Справа № 811/3967/13-а
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
Справа № 811/3967/13-а

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Дегтярьової С.В.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом: Приватного підприємства
«Поліконстракт ДМ»

до відповідача: Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

Приватне підприємство «Поліконстракт
ДМ» звернулось з позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 29 листопада 2013 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 599 561,00 грн.
основного платежу та 299 781,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що не допускав порушень при
формуванні податкового кредиту з ПДВ, а
тому вважає податкове
повідомлення-рішення таким, що не
відповідає чинному законодавству.

Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву
відповідно до змісту якого, позов ним
не визнається у повному обсязі з огляду
на те, що господарські операції, на
думку відповідача, не носять реального
характеру.

В судовому засіданні представником
відповідача надано письмове
клопотання про подальший розгляд
справи без його участі в порядку
письмового провадження, яке судом
задоволене (а.с.113-114 Т.3).

Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
відповідача, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

У період з 11 по 13 листопада 2013 року
посадовою особою Кіровоградської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПП «Поліконстракт ДМ» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «Меблі Світ» за період лютий,
квітень 2012 року та ТОВ «Інтер Міт» за
період травень, червень 2012 року, за
результатами якої складено акт
№137/11-23-22-02/36904865 від 20.11.2013 року,
висновками якого, зокрема, є порушення,
на думку відповідача:

- п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України від 02 грудня 2010 р. №2755-VІ (зі
змінами та доповненнями), в результаті
чого, на думку відповідача, занижено
податок на додану вартість, що підлягає
сплаті в бюджет на загальну суму ПДВ 599
561,00 грн. у т.ч:

- за лютий 2012 року в частині
взаємовідносин з ТОВ «Меблі Світ» в
розмірі 86,00 грн.,

- за квітень 2012 року в частині
взаємовідносин з ТОВ «Меблі Світ» в
розмірі 496 475,00 грн.,

- за червень 2012 року в частині
взаємовідносин з ТОВ «Інтер Міт» в
розмірі 103 000,00 грн. (а.с.14-38 Т.1)

Кіровоградською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області на підставі
акту перевірки винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення (а.с.12-13
Т.1).

Як встановлено в судовому засіданні,
грошові зобов'язання за вказаним
податковим повідомленням-рішенням
винесено податковим органом, у зв'язку
з завищенням позивачем, на думку
відповідача, задекларованого
податкового кредиту в загальній сумі 599
561,00 грн. за господарськими операціями
з ТОВ «Меблі Світ» та ТОВ «Інтер Міт»
які, на думку Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області,
не носять реального характеру.

Судом встановлено, що 26 січня 2012 року
між позивачем (покупець) та ТОВ «Меблі
Світ» (продавець) укладено договір
купівлі-продажу №260113 відповідно до
змісту якого продавець зобов'язується
продати, а покупець прийняти й оплатити
товар (а.с.245-246 Т.1).

Позивачем на підставі вищезазначеного
договору придбано у ПП ТОВ «Меблі Світ»
будівельні матеріали , які
оприбутковано відповідно до
податкових та видаткових накладних
(а.с.39-90, 247-249 Т.1, 1-23 Т.2). Транспортування
придбаного товару здійснено за рахунок
постачальника шляхом залучення ним ФОП
ОСОБА_1, що підтверджується
відповідними документами та
товарно-транспортними накладними
(а.с.26-38 Т.2).

Судом встановлено, що 05.03.2012 року між
позивачем та ТОВ «Меблі Світ» укладено
додаткову угоду №1 до договору
купівлі-продажу №260113 від 26.01.2012 року, зі
змісту якої вбачається, що у зв'язку з
відсутністю можливості провести
грошовий розрахунок за поставлений
товар, який передано покупцю згідно
договору №260113 від 26.01.2012 року, сторони
дійшли спільної згоди провести
розрахунок шляхом видачі покупцем
простого векселя продавцю на суму 2 979
363,00 грн. Строк платежу за векселем 30
березня 2015 року, факт передачі векселя
засвідчується актом
приймання-передачі, який надано до
матеріалів справи (а.с.39-40 Т.2).

Суми ПДВ за даними господарськими
операціями віднесено до податкового
кредиту: 86, 00 грн. у лютому 2012 року та 496
475,00 грн. у квітні 2012 року (а.с.97-102, 114-117
Т.1).

В ході розгляду справи встановлено, що
26 березня 2012 року між позивачем
(покупець) та ТОВ «Інтер Міт»
(постачальник) укладено договір
поставки №260301 відповідно до змісту
якого постачальник зобов'язується
постачати м'ясну сировину з
необхідними супроводжувальними
документами, а покупець зобов'язується
прийняти товар та здійснити оплату за
нього у повному обсязі на умовах даного
договору (а.с.44-46 Т.2).

Позивачем на підставі вищезазначеного
договору придбано у «Інтер Міт» товари,
які оприбутковано відповідно до
податкових та видаткових накладних
(а.с.91-93 Т.1, 54, 56, 58 Т.2). Оплату вартості
придбаного товару позивачем здійснено
в повному обсязі безготівковим шляхом,
що підтверджується платіжними
дорученнями та не заперечувалось
відповідачем в акті (а.с.61-68 Т.2). Суми ПДВ
за даними господарськими операціями
віднесено до податкового кредиту у
червні 2012 року в розмірі 103 000,00 грн.
(а.с.126-129 Т.1).

Кіровоградська ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області вважає, що
податкові накладні видані ТОВ «Меблі
Світ» та ТОВ «Інтер Міт» за
господарськими операціями, які не
носили реального характеру та не
відбулися в об'єктивній дійсності.

Згідно з пунктом 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З аналізу зазначеної норми суд вбачає,
що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
подальше використання таких товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника
податку.

У відповідності до ч.1 ст.3
Господарського кодексу під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Згідно п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Обов'язковими ознаками господарської
діяльності є здійснення її суб'єктами
господарювання у сфері суспільного
виробництва; спрямування її на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг. При
цьому результати зазначеної
діяльності -продукція, роботи чи
послуги - мають вартісний характер і
цінове вираження.

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ одним із
видів діяльності ПП «Поліконстракт ДМ»
є, зокрема, будівництво будівель та
роздрібна торгівля м'ясом та м'ясними
продуктами (а.с.153-154 Т.1).

В ході розгляду справи встановлено, що
позивач придбаний у ТОВ «Меблі Світ»
товар згідно договору №260113 від 26.01.2012
року використовував для здійснення
господарської діяльності, в
обґрунтування чого надано договори
субпідряду, податкові накладні, акти
прийняття виконаних будівельних робіт
(а.с.41-43, 90-250 Т.2, 1-110 Т.3).

Також судом встановлено, що відповідно
до договору №300301 відповідального
зберігання від 30.03.2012 року укладеного
між позивачем (депонент) та ТОВ «Інтер
Міт» (охоронець) встановлено, що
позивач залишив придбані м'ясні
продукти глибокої заморозки у
кількості згідно видаткових
документів по договору поставки №260301
від 26.03.2012 року на відповідальному
зберіганні, що підтверджується актом
приймання-передачі на зберігання
(а.с.69-73 Т.2).

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

При цьому в пункті 198.2 ст.198 Податкового
кодексу України (в редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави
зробити висновок, що у Податковому
кодексі України передбачено єдину
підставу для формування податкового
кредиту, а саме - наявність у платника
податку (покупця) належно оформленої та
виданої податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач сформував податковий кредит на
підставі належно оформлених
податкових накладних, виданих йому
контрагентом у перевіряємому періоді.
При цьому ТОВ «Меблі Світ» та ТОВ
«Інтер Міт» на момент їх виписки були
зареєстровані платниками податку на
додану вартість, що не заперечується
відповідачем, а тому, відповідно до
вимог п.201.8 та п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України мали обов'язок
нараховувати податок на додану
вартість та виписувати податкові
накладні.

Окрім цього, Кіровоградська ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області під час
перевірки дійшла висновку про те, що
правочини позивача з ПП ТОВ «Меблі
Світ» та ТОВ «Інтер Міт» є нікчемними,
оскільки, на її думку, вчинені без мети
настання реальних правових наслідків.

Згідно ч.1 ст.234 Цивільного кодексу
України, фіктивним є правочин, який
вчинено без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювалися цим
правочином. Такий правочин визнається
судом недійсним.

З системного аналізу вищевказаних норм
вбачається той факт, що повноваженнями
щодо визнання правочину недійсним із
мотивів порушення публічного порядку,
якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним (нікчемний правочин),
органи податкової служби не наділені,
оскільки таке визнання можливе в
судовому порядку, а тому суд вважає, що
висновки відповідача в частині
визнання правочинів нікчемними,
покладені в основу для визначення
податкових зобов'язань позивачеві,
вимогам чинного законодавства не
відповідають оскільки вчинені поза
межами законодавчо визначених
повноважень та з перейняттям
компетенції судових органів. Висновок
податкового органу про нікчемність
правочинів, які на його думку, вчинені з
метою, що суперечить інтересам держави
та порушують публічний порядок не може
бути беззаперечним доказом такої
нікчемності, а повинен доводитись в
судовому порядку шляхом подання
відповідного позову на виконання
законодавчо визначених повноважень.

Відповідно до частини 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Кіровоградська ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області не довела суду
фактів безтоварного характеру
господарських операцій та
безпідставного формування податкового
кредиту з ПДВ позивачем, а тому суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно з п.п.3 п.9 розділу VI Прикінцевих
та перехідних положень Бюджетного
кодексу України у разі безспірного
списання коштів державного бюджету
(місцевих бюджетів) центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

На підставі викладеного, сплачений
позивачем судовий збір у розмірі 458,81
грн. підлягає присудженню з Державного
бюджету України шляхом його
безспірного списання Державною
казначейською службою у
Кіровоградській області із рахунка
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 29 листопада 2013 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким
Приватному підприємству
«Поліконстракт ДМ» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 599 561,00 грн.
основного платежу та 299 781,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Присудити Приватному підприємству
«Поліконстракт ДМ»,
(25015, м. Кіровоград, вул. Єгорова, 40, офіс
201) судовий збір у розмірі 458,81 грн.
(чотириста п'ятдесят вісім грн. 81 коп.),
зобов'язавши Державну казначейську
службу у Кіровоградській області
стягнути з Державного бюджету України
вказаний судовий збір шляхом
безспірного списання із рахунка
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області .

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови у
повному обсязі.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
С.В. Дегтярьова