Справа № 2а/1412/952/12
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/1412/952/12

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
СУХАРЕВИЧ З.М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Лук'янчук
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Головного управляння
Пенсійного фонду України в
Миколаївській області на постанову
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 19 липня 2012 року по справі
за адміністративним ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва про
визнання противоправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України
(далі УПФУ) в Заводському районі м.
Миколаєва про визнання
противоправними дій відповідача щодо
відмови у виплаті пенсії та просила
зобов'язати здійснити нарахування та
виплату пенсії за віком за період з 07
жовтня 2009 року, а саме з моменту
винесення Конституційним Судом
України Рішення, яким були визнанні
неконституційними положення ст.49 ч.1 п.2
та другого речення ст.51 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» №1058-1У.

Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 19 липня 2012 року
адміністративний позов задоволено
частково. Суд зобов'язав УПФУ в
Заводському районі м. Миколаєва
прийняти рішення про поновлення
виплати пенсії ОСОБА_1 за віком на
підставах визначених законодавством, а
також зобов'язав відповідача здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії
за віком на підставах визначених
пенсійним законодавством з 04 травня 2012
року.

Не погоджуючись з постановою суду,
представником Головного управляння
Пенсійного фонду України в
Миколаївській області подана
апеляційна скарга, в якій зазначається,
що вказана постанова ухвалена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому постанова
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволені позовних вимог у повному
обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є громадянкою України,
пенсіонеркою за віком, що
підтверджується відповідним
посвідченням від 12.09.1991року.

У 1999 році позивач виїхала на постійне
місце проживання до держави Ізраїль, у
зв'язку з чим УПФУ в Заводському районі
м. Миколаєва було припинено виплату їй
пенсії, що стало підставою звернення до
суду.

25 березня 2012 року позивач звернулася до
УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва
про поновлення виплати пенсії за віком,
на що їй було відмовлено з підстав
неможливості перераховування пенсії,
оскільки вона проживає за межами
України.

Вирішуючи справу, та частково
задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з
обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 49 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" виплата
пенсії за рішенням територіальних
органів Пенсійного фонду або за
рішенням суду припиняється на весь час
проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Згідно до статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції, на час
виникнення правовідносин) у разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року пункт 2
частини 1 статті 49, другого речення
статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" щодо припинення виплати
пенсії пенсіонерам на час постійного
проживання за кордоном у разі, якщо
Україна не уклала з відповідною
державою міжнародний договір з питань
пенсійного забезпечення і якщо згода
на обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України було визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним).

Отже, з 7 жовтня 2009 року порядок виплати
пенсії громадянам, які виїхали на
постійне місце проживання за кордон,
регулюється нормами Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з урахуванням
рішення Конституційного Суду України
щодо неконституційності положень п.2 ч.1
ст. 49, другого речення ст. 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Після прийняття даного Рішення
Конституційного Суду України і на
теперішній час інших законів, які
регламентують виплату пенсій
пенсіонерам, які постійно проживають у
державах, з якими Україною не укладено
відповідного договору, не прийнято.

Таким чином, частково задовольняючи
позовні вимоги, судом першої інстанції
було зроблено вірний висновок відносно
того, що проживаючи в Ізраїлі, позивач
має такі ж самі конституційні права як
і інші громадяни України, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема, права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

Тому, з огляду на наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції спір по суті
вирішений вірно, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, судова колегія,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управляння Пенсійного фонду України в
Миколаївській області - залишити без
задоволення, а постанову Заводського
районного суду м. Миколаєва від 19 липня
2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку, встановленому КАС України.

Головуючий:

Судді: