Справа № 826/20904/13-а
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2014 року 09:23 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Вєкуа
Н.Г. при секретарі судового засідання
Іванині М.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мегаполіс
міжрегіональної митниці Міндоходів;
2) Головного управління
Державної казначейської служби
протиправними та скасування рішень,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мегаполіс Україна
Лоджістікс» (надалі - Товариство або
позивач) звернулося до суду з позовом
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів (далі - митний орган або
відповідач) та Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві, в якому просить суд
визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товару від 16.12.2013р. №
100270001/2013/300522/2 та стягнення з Державного
бюджету України надміру сплачених
обов'язкових платежів.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03 січня 2014 року
відкрито провадження у
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
стверджує про неправомірність дій
митного органу щодо визначення митної
вартості товару за резервним методом,
оскільки вважає, що заявлена
декларантом митна вартість є
достовірною та об'єктивною, яка
підтверджується
зовнішньоекономічними контрактами,
інвойсами та іншими документами.

Представник відповідача позов не
визнав, просив суд відмовити в
задоволенні позову повністю,
посилаючись на те, що Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів в
порядку здійснення митної справи та
забезпечення на території
закріпленого за нею регіону
комплексного контролю за додержанням
законодавства України з митної справи,
діючи виключно на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачений
законодавством, було прийняте
оскаржуване рішення про визначення
митної вартості товарів, яке є законним
та обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для визнання його
протиправним.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві в судове засідання не
прибув, жодних заяв чи клопотань від
нього не надходило, хоча і був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, 16.12.2013р. ТОВ
«МЕГАПОЛІС УКРАЇНА ЛОДЖІСТІКС» за
договором № MJF-MUL 17.10.12 від 17.10.2012р.,
специфікацією №3006615 № 3003615 від 07.11.2013р.,
комерційним інвойсом № 3006615 від
07.11.2013р., CMR № 56710 від 10.12.2013р. подано до
Київської регіональної митниці для
митного оформлення ВМД №100270001/2013 на
товар (код УКТЗЕД ): чай чорний
ферментований, байховий, фасований, у
первинній упаковці до 3х кг.,
торгівельної марки Dilmah, код. 85898-UA, 5993
коробів, чай чорний байховий ДІЛМАХ
КРУПНОЛИСТОВИЙ 100 грамів у пачці/14
пачок у коробі. Упаковано в первинну
упаковку. Країна виробництва - LK.
Торгова марка DILMAH. Виробник MJF TEAS (Pvt) Ltd.

Митна вартість була заявлена позивачем
шляхом подання декларації митної
вартості за основним методом
визначення митної вартості, а саме - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції). Позивачем було заявлено
митну вартість товару: 51 146,92 дол. США.

На обґрунтування митної вартості
товару декларантом було надано
наступні документи (основні та
додаткові), які зазначені в графі 44 ВМД
№100270001/2013/187602 віл 16.12.2013р.:

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) поставки з виробником № MJF-MUL
17.10.12 від 17.10.2012 р.;

- специфікація до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) №1 від 17.10.2012р.;

- специфікація до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) №2 від 31.10.2013р.;

- специфікація до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) 3006615 віл 07.11.2013р.;

- додаткова угода до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) б н від 09.09.2013р.;

- додаткова угода до
зовнішньоекономічного договору
(контракт") б н від 01.11.2013р.;

- CMR 56710 від 10.12.2013 p.;

- коносамент OHD/KIE/6233 від 07.11.2013 p.;

- морська накладна LK 1287493 від
22.11.2013р.;

- інвойс № 3006615 від 07.11.2013 p.;

- прайс-лист виробника MJF TEAS (Pvt) Ltd
від 06.12.2013р.:

- пакувальний лист №3006615 від 07.11.2013
p.;

- митна декларація країни
відправлення Е 96396 від 21.10.2013р.:

- страховий поліс ЕМЕС від
11.11.2013р.;

- звіт з незалежної оцінки майна Т
09/01 Товари продовольчої групи - Чай
марки DILMAH, що завозяться на митну
територію України, покупець ТОВ
«МЕГАПОЛІС УКРАЇНА ЛОДЖІСТІКС» від
02.09.2013р. ПП «Стронг-Л»:

- сертифікат якості;

- фітосанітарний сертифікат;

- сертифікат походження CO/CIS/13/806
від 08.11.2013 p.;

- декларація виробника;

- лист представництва MJF TEAS (Pvt) Ltd
від 02.12.2013р.;

- лист-роз'яснення для митного
органу від 02.12.2013р. вих.№232;

- копія картки рахунку 281 за
18.03.2013р.;

- копія картки рахунку 281 за
26.03.2013р.;

- копія картки рахунку 281 за
25.06.2013р.;

- копія оборотно-сальдової
відомості по рахунку 281 за 18.03.2013 p.;

- копія оборотно-сальдової
відомості по рахунку 281 за 26.03.2013 p.;

- копія оборотно-сальдової
відомості по рахунку 281 за 25.06.2013 p.;

- копія оборотно-сальдової
відомості по рахунку 281 за 06.10.2013 p.;

- постанова Окружного
Адміністративного суду міста Києва від
14.11.2013 р. справа №826/17130/13-а, позивач - ТОВ
«Мегаполіс Україна Лоджістікс».
відповідач - Київська міжрегіональна
митниця Міндоходів, про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
№100270000/2013/300397/2 від 16.10.13р.

Київською регіональною митницею при
розгляді документів під час контролю
за правильністю визначення митної
вартості товарів та у зв'язку із
сумнівами щодо митної вартості товару,
було запропоновано декларанту надати
(за наявності) додаткові документи для
підтвердження митної вартості товару.
Позивачем було надано:

- копія оборотно-сальдової
відомості по рахунку 281 за 18.03.2013 p.;

- копія оборотно-сальдової
відомості по рахунку 281 за 26.03.2013 p.;

- копія оборотно-сальдової
відомості по рахунку 281 за 25.06.2013 p.;

- копія оборотно-сальдової
відомості по рахунку 281 за 06.10.2013 p.;

- копія картки рахунку 281 за
18.03.2013р.;

- копія картки рахунку 281 за
26.03.2013р.;

- копія картки рахунку 281 за
25.06.2013р.;

- специфікацію до контракту від
17.10.2012 №1 від 17.10.2012р.;

- специфікацію до контракту від
17.10.2012 №2 від 31.10.2013 p.;

- прайс-лист виробника від 06.12.2013 p.;

- звіт з незалежної оцінки майна Т
09/01 Товари продовольчої групи - Чай
марки DILMAH, що завозяться на митну
територію України, покупець ТОВ
«МЕГАПОЛІС УКРАЇНА ЛОДЖІСТІКС» від
02.09.2013р. ПП «Стронг-Л

- лист-роз'яснення для митного
органу від 02.12.2013р. вих.№232 про
відсутність ліцензійних чи авторських
договорів покупця, що стосуються
оцінюваних товарів та є умовою продажу
оцінюваних товарів.

Не зважаючи на виконання позивачем
вимог митного органу щодо надання
документів на обґрунтування митної
вартості товару в повному обсязі,
відповідач виніс Рішення про
коригування митної вартості товарів
від 16.12.2013р. номер 100270001/2013/300522/2.

Як вказує відповідач, підставою
коригування митної вартості товарів
стало те, що надані документи містять
неповні відомості (у наданих
документах містяться розбіжності).

При цьому, відповідач не вказує, які
саме розбіжності містять документи на
не пояснює, яким чином це впливає на
унеможливлення визначення митної
вартості товару за ціною договору.

Статтею 49 Митного кодексу України
(надалі - МК) встановлено, що митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 51 МК митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу; митна вартість
товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 57 глави 9 МК встановлено, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний -за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод
-за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу (ч. 3).

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплено в ст. 58 МК.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК митною
вартістю товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті.

Як визначено в ч. 5 ст. 58 МК ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
-це загальна сума всіх платежів, які
були здійснені або повинні бути
здійснені покупцем оцінюваних товарів
продавцю або на користь продавця через
третіх осіб та/або на пов'язаних із
продавцем осіб для виконання
зобов'язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Так, ч. 2 вказаної статті передбачено, що
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності -інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування,
-страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК передбачено, що у
разі якщо документи, зазначені у ч. 2
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

При цьому ч. 5 ст. 53 МК заборонено
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Статтею 54 МК встановлено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом -за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій ст. 58 цього Кодексу (ч.
2).

Як визначено у ч. 3 ст. 54 МК за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 ст. 54 МК передбачено, що
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2- 4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, позивачем надано
відповідачу для митного оформлення
імпортованого товару документи, що
передбачені ч. 2 ст. 53 МК. Подані
документи чітко ідентифікували
оцінюваний товар та містили об'єктивні
і достовірні дані, що піддавалися
обчисленню, які чітко підтверджували
ціну товарів, що підлягала сплаті
позивачем на користь продавця, тобто
підтверджували митну вартість товарів
за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.
4, 5 ст. 58 МК.

В ході розгляду справи відповідач не
спростував перед судом контрактну ціну
оцінюваних товарів, об'єктивну
можливість і спроможність відповідача
визначити на підставі наданих
позивачем документів зазначену ціну
товарів, а також рівень митної вартості
товарів за ціною договору за правилами,
визначеними у ст. 58 МК.

Відповідач не підтвердив належними
доказами та аргументованими доводами
наявність у поданих позивачем
документах розбіжностей, ознак
підробки або відсутність всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення
позивачем митної вартості товару за
ціною договору, а також об'єктивна
можливість застосування першого
методу не були спростовані
відповідачем. Формально нижчий рівень
митної вартості імпортованого
позивачем товару від рівня митної
вартості іншого митного оформлення, не
може розцінюватися як заниження
позивачем митної вартості, не є
перешкодою для застосування першого
методу визначення митної вартості
товару і не може бути достатньою
підставою для відмови у здійсненні
митного оформлення товару за першим
методом визначення його митної
вартості.

Інших переконливих аргументів, які б
викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товару за
ціною договору, відповідачем не
наведено, а інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої
позивачем митної вартості товару судом
не встановлено.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем
подано відповідачу достатній пакет
документів на підтвердження
кількісних і вартісних показників
імпортованого товару, повноти і
достовірності митної вартості товару,
заявленої позивачем за першим методом,
тому заявлена позивачем митна вартість
товарів за ціною договору відповідає
вимогам ст. 58 МК. Натомість коригування
відповідачем митної вартості
здійснено неправомірно з порушенням ч.
3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 МК та всупереч
правилам, визначеним ст. 58 цього
Кодексу.

Водночас, позовні вимоги щодо
стягнення з Державного бюджету України
надміру сплачених обов'язкових
платежів не підлягають задоволенню,
оскільки, приймаючи рішення стягнути
суму надміру сплаченого ПДВ чи мита,
фактично визначається митна вартість
ввезеного товару, чим підміняється
митний орган.

Вказана позиція узгоджується із
позицією Верховного Суду України,
викладеній в постанові від 07.09.2012 р. у
справі № 21-242а12, в якій також зазначено,
що саме митні органи мають виняткову
компетенцію в питаннях перевірки,
контролю правильності обчислення
декларантом і визначення митної
вартості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення і не
довів правомірності винесення ним
спірних рішень.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати
Рішення про коригування митної
вартості товару від 16.12.2013р. №
100270001/2013/300522/2 Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів.

Зобов'язати відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України стягнути судові витрати в
розмірі 86,00 грн. вісімдесят гривень) із
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунку
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мегаполіс
Україна Лоджістікс».

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає сили відповідно до
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зі змінами та доповненнями

Суддя
Н.Г. Вєкуа

Повний текс постанови складено 06.02.2014р.