень управління юстиції у Вінницькій
області

про: скасування постанов про
накладення штрафу

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року до Вінницького
окружного адміністративного суду
звернулась Крижопільська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області з позовом до
відділу примусового виконання рішень
управління юстиції у Вінницькій
області про скасування постанов про
накладення штрафу.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач, посилаючись на норми
Податкового кодексу України та Закону
України "Про виконавче провадження",
зазначає, що в провадженні Вінницького
окружного адміністративного суду
перебувала адміністративна справа №
2-а-11539/08.17.04.2013р. Вінницьким окружним
адміністративним судом виданий
виконавчий лист, яким зобов'язано
Крижопільську МДПІ видати довідку для
подачі в органи МВС для внесення
відмітки в паспорт. Позивач наголошує
на тому, що станом на дату відкриття
виконавчого провадження по вказаній
адміністративній справі предмет спору
втратив свій зміст та повністю
врегульований чинним, станом на
07.08.2013р., законодавством, яке значно
відрізняється від чинного на дату
прийняття рішення законодавства. Тому,
позивач вважає, що постанови про
накладення штрафу незаконними.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги у повному обсязі та надав суду
пояснення, що відтворюють зміст
позовної заяви.

Представник відповідача в судовому
засіданні не погодився із заявленими
позовними вимогами, зазначив, що
відповідач діяв згідно із нормами
чинного законодавства, на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а тому адміністративний позов
не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, повно, всебічно,
об'єктивно дослідивши надані у справу
докази, надавши їм юридичну оцінку, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що на примусовому
виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області перебувають виконавчі
провадження № 39209325, 39207472, 39207231, 39207009,
39206153 з виконання виконавчого листа по
справі № 2-а-11539/08 про зобов'язання
Крижопільську міжрайонну державну
податкову інспекцію подати інформацію
до Державної податкової адміністрації
України про виключення ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з бази даних
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків і інших
обов'язкових платежів та не включення
ОСОБА_10 до бази даних Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податків і інших обов'язкових платежів;
видати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 довідку встановленого
зразка для подачі в орган внутрішніх
справ за місцем їх проживання для
внесення відмітки в паспорт про
наявність права здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номера;
виключити з інформаційного фонду бази
даних Крижопільської міжрайонної
державної податкової інспекції дані
про індивідуальні ідентифікаційні
номери ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та здійснювати облік ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10,
як платників податків та інших
обов'язкових платежів відповідно до
раніше встановлених форм обліку
платників податків та інших
обов'язкових платежів.

На письмові звернення головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Мельник Т.П. від 07.08.2013р., в змісті
яких боржнику надано термін для
виконання та роз'яснено, що при
невиконанні рішення воно буде
виконано в примусовому порядку із
накладенням штрафу, Крижопільська МДПІ
повідомляла, що станом на дату
відкриття виконавчого провадження по
адміністративній справі № 2-а-11539/08
предмет спору втратив свій зміст та
повністю врегульований чинним, станом
на 07.08.2013р., законодавством. Наголосила
на тому, що чинним станом 07.08.2013р.
законодавством повністю усунуто
перешкоди для реалізації права
громадянина здійснювати правичини без
номера облікової картки, а також
врегульовано порядок дій по виключенню
з Державного реєстру вже присвоєних
номерів облікової картки.

В зв'язку з цим, в серпні 2013 року відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області звернувся до
Вінницького окружного
адміністративного суду з поданням про
встановлення способу і порядку
виконання рішення суду по справі №
2-а-11539/08. Ухвалою суду від 18.09.2013р.
відмовлено в задоволенні подання в
зв'язку із не наведенням останнім
способу і порядку виконання судового
рішення.

Крижопільська МДПІ не скористалась
наданим їй правом та не запропонувала,
під час розгляду судом подання, спосіб
і порядок виконання судового рішення
по справі № 2-а-11539/08, навпаки,
представники Крижопільської МДПІ в
судове засідання не з'явились та надали
суду заяву про розгляд подання за їх
відсутності.

На адресу Крижопільської МДПІ
направлялись вимоги державного
виконавця датовані 12.12.2013р. за вих. №
11735/2.1-28/7, 11738/2.1-28/7, 11736/2.1-28/7, 11737/2.1-28/7,
11737/2.1-28/7, в змісті яких останній вимагав
у боржника - Крижопільської ОДПІ
виконати в повному обсязі виконавчий
лист по справі № 2-а-11539/08 в строк до
20.12.2013р.

Судом встановлено та не
спростовувалось представниками
сторін, що податковим органом ніяким
чином не відредаговано на письмові
вимоги державного виконавця, які
отримані 17.12.2013р., що підтверджується
наявністю штампу із зазначенням дати
отримання та вхідного номеру.

23.12.2013р. головним державним виконавцем
Мельник Т.П. встановлено, що рішення
суду по справі № 2-а-11539/08 в наданий
державним виконавцем строк, а саме, до
20.12.2013р. не виконано, що підтверджується
відповідними актами.

23.12.2013р., в зв'язку із невиконанням
рішення суду в наданий державним
виконавцем строк, а саме, до 20.12.2013р., на
підставі ст.ст. 75, 89 Закону України "Про
виконавче провадження", головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області Мельник Т.П. було
винесено постанови по виконавчим
провадженням № 39209325, 39207472, 39207231, 39207009,
39206153 про накладення на боржника
штрафів в розмірі 680 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон).

Згідно з частиною першою статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до приписів статті 75 Закону
України "Про виконавче провадження",
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Частиною першою статті 89 Закону
передбачено, у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
на боржника - юридичну особу - від
сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

В ході судового розгляду встановлено,
що боржником не було надано державному
виконавцю доказів на підтвердження
поважності причин невиконання у
встановлений строк рішення суду. На
письмові вимоги державного виконавця,
які датовані 12.12.2013р., пояснення щодо
наявності поважних причин
неможливості виконання (невиконання)
виконавчого листа по справі № 2-а-11539/08,
у встановлений строк, на адресу
виконавчої служби Крижопільською ОДПІ
не направлялись.

Слід зазначити, що положення статті 75
Закону України "Про виконавче
провадження" носять імперативний
характер і у разі встановлення
державним виконавцем факту
невиконання судового рішення без
поважних причин, останній накладає
штраф на боржника.

У контексті наведеної норми, наявність
поважних причин невиконання судового
рішення встановлюється державним
виконавцем із реагування боржника на
його письмову вимогу.

В даному випадку, на письмову вимогу
державного виконавця з боку боржника
жодного реагування не відбулось.

Таким чином, державний виконавець
правомірно застосував у своїй
діяльності положення статті 75 Закону
України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, надаючи оцінку діям
державного виконавця судом звернуто
увагу, що у наведених виконавчих
провадженнях, пасивна поведінка
боржника призвела до неможливості
вирішення питань зміни, встановлення
способу і порядку виконання рішення
суду (ухвали суду від 18.09.2013р. по справі
№ 2-а-11539/08) (а.с.54-56, 71-73,88-90, 105-107,122-124).

Самостійно боржник не реалізував право
звернення із заявою про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення,
обмежившись направленням єдиного
листа про те, що предмет спору у справі
№ 2-а-11539/08 втратив свій зміст та
повністю врегульований чинним, станом
на 07.08.2013р., законодавством.

Отже, на думку суду, застосування
державним виконавцем штрафу, не стало
складовою неправомірних дій
державного виконавця, а є результатом
пасивної поведінки суб'єкта владних
повноважень - боржника у виконавчому
провадженні, який навіть не спромігся
направити відповідь на письмові вимоги
державного виконавця.

За наявності пасивної поведінки
боржника - Крижопільської ОДПІ при
примусовому виконанні виконавчого
листа Вінницького окружного
адміністративного суду по справі №
2-а-11539/08, у державного виконавця були
відсутні підстави констатувати
поважність причин невиконання
судового рішення.

Таким чином, в силу імперативної вимоги
закону, у відповідача були наявні
правові підстави для винесення
постанов про накладення штрафу в
розмірі 680 грн. по виконавчих
провадженнях № 39209325, 39207472, 39207231, 39207009,
39206153.

Частина друга статті 19 Конституції
України зобов'язує органи державної
влади діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З аналізу вищенаведених обставин
справи та норм права вбачається, що
державний виконавець вживав всі заходи
передбачені чинним законодавством для
виконання рішення суду, діяв у
відповідності до вимог Закону України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до положень, закріплених
статтею 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

В судовому засіданні встановлено, що
оскаржувані постанови відповідають
критеріям щодо правомірності рішення
суб'єкта владних повноважень, в
контексті статті 2 КАС України, з боку
відповідача надано достатніх
аргументів та доводів, які свідчать, що
оскаржувані постанови прийняті у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. В той же час позивач
не довів обставин в обґрунтування
своїх вимог, в зв'язку з чим суд
приходить до висновку, що в позові слід
відмовити.

Оскільки у задоволенні позову
відмовлено, а також за відсутності
витрат позивача, пов'язаних із
залученням свідків та проведенням
судових експертиз, судові витрати
(судовий збір) стягненню з відповідача
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, Законом України
"Про виконавче провадження", суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Свентух Віталій Михайлович