Справа № К/9991/62510/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/62510/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Сакської міжрайонної
прокуратури Автономної Республіки
Крим, треті особи: сектор з питання
опіки та піклування служби у справах
дітей Сакської міжрайонної
прокуратури Автономної Республіки
Крим, виконавчий комітет Фрунзенської
сільської ради Сакського району про
визнання протесту прокурора
незаконним,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Виконавчого комітету
Фрунзенської сільської ради Сакського
району Автономної Республіки Крим,
Сакської міжрайонної прокуратури
Автономної Республіки Крим, треті
особи - Сектор з питання опіки та
піклування служби у справах дітей
Сакської районної державної
адміністрації Автономної Республіки
Крим, Управління праці та соціального
захисту населення в Сакському районі
Автономної Республіки Крим про
скасування рішення виконкому
Фрунзенської сільської ради Сакського
району Автономної Республіки Крим № 83
від 17.06.2009 року та визнання незаконним
протесту Сакського міжрайонного
прокурора № 4341/08 від 22.05.2009 року.

Після перегляду судового рішення
Сакського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим від 18
серпня 2010 року , за наслідками розгляду
апеляційної скарги позивача, ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 листопада
2010 року провадження у справі в частині
позовних вимог щодо скасування рішення
виконкому Фрунзенської сільської ради
Сакського району Автономної
Республіки Крим № 83 від 17.06.2009 року
закрито з підстав того, що позов в цій
частині підлягає розгляду в порядку
Цивільного - процесуального кодексу
України.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 14 квітня 2011 року
позов задоволено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2011 року скасовано рішення
суду першої інстанції та прийнято нове
рішення, яким відмовлено у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду та залишити в силі
постанову суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що виконкомом
Фрунзенської сільської ради Сакського
району Автономної Республіки Крим
19.03.2008 року прийнято рішення № 31 «Про
встановлення опіки» згідно з яким
позивач був призначений опікуном w
малолітнього ОСОБА_3.

22.05.2009 року Сакським міжрайонним
прокуратуром Автономної Республіки
Крим № 4341/08 було внесено протест на
рішення виконкому № 31 від 19.03.2008 року,
відповідно до якого прокурор вимагав
скасувати вказане рішення через
порушенням виконкомом вимог Постанови
КМ України № 866 від 24.09.2008 року «Щодо
питань діяльності органів опіки та
піклування, пов'язанної з захистом прав
дітей».

Виконком, розглянувши протест
прокурора 17.06.2009 року прийняв рішення №
83 про скасування свого попереднього
рішення № 31 від 19.03.2008 року «Про
встановлення опіки»

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
дійшов правильного висновку виходячи з
наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо;
добросовісно; розсудливо; з дотримання
принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Порядок та умови внесення протесту
визначено статтею 21 Закону України
«Про прокуратуру» відповідно до вимог
якої протест на акт, що суперечить
закону, приноситься прокурором, його
заступником до органу, який його видав,
або до вищестоящого органу.

У протесті прокурор ставить питання
про скасування акта або приведення
його у відповідність з законом, а також
припинення незаконної дії посадової
особи, поновлення порушеного права.

Протест прокурора зупиняє дію
опротестованого акта і підлягає
обов'язковому розгляду відповідним
органом або посадовою особою у
десятиденний строк після його
надходження. Про наслідки розгляду
протесту в цей же строк повідомляється
прокурору. У разі відхилення протесту
або ухилення від його розгляду
прокурор може звернутися з заявою до
суду про визнання акта незаконним.
Заяву до суду може бути подано протягом
п'ятнадцяти днів з моменту одержання
повідомлення про відхилення протесту
або закінчення передбаченого законом
строку для його розгляду.

Отже, в даному випадку, Сакський
міжрайонний прокурор Автономної
Республіки Крим, вносячи протест на
рішення органу місцевого
самоврядування, реалізовував свої
повноваження щодо здійснення
прокурорського нагляду, передбачені
Законом України «Про прокуратуру».
Питання щодо висновків такого нагляду
та внесення протесту є виключними
повноваження прокурора.

В свою чергу, внесення прокурором
протесту породжує відповідні обов'язки
(щодо його розгляду у десятиденний
строк після його надходження) лише у
органу, в даному випадку - Виконавчого
комітету Фрунзенської сільської ради
Сакського району Автономної
Республіки Крим.

Проте, відносно інших осіб такий
протест прокурора не спричиняє
виникнення будь-яких прав та обов'язків
та не породжує правовідносин, які
можуть бути предметом спору.

Рішенням, дією або бездіяльністю, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин для
позивача, є не сам протест, про визнання
протиправним та скасування якого
позивачем ставилося питання, а рішення
компетентного органу за наслідками
розгляду протесту - рішення виконкому
Фрунзенської сільської ради Сакського
району Автономної Республіки Крим № 83
від 17.06.2009 року, в частині якого
адміністративне провадження в даній
справі закрито ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 листопада
2010 року, яка не оскаржена позивачем і
набрала законної сили.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судове рішення
апеляційної інстанції постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги не спростовуються
висновки, викладені в судовому рішенні,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Сакської міжрайонної прокуратури
Автономної Республіки Крим, треті
особи: сектор з питання опіки та
піклування служби у справах дітей
Сакської міжрайонної прокуратури
Автономної Республіки Крим, виконавчий
комітет Фрунзенської сільської ради
Сакського району про визнання
протесту прокурора незаконним- без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній