Справа № 755/29971/13-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2а/755/558/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"25" грудня 2013 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді - Катющенко В.П.

розглянувши у порядку скороченого
провадження, адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
адміністративним позовом, в якому
просить суд: визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва щодо
відмови йому в проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді Верховного Суду
України у відставці; зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва провести
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1, починаючи з 03 червня 2013 року, з
врахуванням довідки, наданої Верховним
Судом України щодо розміру грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді, та сплачувати його
у розмірі 90% від суми 25 348,70 гривень та
надалі здійснювати перерахунок
щомісячного грошового утримання у разі
зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що він постановою
Верховної Ради України від 21 вересня 2006
року № 174-V був обраний суддею
Верховного Суду України, де працював до
07 жовтня 2010 року. Постановою Верховної
Ради України від 07 жовтня 2010 року № 2596-І
V на підставі його заяви його було
звільнено у відставку. На час виходу у
відставку його стаж роботи на посаді
судді складав більше 25 років, у зв'язку
з чим йому було призначено довічне
утримання в розмірі 90 відсотків
грошового утримання працюючого судді.
Після його виходу у відставку розмір
грошового утримання судді Верховного
Суду України змінився. Але перерахунок
довічного грошового утримання йому не
проводився, оскільки після прийняття
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» були
внесені зміни в Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» щодо
обмежень граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання суддів. Враховуючи нині
діючий розмір мінімальної заробітної
плати, посадовий оклад судді
Верховного суду України (без надбавок і
доплат) становить 14 911 гривень.
Оскільки він має стаж роботи на посаді
судді понад 25 років, щомісячна доплата
за вислугу років становить 60 відсотків,
що складає 8946 гривень 60 копійок.
Доплата за роботу, яка передбачає
доступ до державної таємниці,
становить 10 відсотків, що складає 1491
гривень 10 копійок. Згідно з довідкою
Верховного Суду України суддівська
винагорода судді Верховного Суду
України, який працює на відповідній
посаді, станом на 03 червня 2013 року
становить 25348,70 гривень. Враховуючи
його стаж роботи, щомісячне довічне
грошове утримання йому призначалось і
виплачувалось в розмірі 90 відсотків
грошового утримання судді, яке
існувало на час виходу у відставку. На
даний час, з врахуванням Рішення
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року №3-рп/2013 розмір його
довічного утримання у 2013 році повинен
становити 22 813,83 гривень. У зв'язку з
тим, що розмір довічного утримання
судді у відставці повинен відповідати
у відсотковому відношенні (з
врахуванням стажу роботи судді)
грошовому утриманню працюючого судді,
виникла необхідність звернення до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва для
здійснення перерахунку розміру
довічного утримання судді. З
відповідною заявою він звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва 28 жовтня
2013 року. Проте, Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі м.
Києва у своїй відповіді від 05 листопада
2013 року № 18951/06 у проведенні
перерахунку його щомісячного
довічного грошового утримання
відмовило, посилаючись на те, що нібито
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» передбачено проведення
перерахунку довічного грошового
утримання лише суддям Конституційного
Суду України.

29 листопада 2013 року ухвалою
Дніпровського районного суду м. Києва
відкрито скорочене провадження в
адміністративній справі.

11 грудня 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі м.
Києва отримало копію ухвали суду про
відкриття провадження у справі та
копію позовної заяви ОСОБА_1 з доданими
до неї документами.

20 грудня 2013 року до Дніпровського
районного суду м. Києва, надійшли
заперечення Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі м.
Києва, відповідно до яких відповідач
просить відмовити у позові в повному
обсязі з підстав викладених у
запереченнях, які долучено до
матеріалів справи.

Таким чином, розглянувши подані
позивачем документи і матеріали,
подані відповідачем заперечення на
позов, з'ясувавши фактичні обставини,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд прийшов до висновку, що надані
позивачем докази та повідомлені ним
обставини, а також повідомлені
відповідачем обставини, є достатніми
для прийняття рішення у справі в
порядку скороченого провадження.

Відповідно до частини першої
статті 46 Конституції України громадяни
мають право на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 46 Конституції
України пенсії, інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

У відповідності до ст. 6.4. Європейської
хартії про статус суддів суддя, що
досяг встановленого законом віку для
виходу у відставку з суддівської
посади, яку займав протягом певного
часу, повинен отримувати пенсію по
виходу у відставку, рівень якої повинен
бути як можна ближче до рівня останньої
заробітної плати в якості судді.

Судом встановлено, що Указом
Президента України №1403/97 від 31 грудня
1997 року ОСОБА_1 призначений на посаду
судді судової колегії по розгляду
спорів Вищого арбітражного суду
України.

Постановою Верховної Ради України від
28 листопада 2002 року №335-ІV, ОСОБА_1
обраний на посаду судді безстроково.

Постановою Верховної Ради України від
21 вересня 2006 року №174-V, ОСОБА_1 обраний
на посаду судді Верховного суду
України безстроково.

Постановою Верховної Ради України від
07 жовтня 2010 року №2596-VІ, ОСОБА_1
звільнений з посади судді у зв`язку з
поданням заяви про відставку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва з та
отримує щомісячне довічне грошове
утримання відповідно до Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
розмір якого становить 17572,78 гривень.

Стаж позивача на посаді судді
становить понад 25 років.

Згідно довідки Верховного Суду України
№486/0/21-13 від 16.07.2013 року про розмір
суддівської винагороди для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді Верховного Суду
України, винагорода судді Верховного
Суду України, який працює на
відповідній посаді, станом на 03 червня
2013 року (Рішення Конституційного Суду
України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013)
становить 25 348,70 грн.

Згідно ч. 5 ст. 109 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» за суддею,
звільненим за його заявою, про
відставку, зберігається звання судді
та гарантії недоторканності,
встановлені для судді до його виходу у
відставку (в редакції Закону від 07
липня 2010 року).

Постановою Верховної Ради України «Про
порядок уведення в дію Закону України
«Про статус суддів» від 15.12.1992 року №
2836-ХІІ передбачалося, що в разі зміни
заробітної плати суддів розмір
щомісячного грошового утримання судді
у відставці обчислюється виходячи із
нового розміру заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді.

Згідно частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» (в редакції Закону від 07 липня
2010 року), щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці
виплачується в розмірі 90 % заробітної
плати працюючого судді, без обмеження
граничного розміру.

Позивач звернувся із заявою до
Управління Пенсійного фонду у
Дніпровському районі м. Києва про
проведення перерахунку його
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці відповідно
до вимог рішення Конституційного Суду
України №3-рн/2013 від 03.06.2013 року.

Листом від 05 листопада 2013 року
Управління Пенсійного фонду у
Дніпровському районі м. Києва
відмовило позивачу у проведенні
перерахунку довічного грошового
утримання відповідно до довідки
№486/0/21-13 від 16 липня 2013 року на підставі
ч.4 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій і статус
суддів», якою визначено, що перерахунок
довічного грошового утримання
провадиться у разі зміни грошового
утримання діючих суддів лише суддям
Конституційного Суду України.

Пунктом 5 мотивувальної частини
Рішення Конституційного Суду №3-рп/2013
від 03.06.2013 року встановлено, що «частина
третя статті 138 Закону № 2453 до внесених
Законом № 3668 змін передбачала:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання».

Таким чином, визначений Законом № 2453
порядок нарахування щомісячного
довічного грошового утримання було
змінено Законом № 3668, внаслідок чого
зменшено розмір щомісячного довічного
грошового утримання суддів. Залишивши
незмінним зміст права на щомісячне
довічне грошове утримання суддів,
Закон № 3668 звузив обсяг цього права,
встановивши обмежену базу для
нарахування суддям щомісячного
довічного грошового утримання, та
скасував право суддів на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання без обмеження граничного
розміру, чим знизив і досягнутий рівень
гарантій незалежності суддів.

Отже, частина третя статті 138 Закону №
2453 не узгоджується з конституційним
положенням про недопустимість
звуження змісту чи обсягу гарантій
незалежності суддів, а тому суперечить
статті 126 Основного Закону України».

В пункті 7 мотивувальної частини
Рішення Конституційного Суду №3-рп/2013
від 03.06.2013 року, щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
абзацу другого пункту 2 розділу II
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону № 3668, зі змісту якого
вбачається, що виплата пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється суддям без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та без
проведення інших перерахунків,
передбачених законами України,
зазначив, що «Конституційний Суд
України вважає, що Закон № 3668,
поширюючи дію положень абзацу другого
пункту 2 розділу II «Прикінцеві та
перехідні положення», як вбачається з
їх змісту, на правовідносини щодо
виплати суддям пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання),
залишив незмінним зміст права на
пенсію та щомісячне довічне грошове
утримання суддів, але звузив обсяг
цього права та встановив обмеження в
перерахунках передбачених законами
України пенсій та щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці, чим знизив досягнутий
рівень гарантій незалежності суддів.
Таким чином, зазначені положення
Закону № 3668 в частині поширення їх дії
на Закон № 2453 стосовно виплати пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) суддів у відставці
суперечать вимогам частини першої
статті 126 Конституції України».

Як передбачено частиною другою,
третьою статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», крім індексації пенсії,
передбаченої частиною першою цієї
статті, щороку починаючи з 1 березня
поточного року у разі, якщо середня
заробітна плата (дохід) в Україні, з
якої сплачено страхові внески, за
минулий рік зросла, здійснюється
перерахунок раніше призначених
пенсій із застосуванням заробітної
плати, з якої призначено (попередньо
перераховано) пенсію, підвищеної на
коефіцієнт, який відповідає не менш
як 20 відсоткам показника зростання
середньої заробітної плати (доходу) в
Україні, з якої сплачено страхові
внески, порівняно з попереднім роком,
але не менше зростання рівня інфляції
(індексу споживчих цін) за минулий рік.

У разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, обчислений
відповідно до статті 28 цього Закону
(крім пенсіонерів, які працюють
(провадять діяльність, пов'язану з
отриманням доходу, що є базою
нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування). Перерахунок
пенсії проводиться з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму.
Пенсіонерам, які працюють (провадять
діяльність, пов'язану з отриманням
доходу, що є базою нарахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування), після
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності пенсія
перераховується з урахуванням
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, який встановлений на дату
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності

Пунктом 8 мотивувальної частини
Рішення Конституційного Суду №3-рп/2013
від 03.06.2013 року встановлено, що «частина
третя статті 138 Закону № 2453 у редакції
Закону № 3668, яка суперечить
Конституції України‚ не підлягає
застосуванню як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання»;

- перше, друге, трете речення частини
п'ятої статті 138 Закону № 2453 у редакції
Закону № 3668, що суперечать Конституції
України, не підлягають застосуванню як
такі, що втратили чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Проте
підлягають застосуванню перше речення
частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 в
редакції до змін, внесених Законом №
3668, а саме: «Пенсія або щомісячне
довічне грошове утримання судді
виплачується незалежно від заробітку
(прибутку), одержуваного суддею після
виходу у відставку»‚ та четверте
речення частини п'ятої статті 138 Закону
№ 2453 зі змінами, внесеними Законом №
3668, а саме: «Довічне грошове утримання
суддям виплачується органами
Пенсійного фонду України за рахунок
коштів Державного бюджету України»;

Вказаним Рішенням Конституційного
Суду України вирішено:

1. Визнати такими, що відповідають
Конституції України (є
конституційними), частини першу, другу
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI.

2. Визнати такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними):

- частину третю, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у
редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI;

- статтю 2 Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року № 2453-VI;

- абзац другий пункту 2 розділу II
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

3. Положення Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI та
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI, визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

4. Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з питань захисту
прав людини.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Відповідно до статті 22 Конституції
України конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Як зазначено у Рішенні Конституційного
Суду України від 11 жовтня 2005 року №
8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і
щомісячного довічного грошового
утримання) зміст прав і свобод людини -
це умови і засоби, які визначають
матеріальні та духовні можливості
людини, необхідні для задоволення
потреб її існування і розвитку. Обсяг
прав людини - це кількісні показники
відповідних можливостей, які
характеризують його множинність,
величину, інтенсивність і ступінь
прояву та виражені у певних одиницях
виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає
зменшення ознак, змістовних
характеристик можливостей людини, які
відображаються відповідними правами
та свободами, тобто якісних
характеристик права. Звуження обсягу
прав і свобод - це зменшення кола
суб'єктів, розміру території, часу,
розміру або кількості благ чи будь-яких
інших кількісно вимірюваних
показників використання прав і свобод,
тобто їх кількісної характеристики.

Як вбачається з Рішення
Конституційного суду України №3- рп/2013
від 03.06.2013 року, в останньому не
робиться різниці між суддями у
відставці загальних суддів і суддів
Конституційного суду України.

Відповідно до частини 5 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» в редакції Закону України від
08.07.2011 року № 3668 довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

З 01.01.2012 року набрала чинності стаття 129
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», якою визначені розміри
посадового окладу та доплати за
вислугу років відповідного судді.

Згідно ст. 129 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»
суддівська винагорода складається з
посадового окладу та певних доплат,
зокрема, доплати за вислугу років.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 13.06.2007 року № 8 «Про
незалежність судової влади»,
роз'яснено, що гарантії незалежності і
недоторканості суддів як носіїв
судової влади та самостійності судів
як судових органів визначено
Конституцією та законами України.
Такими гарантіями, зокрема, є:
здійснення правосуддя виключно судами;
особливий порядок призначення,
обрання, притягнення до
відповідальності та звільнення суддів;
особливий порядок фінансування та
організаційного забезпечення судів;
належне матеріальне та соціальне
забезпечення суддів. Тобто, належне
матеріальне забезпечення суддів, в
тому числі суддів у відставці, є однією
із гарантій незалежності і
недоторканості суддів.

За змістом п. 8 ч. 4 ст. 47, ст. ст. 136-138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» належне матеріальне та
соціальне забезпечення судді, в тому
числі і щомісячне довічне грошове
утримання, є елементами статусу судді
та однією з основоположних гарантій
незалежності судді.

У частині першій статті 126 Конституції
України закріплено положення, згідно з
яким незалежність і недоторканність
суддів гарантуються Конституцією і
законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України є надання їм за рахунок держави
матеріального та соціального захисту,
до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з пунктами 3 і 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
року №384/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення
про управління Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
30.04.2002 року №8-2 (у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
25.02.2008 року №5-5), серед основних завдань
і функцій Пенсійного фонду України та
його органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Додатком № 2 до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008
року №3-1, встановлена форма довідки про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

З огляду на відсутність у Законі
України «Про судоустрій і статус
суддів» положення про перерахунок
щомісячного грошового утримання судді
у відставці, а також, що саме на органи
ПФУ покладений обов'язок виплати
такого утримання, як належний спосіб
захисту порушеного права позивача,
слід визначити зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
довічного грошового утримання
позивачу, як судді у відставці,
відповідно до статті 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
виходячи із заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді.

За таких обставин суд вважає, що
відповідач при вирішенні спірного
питання не врахував ряд обставин, які в
сукупності підтверджують право
позивача на перерахунок розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці в розмірі
90% заробітку працюючого судді, а тому
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва про визнання дій неправомірними
та зобов'язання проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці підлягає
задоволенню.

В той же час, вимоги позивача про
зобов'язання відповідача здійснювати
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання у розмірі
грошового утримання судді, що працюють
на відповідній посаді, то суд зазначає,
що згідно статті 104 КАС України до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. Отже, у
даному випадку у разі порушення права,
свобод чи інтересів позивача у нього
виникає право звернення до суду, а
вимоги щодо зобов'язання вчинити певні
дії на майбутнє, не можуть бути
предметом розгляду в суді.

На підставі наведеного, ст. 6.4.
Європейської хартії про статус суддів,
ч. 5 ст.109, ст. 129, ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
Рішення Конституційного Суду №3-рп/2013
від 03.06.2013 року, керуючись нормами
адміністративного процесуального
законодавства, зокрема, керуючись
ст.ст. 8-11, 17, 18, 41, 69-71, 86, 158-163, 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва про визнання дій неправомірними
та зобов'язання проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці -
задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва щодо
відмови ОСОБА_1 у проведенні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді Верховного
Суду України у відставці.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва провести перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді Верховного Суду
України у відставці ОСОБА_1 починаючи з
03 червня 2013 року, з урахуванням довідки,
наданої Верховним Судом України щодо
розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, з у
рахуванням сум виплачених за цей
період.

Постанова суду може бути оскаржена
сторонами до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпровський районний суд м. Києва у
10-ти денний термін з дня отримання
копії постанови.

Суддя: