Справа № 2а-786/10/1770
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 р.
Справа № 26523/10

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Затолочного В.С., Каралюса В.М.

при секретарі судового засідання -
Гелецького П.В.

за участю:

представника відповідача -
Ольшанська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 26
квітня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до заступника прокурора
Рівненської області Патрикей Валерія
Онисимовича про визнання дій
неправомірними і протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до
заступника прокурора Рівненської
області Патрикей Валерія Онисимовича
про визнання дій неправомірними і
протиправними, а також з вимогою
відшкодування моральної шкоди за
протиправну діяльність.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
підрозділі примусових виконань
відділу ДВС ГУЮ Рівненської області
відкрите виконавче провадження про
стягнення з Володимирецької селищної
ради на користь позивача грошових
коштів необхідних для придбання житла
в сумі 164 004,75 грн. При цьому позивач
зазначив, що довідавшись про звернення
з адміністративним позовом Прокурора
Рівненської області до Рівненського
окружного адміністративного суду в
інтересах Володимирецької селищної
ради, - про визнання неправомірними дій
та скасування постанов стосовно
стягнення з Володимирецької селищної
ради коштів для придбання житла для
нього, вважає такі дії відповідача
неправомірними та такими, що не
відповідають законам України.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2010
року, в задоволенні позовних вимог
було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задоволити його
позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
ухвалою Володимирецького районного
суду від 26.06.2008 року змінено спосіб
виконання постанови цього ж суду від
05.06.2007 року та стягнуто з
Володимирецької селищної ради на
користь ОСОБА_2 грошові кошти необхідні
для придбання житла в сумі 164 004,75 грн.
Вказана ухвала знаходиться на
виконанні у підрозділі примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області.

06.05.2009 року до прокуратури Рівненської
області надійшло звернення
Володимирецької селищної ради щодо
вжиття заходів до оскарження ухвали
Володимирецького районного суду від
26.06.2008 року.

27.05.2009 року прокуратурою Рівненської
області ухвалу Володимирецького
районного суду від 26.06.2008 року було
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

21.07.2009 року Прокуратурою Рівненської
області, у відповідності до п. 10 ч.1 ст.34
Закону України "Про виконавче
провадження", направлено до підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області заяву про зупинення виконання
ухвали Володимирецького районного
суду від 26.06.2008року про зміну способу
виконання постанови цього ж суду від
05.06.2007 року та стосовно стягнення з
Володимирецької селищної ради на
користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі
164004,75 грн., до розгляду справи судом
касаційної інстанції.

28.07.2009 року постановою державного
виконавця виконавче провадження по
вищевказаній ухвалі Володимирецького
районного суду від 26.06.2008 року було
зупинено.

Однак, 07.08.2009 року начальником відділу
ДВС Головного управління юстиції у
Рівненській області Лук'яновою M.Л.,
постанову про зупинення виконавчого
провадження від 28.07.2009 року скасовано, а
державного виконавця зобов'язано
поновити виконавче провадження.
Відтак, 07.08.2009 року виконавче
провадження було поновлено.

А тому, 27.08.2009року Прокуратурою
Рівненської області було заявлено
позов в інтересах Володимирецької
селищної ради до Головного управління
юстиції у Рівненській області про
скасування вищевказаної постанови
державної виконавчої служби. Ухвалою
Рівненського окружного
адміністративного суду від 14.12.2009 року,
дану адміністративну справу за
вказаним позовом передано для розгляду
у Володимирецький районний суд за
підсудністю. Згодом, зазначену Ухвалу
Рівненського окружного
адміністративного суду було оскаржено
апелянтом до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

З матеріалів справи вбачається, що при
підготовці позову та розгляді звернень
Володимирецької селищної ради
прокуратурою Рівенської області
витребувавалась інформація від
Головного управління юстиції
Волинської області про стан виконання
рішення суду щодо виселення з житла
ОСОБА_2, а жодних інших дій, які б
свідчили про втручання прокурора у
виконавче провадження, прокуратурою не
здійснювалось.

Таким чином, покликання апелянта про
те, що відносного нього неправомірно
збирали інформацію не заслуговують на
увагу, оскільки згідно вимог ст. 20
Закону України "Про прокуратуру", при
здійсненні прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів
прокурор має право вимагати для
перевірки рішення, розпорядження,
інструкції, накази та інші акти і
документи, одержувати інформацію про
стан законності і заходи щодо її
забезпечення.

Крім цього, ст.121 Конституції України
передбачено, що на прокуратуру
покладається представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Згідно ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру», представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій.
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва у суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою.

Частиною 2 статті 60 КАС України
передбачено, що прокурор здійснює в
суді представництво інтересів
громадянина або держави у порядку,
встановленому цим кодексом та іншими
законами, і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії
адміністративного процесу.

Відтак, позовна вимога про визнання дій
відповідача в частині подачі
адміністративного позову в інтересах
Володимирецької селищної ради про
визнання неправомірними дій та
скасування постанов щодо стягнення з
Володимирецької селищної ради на
користь апелянта коштів для придбання
житла є суб'єктивно надуманою та
необгрунтованою, а отже не підлягає до
задоволення.

Звідси, розгляд вимоги про стягнення
моральної шкоди міг мати місце лише у
випадку визнання судом протиправними
дій суб'єкта владних повноважень, що не
знайшло свого документального
підтвердження під час розгляду справи
в суді першої інстанції та жодним
чином в судовому засіданні доведено не
було.

Крім цього, жадана сума моральної шкоди
позбавлена належного розрахунку та
поденного обґрунтування з розкриттям
суті такої, як це передбачено за
вимогами Цивільного кодексу України
(стаття 23, 1167), постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 p. № 4 "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди".

А тому, з врахуванням наведеного,
колегія суддів апеляційного суду
прийшла до неспростовного переконання
про те, що суд першої інстанції у
відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст.
198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 26
квітня 2010 року у справі №2а-786/101770- без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий :
Р.М. Гулид

Судді :
В.C. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали виготовлено і
підписано 03.02.2014 року