Справа № 9101/102938/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2013 р. справа № 0870/2391/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської
Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.04.12

у справі № 0870/2391/12

за позовом Запорізького транспортного
прокурора в інтересах держави в особі
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в особі
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в Запорізький області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення фінансових санкцій,-

встановила:

Запорізький транспортний прокурор
звернувся до суду в інтересах держави в
особі Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в особі
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в Запорізький області з
позовом до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, в якому просив стягнути з
відповідача фінансові санкції за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт у сумі 1700 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що в результаті проведеної
перевірки транспортного засобу, який
належить фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1, Територіальним управліннм
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в
Запорізькій області виявлено
порушення, відповідальність за яке
передбачена ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», а саме:
порушення порядку надання послуг з
перевезень пасажирів та вантажів без
оформлення документів, перелік яких
визначений чинним законодавством про
автомобільний транспорт. По факту
порушення, зафіксованого в акті
перевірки №046025 від 12.08.2011, начальником
територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в Запорізькій області
винесено постанову №108878 від 13.09.2011 про
застосування фінансових санкцій в сумі
1700 грн. Відповідачем в добровільному
порядку сума штрафу не сплачена.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.04.12
адміністративний позов задоволено.
Стягнуто з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на користь Державного бюджету
України фінансові санкції за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт у сумі 1700 грн.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу (а.
с. 30), в якій просить скасувати
постанову суду, прийняти нове рішення,
про відмову у задоволенні позовних
вимог. Апеляційна скарга мотивована
тим, що судом першої інстанції не в
повному обсязі з'ясовано обставини
справи, зроблені висновки, які не
відповідають фактичним обставинам.

Відповідач зазначає, що він не
отримував акт перевірки №046025 від
12.08.2011, постанову №108878 від 13.09.2011 та
запрошення на розгляд вказаного акту.
Крім того, судом першої інстанції не
враховано, що в акті перевірки є
пояснення водія про те, що він
господарську діяльність не здійснював,
транспортний засіб наданий для
користування для особистих потреб
ОСОБА_2 Також суд першої інстанції не
витребував у позивача протокол
засідання комісії про розгляд акту
перевірки від 12.08.2011.

Відповідач в апеляційній скарзі
посилається на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права, а
саме: неповідомлення відповідача про
відкриття провадження у даній справі,
не направлення відповідачу копії
позовної заяви з додатками, що
позбавило відповідача можливості
подати відповідні докази.

Представники сторін в судове
засідання не з'явилися, про час і місце
судового засідання сторони
повідомлені судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Щодо доводів апеляційної скарги про
порушення судом норм процесуального
права, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст..202 КАС України
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
якщо таке порушення призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Як вбачається з матеріалів справи,
копія ухвали про відкриття провадження
у даній справі і повістка про виклик у
судове засідання направлені судом
першої інстанції на адресу відповідача
разом з супроводжувальним листом (а.с.11)
на адресу відповідача АДРЕСА_1, яка
зазначена в позовній заяві позивачем і
відповідає адресі в апеляційній
скарзі.

Наведене вище свідчить про дотримання
судом першої інстанції порядку
повідомлення сторони про час і місце
судовсого засідання.

По суті прийнятого судом першої
інстанції рішення колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про правомірність позовних вимог.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що Територіальне
управління Головавтотрансінспеції в
Запорізькій області здійснює
проведення державної політики і
державний контроль в цій галузі
правовідносин згідно із Законом
України «Про автомобільний транспорт»
та Порядком здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
який затверджений постановою Кабінету
міністрів України № 1567 від 08.11.2006.

12.08.2011 Територіальним управлінням
Головавтотрансінспекції в Запорізькій
області проведено перевірку
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом, за
результатами якої складений акт від
12.08.2011 № 046025.

Згідно вказаному акту проведена
перевірка транспортного засобу Мersedes
Benz, державний номерний знак НОМЕР_1,
свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4, що
належить ФОП ОСОБА_1.

Під час перевірки виявлено, що водій
ОСОБА_2, посвідчення водія НОМЕР_5,
видане 29.10.2009, здійснював надання
послуг по перевезенню пасажирів понад
500 км одним водієм без оформлення
договору з замовником транспортних
послуг, без оформлення ліцензійної
картки, без оформлення індивідуальної
контрольної книжки водія, тобто без
оформлення документів, передбачених
ст. 39 Закону України "Про автомобільний
транспорт" № 2344-ІІІ.

Статтею 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт" надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та
48 цього Закону, визначено як порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, за вчинення якого до
автомобільних перевізників
застосовується
адміністративно-господарській штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Пунктом 15 наведеного вище Порядку
встановлено, що під час проведення
перевірки перевіряється наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону №
2344-ІІІ документів, на підставі яких
здійснюється перевезення
автомобільним транспортом, наявність у
документах водія відмітки про
проходження ним медичного огляду та
проведення перевірки технічного стану
транспортного засобу перед виїздом на
маршрут.

Відповідно до п. 21 Порядку, у разі
виявлення в ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт за
формою, передбаченою цим Порядком.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.60 вказаного
Закону в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин, від
імені центрального органу виконавчої
влади з питань автомобільного
транспорту розглядати справи про
стягнення у вигляді штрафів за
порушення, викладені у цій статті,
мають право посадові особи урядового
органу державного управління з питань
контролю на автомобільному транспорті.

Порядок стягнення у вигляді штрафу за
порушення, викладені у цій статті, та
порядок оскарження і опротестування
постанови по справі про правопорушення
визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п.п. 25 - 27 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 ,
справа про порушення розглядається
посадовою особою органу державного
контролю за місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення не пізніше 2-х місяців з дня
його виявлення, у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання, але його неявка не
перешкоджає розгляду справи. За
наявності підстав, керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
фінансових санкцій.

За результатами розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт 13.09.2011
начальником Територіального
управління Головавтотрансінспекції в
Запорізькій області винесено
постанову про застосування фінансових
санкцій до ФОП ОСОБА_1 № 108878, на
підставі якої до відповідача
застосовані фінансові санкції сумі 1700
гривень.

Як вбачається з матеріалів справи,
копія постанови направлена за належною
адресою відповідача у відповідності до
п. 29 Порядку здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті.

Також судом встановлено, що
відповідачу направлялись запрошення
на розгляд справи про порушення
транспортного законодавства, про що
свідчать долучені до матеріалів справи
копії поштових конвертів, які
повернулись з відміткою поштового
відділення «по закінченню строку
зберігання».

Відповідно до п.28 вказаного вище
Порядку, фінансова санкція повинна
бути перерахована суб'єктом
господарювання на зазначений у
постанові рахунок не пізніше ніж
протягом п'ятнадцяти днів після
отримання ним копії постанови про
застосування фінансових санкцій, про
що повідомляється орган державного
контролю, посадовою особою якого
винесено відповідну постанову.

Всупереч п.28 Порядку відповідач
протягом п'ятнадцяти днів штраф не
сплатив та не повідомив про це
територіальне управління
Головавтотрансінспекції у Запорізькій
області.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
факт правопорушення з боку відповідача
мав місце, про що у відповідності з
діючими нормативними актами
уповноваженими посадовими особами
складений акт перевірки. Винесена
постанова № 108878 від 13.09.2011 про
накладення фінансових санкцій в
судовому чи адміністративному порядку
не оскаржувалась.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про наявність підстав для стягнення з
відповідача штрафної санкцій,
застосованої вказаною постановою.

Згідно статті 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт" автомобільні
перевізники, водії, пасажири повинні
мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення. Документами для
регулярних пасажирських перевезень:
для водія автобуса є посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, дорожній лист,
квитково-касовий лист, схема маршруту,
розклад руху, таблиця вартості проїзду
(крім міських перевезень), інші
документи, передбачені законодавством
України.

Виходячи з положень ст.39, абз.3 ч.1 ст.60
Закону України "Про автомобільний
транспорт", вбачається, що
відповідальність за дотримання цього
Закону покладається на автомобільного
перевізника, тобто особу, що надає
послуги з перевезень пасажирів та
вантажів, але може і не бути власником
відповідного транспортного засобу.

В даному випадку в період проведення
перевірки, результати яких зафіксовані
актом від 12.08.2011, автомобілем, який
належить на праві власності
відповідачу, керував ОСОБА_2 При цьому
під час перевірки документи, які б
свідчили про підстави передання
відповідачем автомобіля ОСОБА_2, у
останнього буди відсутні, особам, які
проводили перевірку, не подавались.

Згідно заперечень ОСОБА_2, які
містяться в акті перевірки від 12.08.2011,
суть його незгоди з висновками в акті
перевірки полягають лише в тому, що
автомобіль ним використовувався для
особистих потреб.

Подані відповідачем документи на
підтвердження передання ним в
тимчасове користування належного йому
автомобіля ОСОБА_2, а саме: письмова
заява ОСОБА_2 від 29.07.2011, акти
приймання-передачі транспортного
засобу від 01.08.2011 № 3, від 01.09.2011 № 5,
розпорядження відповідача від 29.07.2011 №
2, колегія суддів не приймає в якості
належних та допустимих доказів в
розумінні ст.70 КАС України.

Виходячи із змісту вказаних
документів, вбачається, що ОСОБА_2
надано в користування автомобіль Мersedes
Benz реєстраційний номер № НОМЕР_2, тоді
як згідно складеному акту перевірки
від 12.08.2011 № 046025 проводилась перевірка
іншого транспортного засобу ФОП ОСОБА_1
- Мersedes Benz, державний номерний знак
НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію
НОМЕР_4.

З цих же підстав не приймається
апеляційним судом і подана
відповідачем нотаріально оформлена
довіреність від 28.07.2009 (а.с.47) на право
експлуатації (без права розпорядження)
належних відповідачеві на праві
власності автомобілів Мersedes Benz
реєстраційний номер № НОМЕР_2,
реєстраційний номер № НОМЕР_3.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
ст.799 Цивільного кодексу України
договір найму транспортного засобу
укладається у письмовій формі.

Договір найму транспортного засобу
за участю фізичної особи підлягає
нотаріальному посвідченню.

Встановлені наведеною правовою нормою
документи відповідачем не подані,
докази їх складення відсутні.

З огляду на викладене, виходячи з
поданих відповідачем доказів в їх
сукупності, колегія суддів дійшла
висновку, що виявлені в ході перевірки
факти порушення ст.39 Закону України
"Про автомобільний транспорт"
відповідачем в установленому порядку
не спростовані, отже відповідач як
власник автомобіля Мersedes Benz, державний
номерний знак НОМЕР_1, є тією особою, що
повинна нести відповідальність за
порушення, зафіксовані в акті
перевірки від 12.08.2011 № 046025.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку про правомірне
застосування до відповідача штрафних
санкцій у розмірі 1700 грн., про що
прийнято постанову від 13.09.2011 № 108878,
внаслідок чого позовні вимоги про
стягнення з відповідача суми 1700 грн. є
обґрунтованими, підлягають
задоволенню.

Суд першої інстанції під час розгляду
справи в повному обсязі дослідив
обставини, які мають значення для
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення про задоволення
позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2012
року у справі № 0870/2391/12 - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко