Справа № 2а/2570/463/12
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 лютого 2014 року м. Київ
В/800/338/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів Зайця В.С
(суддя-доповідач), Голяшкіна О.В.,
Стрелець Т.Г., Логвиненка А.О., Мороза
В.Ф., перевіривши заяву Менського
районного центру зайнятості про
перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від 14
листопада 2013 року у справі за позовом
Менського районного центру зайнятості
до Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області про визнання
протиправними та скасування пунктів 2, 3
вимоги від 13 січня 2012 року № 11-20/041, -

В С Т А Н О В И В :

Не погоджуючись з рішенням суду
касаційної інстанції, Менський
районний центр зайнятості звернувся до
Вищого адміністративного суду України
із заявою про допуск до перегляду
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 14 листопада 2013 року.

У заяві Менський районний центр
зайнятості просить скасувати
постанову Вищого адміністративного
суду України від 14 листопада 2013 року в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог з підстав, передбачених статтею
237 Кодексу адміністративного
судочинства України, посилаючись при
цьому на неоднакове застосування Вищим
адміністративним судом України, як
судом касаційної інстанції, одних і тих
самих норм матеріального права, що, на
його думку, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах та прийняти нове
судове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

В заяві зазначає, що постанова Вищого
адміністративного суду України
від 14 листопада 2013 року у справі №
К/9991/29030/12 прийнята з неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема щодо
визнання протиправним та скасування
пунктів вимог територіальних органів
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області стосовно
забезпечення відшкодування завданих
збитків при придбанні
товарно-матеріальних цінностей
(офісного паперу формату А-4 та
генератора - defiant dgg 2800) за цінами, що
перевищують їх середню ринкову
вартість, ніж у справі К/9991/69072/12.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах та
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Пленум Вищого адміністративного суду
України у пункті 4 постанови від
13 грудня 2010 року №2 "Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України" роз'яснив судам, що заява про
перегляд рішення з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема, різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі, різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню, різне визначення
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосування різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
відносин або поширення дії норми на
певні правовідносини в одних випадках
і незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню, різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Суд касаційної інстанції, скасовуючи
рішення суду апеляційної інстанції в
частині задоволення позовних вимог
щодо визнання протиправним та
скасування пункту 3 вимоги
Контрольно-ревізійного відділу в
Менському районі від 13 січня 2012 року №
11-20/041 у справі К/9991/29030/12 зазначив, що
Менським районним центром зайнятості
безпідставно, з порушенням принципу
ефективності, придбано папір формату
А-4 за цінами значно вищими від ціни на
його аналоги, що призвело до завищення
касових та фактичних видатків.

Також у зв'язку із тим, що середня
вартість генератора бензинового defiant
dgg 2800 складає 3225, 00 грн. станом на 2011 рік,
він не експлуатується, його не було
встановлено, вбачається нецільове
використання бюджетних коштів, тобто
витрачання їх на цілі, що не
відповідають бюджетним призначенням.

У справі К/9991/69072/12 суд апеляційної
інстанції, з яким погодився суд
касаційної інстанції, визнав
протиправними та скасував пункти 2, 3, 4
Вимоги контрольно-ревізійного відділу
в Ічнянському районі, якими
встановлено придбання
товарно-матеріальних цінностей
(офісний папір А-4, генератор бензиновий
defiant dgg 2800) за цінами, що перевищують
середню ринкову вартість цих товарів,
внаслідок чого, Центру зайнятості
завдано матеріальної шкоди (збитків) на
загальну суму 8515,00 грн..

З наведеного вбачається, що позивач
вказує на різні правові позиції Вищого
адміністративного суду України у
справах із однаковим складом
правовідносин, разом з цим не зазначає
та не обґрунтовує які саме норми
матеріального права неоднаково були
застосовані Вищим адміністративним
судом України.

Отже, у даному випадку відсутнє
неоднакове застосування судами
касаційних інстанцій одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Враховуючи наведене, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав для допуску заяви до
провадження.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В :

В допуску до перегляду Верховним Судом
України постанови Вищого
адміністративного суду України від 14
листопада 2013 року у справі за позовом
Менського районного центру зайнятості
до Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області про визнання
протиправними та скасування пунктів 2, 3
вимоги від 13.01.2012 № 11-20/041 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: