Справа № 2а-61025/11
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Шовкопляс
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Шостака О.О.,

Мамчура Я.С.,

розглянувши в приміщенні суду в
порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Біла
Церква Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 28 квітня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Біла Церква Київської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Біла Церква Київської області про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату основної державної пенсії,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю та надбавки до пенсії за
проживання на радіоактивно
забрудненій території у розмірах,
визначених нормами Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 квітня 2011 року позовні вимоги
задоволено: зобов'язано відповідача
перерахувати та виплатити позивачу
основну державну пенсію, додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю та
надбавку до пенсії за проживання на
радіоактивно забрудненій території з
28.10.2010 року у відповідності до
ст.ст.39,50,54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Перевіряючи правильність встановлення
обставин справи судом першої інстанції
та його висновків, колегія суддів
виходить з наступного.

Як підтверджується матеріалами справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, інвалід 3 групи, проживає у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю та отримує пенсію згідно з ЗУ
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

За змістом ст. 50 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1, інвалідам 3 групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі - 50 відсотків мінімальної
пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що в усіх
випадках розмір пенсії для інвалідів 3
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Всупереч ст.ст. 39, 50, 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу пенсії
виплачувались відповідно до Постанов
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996
року №836 та від 28.05.2008 року №530.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами суд першої
інстанції правильно дійшов висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу, застосуванню підлягають
положення статей 39, 50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а не постанови Кабінету Міністрів
України, які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200
КАС України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, визнавши, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197 ч.1, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Біла
Церква Київської області залишити без
задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 28 квітня 2011 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуюча:

Судді:

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.