Справа № 813/9611/13-а
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2014 року м. Львів
№ 813/9611/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Москаля
Р.М., за участю секретаря судового
засідання Матяш С.І., представника
позивача Бойко Н.І., представника
відповідача Шарана Т.П., розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
Миколаївського міжрайонного прокурора
до Станківецької сільської ради
Миколаївського району Львівської
області про визнання протиправним і
Миколаївський міжрайонний прокурор
Львівської області звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Станківецької сільської ради
Миколаївського району Львівської
області (далі - Станківецька сільська
рада) про визнання протиправним і
скасування рішення Станківецької
сільської ради № 312 від 01.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні». Під час судового розгляду
справи прокурор подав заяву про зміну
позовних вимог, в якій зазначив про те,
що Станківецька сільська рада рішенням
№ 320 від 11.01.2014 року внесла зміни до
оскарженого рішення № 312 від 01.12.2013 року
«Про суспільно-політичну ситуацію в
Україні», виключивши з нього п. 2, в
якому було зазначено про звернення до
керівництва США та ЄС з проханням
запровадити санкції до вищих посадових
осіб України та членів їх сімей. У
зв'язку з цим прокурор просить визнати
протиправним і скасувати рішення
Станківецької сільської ради № 312 від
01.12.2013 року «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні» в новій редакції
згідно з рішенням №320 від 11.01.2014 року.
Позовні вимоги мотивовано тим, що в
результаті перевірки Станківецької
сільської ради у порядку нагляду за
додержанням вимог Конституції України
та Закону України «Про місцеве
самоврядування» встановлено прийняття
нею рішення № 312 від 01.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні» при відсутності встановленої
законодавством компетенції сільської
ради на прийняття рішення щодо таких
питань. Прокурор наполягає, що міська
рада, ухвалюючи оскаржене рішення,
вийшла за межі наданих їй повноважень.
Відтак, оскаржене рішення не
відповідає Конституції України та
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», у зв'язку з
чим прокурор просить його скасувати як
протиправне. Представник прокурора в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала повністю, просила позов
Станківецька сільська рада надіслала
відзив на позовну заяву прокурора, в
якому з покликанням на норми
Конституції України, Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», а також на норми Європейської
хартії місцевого самоврядування
зазначено про те, що оскаржене рішення
сільська рада прийняла в межах наданих
їх повноважень, тому доводи позивача є
необґрунтованими. Відповідач зазначив,
що в оскарженому рішенні депутати
сільської ради висловили своє бачення
та позицію більшості мешканців сіл
щодо суспільно-політичної ситуації в
Україні, що відповідає Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
і таке рішення не порушує будь-чиїх
прав, свобод чи інтересів. Разом з тим
Станківецька сільська рада повідомила,
що рішенням № 320 від 11.01.2013 року
скасувала п. 2 оскарженого рішення,
визнавши, що в цій частині вона вийшла
за межі наданих їх повноважень.
Представник відповідача в судовому
засіданні таку позицію підтримав,
просив суд прийняти рішення на
підставі наявних матеріалів.
Суд заслухав пояснення присутніх
представників сторін, дослідив
долучені до матеріалів справи письмові
докази, оцінив їх в сукупності та
встановив наступні фактичні обставини:
19 грудня 2013 року Миколаївський
міжрайонний прокурор Львівської
області на підставі Закону України
«Про прокуратуру» виніс постанову № 92
про проведення перевірки у порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, відповідно до якої постановив
провести перевірку в порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
у Станківецькій сільській раді на
предмет додержання вимог Конституції
України та Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».
За результатами перевірки встановлено,
що Станківецька сільська рада на ХХХ
позачерговій сесії VI скликання
прийняла рішення № 312 від 01.12.2013 року
«Про суспільно-політичну ситуацію в
Україні», відповідно до якого вирішила:
1. Підтримати резолюцію Народного Віча
в Києві 1 грудня 2013 року (додається).
2. Звернутися до керівництва США і ЄС з
проханням запровадити санкції до вищих
посадових осіб України, винних у
насильницьких діях стосовно учасників
мирного Євромайдану в місті Києві 30
листопада цього року, а також членів
3. Звернутися до правоохоронних органів
району висловити своє ставлення до
подій у державі через ЗМІ.
4. Оприлюднити рішення сільської ради й
резолюцію Народного віча у Києві в
засобах масової інформації й мережі
5. Контроль за виконанням рішення
покласти на голову сільської ради.
За результатами проведеної перевірки
Станківецької сільської ради на
предмет додержання і застосування
законів прокурор оскаржив рішення
Станківецької сільської ради від 01.12.2013
року в порядку адміністративного
судочинства.
11 січня 2014 року Станківецька сільська
рада на ХХХІІ сесії VI скликання
прийняла рішення № 320 «Про внесення
змін до рішення № 312 від 01.12.2013 року»,
відповідно до якого вирішила:
1. Відмінити п.2 рішення Станківецької
сільської ради № 312 від 01.12.2013 року.
2. Пункт 3 рішення № 312 від 01.12.2013 року
вважати пунктом 2, відповідно пункт 4 -
пунктом 3, пункт 5 - пунктом 4.
3. Контроль за виконанням даного
рішення покласти на сільського голову
Т. Шарана.

У зв'язку з тим, що зазначене рішення
було прийнято після відкриття
провадження у справі за позовом
прокурора, останній подав заяву про
зміну позовних вимог (котра прийнята
судом), у якій просить визнати
протиправним і скасувати рішення
Станківецької сільської ради № 312 від
01.12.2013 року «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні» повністю з
врахуванням змін, внесених рішенням
Станківецької сільської ради №320 від
11.01.2014 року, а саме:

1. Підтримати резолюцію Народного Віча
в Києві 1 грудня 2013 року

2. Звернутися до правоохоронних органів
району висловити своє ставлення до
подій у державі через ЗМІ.

3. Оприлюднити рішення сільської ради й
резолюцію Народного віча у Києві в
засобах масової інформації й мережі
Інтернет.

4. Контроль за виконанням рішення
покласти на голову сільської ради.

Резолюція Народного Віче в м. Києві 1
грудня 2013 року, яку підтримала
Станківецька сільська рада, серед
іншого, засуджує злочинні дії
Президента України, Прем'єр-міністра
України, Міністра внутрішніх справ
України та Кабінету Міністрів України,
вимагає їх відставки, притягнення до
кримінальної відповідальності винних
у жорстокому розгоні учасників мирної
акції 30.11.2013 року та проведення
дострокових парламентських і
президентських виборів. Окрім того,
передбачено організацію Штабу
національного спротиву та його
обласних відділень по всій Україні та
підготовку проведення
Загальнонаціонального страйку.

З тексту рішення органу місцевого
самоврядування від 01.12.2013 року (зі
змінами, внесеними згідно з рішенням №
320 від 11.01.2014 року) вбачається, що в такий
спосіб Станківецька сільська рада на
тридцятій позачерговій сесії шостого
скликання на підставі ст. 26, 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» висловила своє ставлення до
подій, які відбулися в м. Києві 30
листопада 2013 року та вирішила
звернутися у зв'язку з цим до
правоохоронних органів з тим, щоб вони
також публічно висловили своє
ставлення до подій у державі.

Вирішуючи питання щодо наявності в
прокурора повноважень на звернення до
адміністративного суду з цим позовом
суд виходить з наступних мотивів:

Відповідно до ст. 121 Конституції
України на прокуратуру покладено
обов'язок представляти інтереси
держави у суді, у випадках передбачених
законом.

Конституційний Суд України у Рішенні
від 08.04.1999р.(справа № 1-1/99) зазначив, що
державні інтереси закріплюються як
нормами Конституції України, так і
нормами інших правових актів. Інтереси
держави відрізняються від інтересів
інших учасників суспільних відносин. В
основі перших завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних та
інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону,
гарантування державної, економічної,
інформаційної, екологічної безпеки,
охорону землі як національного
багатства, захист прав усіх суб'єктів
права власності та господарювання
тощо.

Прокурор самостійно визначає підстави
для представництва в судах, форму його
здійснення і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії
судочинства в порядку, передбаченому
процесуальним законом.

Згідно зі ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» підставою представництва
у суді інтересів держави є в т.ч.
наявність порушень або загрози
порушень інтересів держави. У вказаній
нормі Закону також передбачено, що
однією із форм представництва
прокурором є звернення до суду з
позовами (заявами, поданнями).

В силу положень ст. 23 Закону України
«Про прокуратуру», прокурор може
звернутися до суду з позовом щодо
визнання протиправним рішення органу
місцевого самоврядування чи окремих
його положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень і в тому випадку, якщо
прокурор не вносив цьому органу
подання про усунення виявлених
порушень.

Таким чином, звертаючись до суду з
даним позовом прокурор діє на
виконання повноважень, наданих Законом
України «Про прокуратуру», відтак у
спірних правовідносинах прокурор
наділений статусом позивача.

При вирішенні спору суд керувався
наступним:

Україна, відповідно до ст. 1 Конституції
України, є суверенна і незалежна,
демократична, соціальна, правова
держава. У ч. 1 ст. 8 Конституції України
визначено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади
самостійно або під відповідальність
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
та Законів України.

Статтею 24 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що правовий статус місцевого
самоврядування в Україні визначається
Конституцією України, цим та іншими
Законами, які не повинні суперечити
положенням цього ж Закону.

Органи місцевого самоврядування при
вирішенні питань місцевого значення,
віднесених до їхньої компетенції, є
суб'єктами владних повноважень, які
виконують владні управлінські функції,
зокрема, нормотворчу, координаційну,
дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

Конституція України визначає, що
предметом віддання місцевого
самоврядування є не будь-які питання
суспільного життя, а питання місцевого
значення. Перелік таких питань
визначено у ст. 143 Конституції України.

Конституційне призначення місцевого
самоврядування полягає в праві
територіальних громад як самостійно,
так і через органи місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах законів. У п.
4 мотивувальної частини рішення
Конституційного Суду України від 26.03.2002
року у справі за конституційним
поданням Міністерства внутрішніх
справ України щодо офіційного
тлумачення положення частини другої
статті 28 Закону України «Про статус
депутатів місцевих Рад народних
депутатів» (справа про охорону
трудових прав депутатів місцевих рад)
(Реєстраційний № 6-рп/2002)
Конституційний Суд України звернув
увагу на політико-правову природу
органів місцевого самоврядування,
зазначивши, що такі є представницькими
органами, через які здійснюється право
територіальної громади самостійно
вирішувати не будь-які питання
суспільного життя, а питання саме
місцевого значення, тобто такі, які
пов'язані передусім з життєдіяльністю
територіальних громад і перелік яких
визначено у Конституції України і
законах України.

Відповідно до ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території. Рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання. Перелік питань, які
вирішуються виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради наведено у ст. 26 названого
Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
У ч. 10 цієї статті передбачено, що акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Отже, в силу наведених вище положень ст.
19 Конституції України органи місцевого
самоврядування, здійснюючи владу і
самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Правовий статус депутата сільської,
селищної, міської, районної у місті,
районної, обласної ради (далі - місцева
рада) як представника інтересів
територіальної громади, виборців свого
виборчого округу та рівноправного
члена місцевої ради, гарантії
депутатської діяльності та порядок
відкликання депутата місцевої ради
регламентується Законом України «Про
статус депутатів місцевих рад».

Відповідно до статті 11 України «Про
статус депутатів місцевих рад» депутат
місцевої ради має право на депутатське
звернення, депутатський запит,
депутатське запитання. Частинами
першою-другою статті 13 України «Про
статус депутатів місцевих рад»
визначено, що депутатське звернення -
викладена в письмовій формі вимога
депутата місцевої ради з питань,
пов'язаних з його депутатською
діяльністю, до місцевих органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування та їх посадових осіб, а
також керівників правоохоронних та
контролюючих органів, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності, розташованих на
території відповідної ради, здійснити
певні дії, вжити заходів чи дати
офіційне роз'яснення з питань,
віднесених до їх компетенції; місцеві
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи, а також керівники
правоохоронних та контролюючих
органів, підприємств, установ та
організацій незалежно від форми
власності, розташованих на території
відповідної ради, до яких звернувся
депутат місцевої ради, зобов'язані у
десятиденний строк розглянути
порушене ним питання та надати йому
відповідь, а в разі необхідності
додаткового вивчення чи перевірки дати
йому відповідь не пізніш як у місячний
строк.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, депутати
Станківецької сільської ради шостого
скликання прийняли рішення, яким
висловили своє ставлення до політичної
ситуації в країні та звернулися до
правоохоронних органів щодо
публічного висловлення їх ставлення до
подій, які відбулися 30 листопада 2013
року в м. Києві.

Статтями 34, 40 Конституції України
передбачено, що кожному гарантується
право на свободу думки, на вільне
вираження своїх поглядів і переконань;
усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів.

Проте чинне законодавство не
передбачає прийняття таких звернень у
формі рішень відповідних місцевих рад
та не вимагає здійснення додаткових
процедур щодо цих звернень: прийняття,
затвердження, схвалення тощо радою. У
випадку реалізації депутатських
повноважень шляхом направлення
депутатського звернення, таке
звернення надсилається безпосередньо
адресатам, а не виноситься на
голосування ради. Схвалення,
затвердження звернення депутатів не
належить до компетенції місцевої ради,
зважаючи на те, що органи місцевого
самоврядування, здійснюючи владу,
самостійно на сесії ради вирішують
лише питання місцевого значення, які
віднесені законом до їх компетенції.

Оцінюючи встановлені обставини справи
суд вважає, що при прийнятті рішення
від 01.12.2013 року (в редакції, що діє після
внесення до нього змін рішенням № 320
від 11.01.2014р.) Станківецька сільська рада
перевищила надані їй повноваження,
порушивши норми Конституції України та
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні». У зв'язку з
цим, оскаржене рішення є протиправним з
моменту його прийняття.

З урахуванням наведених вище правових
норм та встановлених обставин справи
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги Миколаївського міжрайонного
прокурора є законними, обґрунтованим,
відтак такі підлягають задоволенню
повністю.

Відповідно до ст. 161 КАС України під час
прийняття постанови суд вирішує чи є
підстави для скасування заходів
забезпечення адміністративного
позову. Враховуючи те, що суд у даній
справі вжив захори до забезпечення
позову шляхом зупинення дії
оскарженого рішення до набрання
рішенням суду у даній справі законної
сили, такі заходи забезпечення позову
слід залишити в силі.

Судові витрати відповідно до положень
ст. 94 КАС України з сторін не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 158, 160-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним і скасувати
рішення Станківецької сільської ради
№ 312 від 01.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні» в редакції, що діє після
внесення до нього змін рішенням № 320
від 11.01.2014р.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 10
лютого 2014 року.

Суддя
Москаль Р.М.