Справа № 763/6160/13-а
Суддя: Кукта Максим Валерійович
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 763/6160/13-а

28.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кукти М.В.,

суддів Єланської О.Е. ,

Кучерука О.В.

розглянувши в письмовому проваджені
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя на
постанову Гагарінського районного
суду м.Севастополя (суддя Гаврилова
О.В. ) від 23.09.13 у справі № 763/6160/13-а

за позовом ОСОБА_2
(АДРЕСА_1,Севастополь,99053)

до Управління Пенсійного фонду України
в Гагарінському районі м. Севастополя
(пр. Гер. Сталінграду, 56,Севастополь,99059)

про визнання рішення про відмову у
призначенні пенсії неправомірним та
зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Гагарінського районного
суду м. Севастополя від 23.09.13
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя
про визнання рішення про відмову у
призначенні пенсії неправомірним та
зобов'язання вчинити певні дії -
задоволено.

Визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя
щодо прийняття рішення про відмову у
призначені дострокової пенсії за
віком.

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя
зарахувати в трудовий стаж періоди
роботи з 21.06.1982 по 25.07.1984, з 25.04.1996 по
01.07.1998, з 01.07.1998 по 18.07.2002.

Визнано нечинним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя
про відмову ОСОБА_2 у призначені
дострокової пенсії за віком, оформлене
Протоколом № 19 засідання комісії
управління ПФУ у Гагарінському районі
м. Севастополя по розгляду питань,
пов'язаних з призначенням і виплатою
пенсії від 15.05.2013р.

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду. України в
Гагарінському районі м. Севастополя
призначити ОСОБА_2 дострокову пенсію за
віком з дати звернення за нею, тобто з
06.02.2013 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Гагарінському районі м.
Севастополя здійснити виплату ОСОБА_2
дострокової пенсії за віком, починаючи
з 06.02.2013 року.

Не погодившись з даною
постановою суду, відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Гагарінського
районного суду м. Севастополя від 23.09.13
та прийняти нове рішення, яким у
задоволені адміністративного позову
відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга
мотивована порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

У судове засідання 28.01.2014 сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Згідно зі статтею 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження, якщо подано апеляційну
скаргу на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

На підставі та за правилами статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України, розглянувши справу, судова
колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала на
різних посадах в періоди: з 01.09.1976 по
26.02.1979, з 31.03.1979 по 04.04.1981, з 14.05.1981 по
28.05.1982, з 21.06.1982 по 25.07.1984, з 26.07.1984 по
02.12.1989, з 15.03.1989 по 24.04.1996, з 25.04.1996 по
01.07.1998, з 01.07.1998 по 18.07.2002, з 26.07.2002 по
14.08.2003, з 01.04.2006 по 31.10.2006, з 20.11.2006 по
14.11.2007, з 28.02.2008 по 03.03.2009, з 06.03.2009 по
27.03.2009, з 14.04.2009 по 08.04.2010, з 11.11.2010 по
15.11.2010. Всього позивач пропрацювала
більше ніж 30 років, що підтверджується
трудовою книжкою БТ-І № 0100358 ОСОБА_2 (а.с.
21-27).

Позивачка, згідно запису у трудовій
книжці, змінила прізвище «ОСОБА_2» на
«ОСОБА_2», на підставі свідоцтва про
шлюб НОМЕР_1 від 17.01.1981, виданого
Комсомольським райвідділом ЗАГС м.
Херсона. Прізвище «ОСОБА_2» змінено на
«ОСОБА_2» на підставі свідоцтва про
шлюб серія НОМЕР_2 від 10.03.2010, виданого
Світловодським міським управлінням
юстиції Кіровоградської області (а.с.
21).

Згідно довідки директора
Світловодської ЦМБС (а.с. 17), ОСОБА_3
дійсно працювала бібліотекарем
відділу комплектування центральної
міської бібліотеки Світловодської
ЦМБС з 21.06.1982 (прийнята наказом № 54, п.1,
від 18.06.1982) по 25.07.1984 (звільнена наказом
№ 47 від 25.07.1984), що також
підтверджується записом у трудовій
книжці позивача.

Відповідно до запису у трудовій книжці
25.04.1996, позивачка прийнята на посаду
директора за контрактом (наказ № 10-к),
та 01.07.1998 (наказ № 63-к) звільнена з
роботи у зв'язку із закінченням дії
контракту, що скріплено печаткою
Кіровоградської обласної державної
адміністрації департаменту
економічного розвитку та торгівлі (а.с.
23).

Згідно листа Кіровоградської обласної
державної адміністрації департаменту
економічного розвитку і торгівлі від
10.04.2013 (вхд. № 146/04.03/16) вбачається, що
відповідно до п. 2 розпорядження Голови
Кіровоградської облдержадміністрації
від 28.05.1998 № 181-р «Про переведення
управлінь та інших структурних
підрозділів обласної державної
адміністрації» шляхом реорганізації
було утворено управління зовнішніх
економічних зв'язків, торгівлі та
побутового обслуговування населення
обласної державної адміністрації на
базі управління з питань торгівлі та
управління побутового обслуговування
населення облдержадміністрації (а.с. 20).

Відповідно до запису у трудовій книжці,
позивачку на підставі рішення 2 сесії
Світловодської районної ради № 10 від
30.06.1998 з 01.07.1998 прийнято на посаду
директора підприємства на контрактній
основі, та звільнено з посади 18.07.2002 за
ст. 36 п. 1 КЗпП України (за угодою сторін).

Згідно Рішення 2 сесії 23 скликання
Світловодської районної ради № 10 від
30.06.1998 прийнято майно ДКП «Дніпро» із
спільної власності обласної ради до
спільної власності Світловодського
району згідно акту передачі (а.с. 28).

Рішенням 4 сесії 23 скликання
Світловодської районної ради № 22 від
14.08.1998 вбачається, що делеговано
районній державній адміністрації
повноваження на право управління
майном спільної власності
територіальних громад, сіл, району, без
права його відчуження, визначеного
Законом правового режиму майна
спільної власності територіальних
громад (а.с. 29).

06.02.2013 ОСОБА_2 звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя із
заявою про призначення дострокової
пенсії за віком, відповідно до п. 7-2
розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове держане пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058 IV.

15.05.2013 Протоколом № 19 засідання комісії
управління ПФУ у Гагарінському районі
м. Севастополя по розгляду питань,
пов'язаних з призначенням і виплатою
пенсії, позивачу відмовлено у
призначені дострокової пенсії за віком
внаслідок відсутності необхідного
трудового стажу (а.с. 9-10).

Також, на звернення позивачки 01.08.2013 за
№ 96-Г та 14.08.2013 за № 328-Г до відповідача,
останнім надано відповідь про
неможливість призначення дострокової
пенсії.

Не погоджуючись з даною відмовою,
позивачка 27.08.2013 звернулася до суду
першої інстанції з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Гагарінському районі м.
Севастополя про визнання рішення про
відмову у призначенні пенсії
неправомірним та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Гагарінського районного
суду м. Севастополя від 23.09.13
адміністративний позов задоволено.

Розглянувши справу в порядку ст. 195, п. 2
ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058 IV
від 09.07.2003, особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку: 56 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1957 року по 31
березня 1958 року включно.

Згідно з положеннями п.7-2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» до 1 січня 2015 року право
дострокового виходу на пенсію за віком
мають жінки, яким виповнилося 55 років,
за наявності страхового стажу не менше
30 років та за умови звільнення з роботи.
У цьому випадку розмір їх пенсії,
обчислений відповідно до статті 27 та з
урахуванням статті 28 цього Закону,
зменшується на 0,5 відсотка за кожний
повний чи неповний місяць дострокового
виходу на пенсію.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року №637
«Про затвердження Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній. трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Згідно паспортних даних
позивачки, судовою колегією
встановлено, що на момент звернення
позивачки до Управління Пенсійного
фонду України в Гагарінському районі м.
Севастополя із заявою про дострокове
призначення пенсії за віком, їй
виповнилося 55 років (а.с. 11).

Крім того, згідно трудової книжки,
вбачається, що заявниця має трудовий
стаж, який складає більш ніж 30 років
(а.с. 21-27).

Що стосується посилань заявника
апеляційної скарги на недостовірність
записів у трудовій книжці за періоди
роботи позивачки з 25.04.1996 по 01.07.1998 та з
01.07.1998 по 18.07.2002, то судова колегія
вважає їх необґрунтованими та
неправомірними, оскільки згідно копій
архівних довідок та рішень, наданих
позивачкою до матеріалів справи,
підтверджується повноважність
підприємств, які засвідчували записи у
трудовій книжці печатками (а.с. 14-20, 28-35).

Статтею 46 Конституції України
визначено, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій та
інших джерел соціального забезпечення.

Частиною другою статті 19 та частиною
третьою статті 22 Конституції України
визначено, що органи державної влади
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції та вважає, що
позивачем надані достатні
підтвердження трудового стажу, який
дає право на дострокове призначення
пенсії за віком, та неправомірну
відмову відповідача у призначенні
позивачу дострокової пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
згідно ст.86 цього Кодексу, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Доказів, які б спростовували
вищевикладене, відповідачем не надано,
правомірність своїх дій щодо відмови у
достроковому призначенні пенсії за
віком не доведено, доводи апеляційної
скарги зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді справи порушено норми чинного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м. Севастополя на
постанову Гагарінського районного
суду м.Севастополя від 23.09.13 у справі №
763/6160/13-а - залишити без задоволення.

2. Постанову Гагарінського районного
суду м.Севастополя від 23.09.13 у справі №
763/6160/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя підпис
М.В. Кукта

Судді підпис
О.Е.Єланська

підпис О.В.Кучерук

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.В. Кукта