Справа № 262/7781/13-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кирилюк Н.А.
Суддя-доповідач - Карпушова О.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
справа №262/7781/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів: судді-доповідача Карпушової
О.В., суддів: Василенко Л.А., Гімона М.М.,
секретар судового засідання Варчук
О.М., за участю сторін: позивач ОСОБА_2,
представник відповідача Круглова С.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Пролетарському районі м.Донецька на
постанову Пролетарського районного
м.Донецька від 25 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Пролетарському районі м.Донецька про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Пролетарського районного
м.Донецька від 25 грудня 2013 року позов
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в Пролетарському районі
м.Донецька про визнання рішення
протиправним та зобов'язання вчинити
певні дії, задоволено: визнано
протиправним та скасовано рішення
відповідача № 4485 від 08.10.2013 року;
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії
державного службовця з 01.10.2013 року з
урахуванням винагороди за вислугу
років в органах державної податкової
служби на підставі Постанови КМУ від
12.09.1997 року № 1013 «Про порядок виплати
винагороди за вислугу років службовим
особам державної податкової
адміністрації, які мають спеціальні
звання» у розмірі 30% від посадового
окладу на день звільнення у зв'язку з
виходом на пенсію з урахуванням
виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову місцевого суду та
у задоволені позову відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначив, що суд першої
інстанції необґрунтовано задовольнив
позовні вимоги, оскільки позивач на
момент звільнення отримувала не
надбавку в розмірі 30%, а винагороду за
вислугу років, яка виплачувалась
відповідно до п.2 Порядку виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання,
затверджений постановою КМУ від 12.09.1997
року № 1013. Вказаним Порядком
передбачено виплату винагороди
працюючим посадовим особам державної
податкової служби, яка не враховується
при призначенні пенсії.

В судовому засіданні позивач
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач знаходиться на
обліку відповідача та отримує з 14.08.2010
року пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу».

08.10.2013 року позивач звернувся до
пенсійного органу із заявою про
перерахунок пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу» з
урахуванням довідки від 04.10.2013 року №
1815/10/05-61-05-013 у якій вказані дані про
виплату надбавки за вислугу років.

Рішенням відповідача № 4485 від 08.10.2013
року в перерахунку пенсії відмовлено.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
пенсія позивача повинна обчислюватись
із заробітної плати, яку вона фактично
отримувала на день звільнення, в тому
числі з урахуванням надбавки за
вислугу років, на яку нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції зроблені на підставі
всебічно досліджених доказів,
обставинам справи дана правильна
правова оцінка, а при прийнятті рішення
вірно застосовані норми матеріального
та процесуального права.

Згідно ст.37 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон №3723-XII),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст.37-1 Закону України «Про
державну службу», у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
з набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Законом України «Про оплату праці» від
24.03.1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу (частина перша
статті 1).

Статтею 2 Закон №108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII
(далі Закон №1788-XII) врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до
частини першої статті 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV
(далі Закон №1058-IV) визначені виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 вересня 1997 року № 1013 затверджено
Порядок виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання, відповідно до
положень якого, винагорода за вислугу
років виплачується посадовим особам
органів державної податкової служби
залежно від стажу роботи і
обчислюється у відсотках, виходячи з
посадового окладу та надбавки за
спеціальне звання. Нарахування та
виплата винагороди за вислугу років
провадяться щомісяця за фактично
відпрацьований час у межах
встановленого фонду оплати праці.
Винагорода за вислугу років
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України № 1013 від 12.09.1997 року «Про
Порядок виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання» встановлено, що
винагорода за вислугу років
виплачується посадовим особам органів
державної податкової служби, стаж
роботи яких становить від 15 до 20 років у
розмірі 30%.

З наданої позивачем довідки від 04.10.2013
року № 1815/10/05-61-05-013 вбачається, що на
виплачені йому суми надбавки за
вислугу років нараховані страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що винагорода за
вислугу років, яку позивач отримував
перед виходом на пенсію і на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, та яка в
свою чергу є складовою заробітної
плати, повинна враховуватися при
обчисленні пенсії державного
службовця.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Повний текст ухвали виготовлено
05.02.2014р.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Пролетарському районі м.Донецька на
постанову Пролетарського районного
м.Донецька від 25 грудня 2013 року,
залишити без задоволення.

Постанову Пролетарського районного
м.Донецька від 25 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Пролетарському районі м.Донецька про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії,
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після складення
її в повному обсязі.

Колегія суддів О.В. Карпушова

Л.А. Василенко

М.М. Гімон