Справа № 2-а-270/11
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-270/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2011 року

м.Кузнецовськ

о 11 годині 50 хвилин

Кузнецовський міський суд
Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази
С.О.,

- позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області про
перерахунок та виплату пенсії і
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2011 року в суд звернувся ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
(далі по тексту -УПФ України в
м.Кузнецовськ Рівненської області), в
якому просить визнати поважними
причини пропуску та поновити строки
звернення до суду і зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату підвищення пенсії, як
непрацюючому пенсіонеру, проживаючому
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю, відповідно до ст.39 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати і зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст.51 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі 15 (п'ятнадцяти) процентів
мінімальної пенсії за віком, за період
часу з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007
року та починаючи з 22 травня 2008 року.
Зазначені позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтовує тим, що він є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 4 категорії, на теперішній
час не працює, проживає в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- в м.Кузнецовськ Рівненської області і
отримує державну пенсію за віком,
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та підвищення пенсії, як
непрацюючий пенсіонер, який проживає в
зоні посиленого радіоекологічного
контролю. При цьому позивач стверджує,
що підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, і додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, йому не
виплачується відповідачем у розмірі,
передбаченому ст.ст.39, 51 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Частиною 2 ст.99 КАС України передбачено,
що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст.99 КАС України для захисту
прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Ухвалою Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 16 лютого 2011
року відмовлено в задоволенні
клопотання ОСОБА_1 про поновлення
пропущеного процесуального строку
звернення до суду за його
безпідставністю з тих підстав, що
позивач отримує пенсію за віком на
пільгових умовах і в силу п.16
Прикінцевих положень Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в даному випадку
підлягає застосуванню ст.87 Закону
України „Про пенсійне забезпечення",
якою передбачено, що суми пенсії, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком. В іншій
частині вимог про перерахунок та
виплату підвищення пенсії за період
часу з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007
року включно та з 22 травня 2008 року до 25
липня 2010 року включно адміністративний
позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду в м.Кузнецовськ Рівненської
області залишено без розгляду,
оскільки встановлено, що розміри
виплати підвищення пенсії, проведені
відповідачем позивачу, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, відповідно до ст.39 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
останньому були відомі щомісячно в
момент отримання цих виплат і поважні
причини пропуску ОСОБА_1 встановленого
ч.2 ст.99 КАС України шестимісячного
строку звернення до суду із позовом
вказаного предмету спору - відсутні. На
момент розгляду даної справи вказана
ухвала Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 16 лютого 2011
року набрала законної сили.

У судовому засіданні позивач повністю
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив суд їх задоволити, зазначивши,
що УПФ України в м.Кузнецовськ
Рівненської області не виконує вимоги
ст.ст.39, 51 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", так як здійснює йому
нарахування і виплати підвищення
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру,
проживаючому в зоні посиленого
радіоекологічного контролю, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в значно менших розмірах.

На продовження розгляду справи
представник відповідача не з'явився,
будь-яких заяв та, клопотань не подав,
про наявність поважних причин неявки в
судове засідання суд не повідомив.

Зі змісту письмових заперечень УПФ
України в м.Кузнецовськ Рівненської
області проти позову, слідує, що
вказані позовні вимоги ОСОБА_1
відповідач не визнає повністю та
просить суд відмовити в задоволенні
адміністративного позову через його
безпідставність. Згідно доводів УПФ
України в м.Кузнецовськ Рівненської
області ОСОБА_1 отримує державну пенсію
за віком, а також додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, та
підвищення пенсії, як непрацюючий
пенсіонер, проживаючий в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, розмір яких визначений на
підставі постанов Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року №836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" і від 28 травня 2008 року №530
"Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян". Письмові
заперечення відповідача проти позову
ОСОБА_1 також ґрунтуються на положеннях
ст.70 Закону України "Про Державний
бюджет на 2010 рік" та ч.3 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Враховуючи наведені обставини, на
підставі ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України суд
вирішив здійснити розгляд даної
адміністративної справи у відсутності
представника УПФ України в
м.Кузнецовськ Рівненської області на
підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
з'ясувавши суть письмових заперечень
відповідача, суд дослідив письмові
докази, в тому числі матеріали
пенсійної справи ОСОБА_1 №116404, поданої
УПФ України в м.Кузнецовськ
Рівненської області, та встановивши
фактичні обставини, визнав їх
достатніми для ухвалення законного і
обґрунтованого судового рішення за
результатом розгляду даної справи у
судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно з
посвідченням серії НОМЕР_1, виданим
Рівненською обласною державною
адміністрацією 17 листопада 1994 року,
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорії 4. Позивач - пенсіонер, що
підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_2, серії НОМЕР_3,
виданим Пенсійним фондом України 21
червня 2006 року.

Із довідок ЖЕД №1 Кузнецовського
міського комунального підприємства
№315 від 25 січня 2011 року і №316 від 25 січня
2011 року слідує, що ОСОБА_1 проживає в
м.Кузнецовськ Рівненської області з 05
червня 1980 року по даний час. Окрім того,
довідка ЖЕД №1 Кузнецовського міського
комунального підприємства №316 від 25
січня 2011 року та запис №29, вчинений в
трудовій книжці позивача 23 вересня 2004
року, свідчать, що ОСОБА_1 з 23 вересня 2004
року до теперішнього часу ніде не
працює. Про наведені факти позивач
повідомив УПФ України в м.Кузнецовськ
Рівненської області в момент
первинного звернення із заявою про
призначення пенсії - 20 лютого 2006 року,
до якої додав трудову книжку,
посвічення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та копію паспорту, що підтверджується
матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1
№116404. Протоколом УПФ України в
м.Кузнецовськ Рівненської області №172
від 19 квітня 2006 року на підставі заяви
ОСОБА_1 від 20 лютого 2006 року,
зареєстрованої 20 лютого 2006 року за №172,
з 21 січня 2006 року позивачу призначено
державну пенсію за віком, додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, категорії 4,
та підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає в зоні
радіоекологічного контролю, які
виплачуються до теперішнього часу.

Проте, як слідує з матеріалів пенсійної
справи ОСОБА_1 №116404, відповідач
здійснив нарахування та виплату
позивачу підвищення пенсії, як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
в зоні радіоекологічного контролю, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорії 4, в значно меншому розмірі,
ніж передбачено ст.ст.39, 51 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 23 липня 1991 року №106
"Про організацію виконання постанов
Верховної Ради Української РСР про
порядок введення в дію законів
Української РСР "Про правовий режим
території, яка зазнала радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок чорнобильської катастрофи"
м.Кузнецовськ Рівненської області
віднесено до зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Із поданих УПФ України в м.Кузнецовськ
Рівненської області письмових
заперечень проти позову вбачається, що
факт постійного проживання ОСОБА_1 в
м.Кузнецовськ Рівненської області, що є
зоною посиленого радіоекологічного
контролю, і право позивача на отримання
підвищення пенсії, передбаченого ст.39
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" відповідачем не
оспорюється. Однак, УПФ України в
м.Кузнецовськ Рівненської області не
визнає розміру, в якому це підвищення
пенсії слід нараховувати і
виплачувати.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ст.39 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата. Пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях,
підвищуються у розмірах, встановлених
частиною першою цієї статті.

Отже, в період часу в межах
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів, починаючи з 26
липня 2010 року до теперішнього часу,
тобто до 19 квітня 2011 року, УПФ України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
повинно було нарахувати і виплатити
ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
підвищення пенсії в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати
щомісячно.

Розмір доплати громадянам за
проживання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
встановлений постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року
№836 "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", протягом
тривалого часу не змінювався і не
відповідає розміру цієї допомоги,
встановленому ст.39 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, оскільки ні Верховна Рада
України, ні Кабінет Міністрів України в
наступному будь-яких рішень із питання
виплати громадянам доплати за
проживання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю не
приймали, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативно-правовими
актами, при вирішенні даного спору
застосуванню підлягає ст.39 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанова Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року №836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", яка є підзаконним
нормативно-правовим актом і в частині
регулювання розмірів підвищення
пенсії особам, що проживають у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, суперечить ст.39 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та істотно звужує обсяг встановлених
законом прав осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Окрім того, вказана постанова Кабінету
Міністрів України не визначає виплат
підвищення пенсії за проживання у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
непрацюючим пенсіонерам.

Заперечення відповідача проти позову
ОСОБА_1 із покликанням на ст.70 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2010 рік" є необґрунтованими, оскільки
протягом 2010 року Кабінет Міністрів
України не встановлював розмір
підвищення пенсії, непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю. Застосування постанови
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1996 року №836 "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в даному
випадку є неможливим, так як вказана
постанова прийнята Кабінетом
Міністрів України до введення в дію
ст.70 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік".

Отже, з наведених підстав позовні
вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату підвищення пенсії, як
непрацюючому пенсіонеру, проживаючому
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю, відповідно до ст.39 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати, встановленої законами України
про Державний бюджет України на
відповідний рік, починаючи з 26 липня 2010
року, до теперішнього часу - 19 квітня 2011
року, тобто в межах шестимісячного
строку звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи, є обгрунтованими і
підлягають задоволенню.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені види пенсій, які
підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, віднесеним до
категорій 1, 2, 3 та 4, це зокрема: державна
пенсія та додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно з ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) особам, віднесеним до
категорії 4, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 15 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано
неконституційним внесення змін
Законом України „Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
до ст.51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", зокрема: в частині зміни
розміру додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю. Таким чином, у 2008
році вказана редакція ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" діяла,
починаючи з 22 травня 2008 року.

Проте, матеріали пенсійної справи
позивача №116404 та письмові заперечення
УПФ України в м.Кузнецовськ
Рівненської області свідчать, що
нарахування і виплата додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
здійснено відповідачем ОСОБА_1 у
розмірі, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 року №530 "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", - 5 відсотків прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Постанова Кабінету Міністрів
України від 28 травня 2008 року №530 "Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян", якою керувався
відповідач, є підзаконним
нормативно-правовим актом і її норми
щодо регулювання розмірів додаткової
пенсії особам, постраждалим від
наслідків Чорнобильської катастрофи,
суперечать вимогам ст.51 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Отже, за
таких обставин відповідно до ч.4 ст.9 КАС
України постанова Кабінету Міністрів
України від 28 травня 2008 року №530 "Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян" в даному випадку
застосуванню не підлягає.

При визначенні розміру щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за основу нарахування
береться мінімальна пенсія за віком.
Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". Іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Помилковою є позиція відповідача про
неможливість застосування в даному
випадку ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в силу положень ч.3 ст.28
вказаного Закону, відповідно до яких
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.51 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у разі
збільшення визначеного законом
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму
законом про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком. Для здійснення такого
перерахунку щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
непотрібне звернення пенсіонера, так
як цей перерахунок пенсії має
проводити орган Пенсійного фонду
України відповідно до вимог діючого
законодавства України з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсій за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Таким чином, новий
мінімальний розмір пенсії за віком
залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Оскільки додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, позивачу має
визначатись, виходячи з мінімальної
пенсії за віком, яка встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, то у
разі збільшення розміру цього
прожиткового мінімуму перерахунок
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та її виплата ОСОБА_1 повинні
проводитись, виходячи з нового розміру
мінімальної пенсії за віком.

З наведених підстав, суд визнав
обґрунтованими вимоги позову ОСОБА_1
щодо зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст.51 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15
(п'ятнадцяти) процентів мінімальної
пенсії за віком, що згідно із ч.1 ст.28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначається у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом, починаючи з 01
січня 2007 року до 31 грудня 2007 року
включно, та з 22 травня 2008 року до
теперішнього часу, тобто до 19 квітня 2011
року, з врахуванням проведених виплат.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми
вбачається, що судовому захисту
підлягають лише порушені права,
свободи і інтереси фізичних або права і
інтереси юридичних осіб, а не
можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, адміністративний суд не
може розглядати вимоги щодо
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчиняти дії у майбутньому
у зв'язку із вірогідним настанням
певних наслідків, оскільки на час
розгляду справи відсутні підстави для
прийняття судом рішення стосовно
законності чи незаконності таких дій
відповідача. Так, на теперішній час
суду невідомо який розмір підвищення
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру,
проживаючому в зоні посиленого
радіоекологічного контролю, і
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, буде встановлено
законодавством України в майбутньому,
невідома суду також поведінка
відповідача в майбутньому щодо
нарахування і виплати підвищення
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру,
проживаючому в зоні посиленого
радіоекологічного контролю, і
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, ОСОБА_1 При цьому суд також
врахував, що в майбутньому можливі
зміни фактичних обставин у
правовідносинах сторін, які мають
істотне значення для вирішення спору
по суті. Зокрема, в майбутньому може
змінитись статус позивача, окрім того,
ОСОБА_1 в подальшому може змінити місце
свого постійного проживання і не
проживати в зоні посиленого
радіоекологічного контролю, що впливає
на результат вирішення справи.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст.39, 51 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", керуючись ч.1 ст.8, ч.4 ст.9,
ч.ч.2, 6 ст.71, ч.3 ст.99, ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.1-3
ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.1-3 ст.186 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області про
перерахунок та виплату пенсії і
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, задоволити.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Кузнецовськ
Рівненської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
підвищення пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, згідно з ст.39 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
починаючи з 26 липня 2010 року до
теперішнього часу, тобто до 19 квітня 2011
року, з врахуванням проведених виплат.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Кузнецовськ
Рівненської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорії 4, згідно з ст.51 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі 15 (п'ятнадцяти) процентів
мінімальної пенсії за віком, із
застосуванням розміру мінімальної
пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", починаючи з 01 січня 2007
року до 31 грудня 2007 року включно, та з 22
травня 2008 року до теперішнього часу,
тобто до 19 квітня 2011 року, з врахуванням
проведених виплат.

Постанова суду в частині присудження
ОСОБА_1 суми пенсійних виплат у межах
суми стягнення за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
подати до Кузнецовського міського суду
Рівненської області звіт про виконання
даної постанови в місячний строк в
частині негайного виконання - з дня
одержання її копії, а в іншій частині
постанови - з дня набрання законної
сили.

На постанову суду до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Кузнецовський міський суд
Рівненської області може бути подана
апеляційна скарга з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів позивачем - з дня отримання
її копії, а відповідачем - в цей же строк
з наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання повідомлення про можливість
отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя
О.І.Горегляд