Справа № 801/7609/13-а
Суддя: Пакет Т.В.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2013 р. (17:12) Справа №801/7609/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді - Пакет Т.В.,

при секретарі судового засідання -
Мельниковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Нижньогірського міжрайонного
управління водного господарства до
Джанкойської об'єднаної державної
фінансової інспекції про визнання
протиправним та скасування п. 2 вимоги.

Обставини справи: Нижньогірське
міжрайонне управління водного
господарства звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Джанкойської об'єднаної державної
фінансової інспекції про визнання
протиправним та скасування п. 2,
обов'язкових для виконання вимог про
усунення порушень виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
Нижньогірського міжрайонного
управління водного господарства від
08.07.2013 року №25-14/1651.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем було проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.07.2010 року по
31.12.2012 року, за результатами якої
складено акт №25-21/57 від 04.06.2013 року, в
якому були відображені порушення
фінансово-господарської дисципліни.
Також, 08.07.2013 року позивачем були
отримані обов'язкові для виконання
вимоги про усунення порушень,
виявлених ревізією №25-14/1651. Позивач
вважає висновки ревізії
безпідставними та необґрунтованими, а
тому п. 2 оскаржуваної вимоги також є
протиправним та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представники
позивача Чесной О.О., Бодріченко В.І. та
Чинов С.П. позовні вимоги підтримали та
просили їх задовольнити у повному
обсязі з підстав, викладених у позові.

У судовому засіданні представник
відповідача Крилова Л.М. позов не
визнала та просила у його задоволенні
відмовити, посилаючись на те, що в
порушення п. 19, п. 37, п. 49 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 року №228, п. 4 ст. 13 Бюджетного
кодексу України від 08.07.2010 року №2456-VI
позивачем проведено покриття за
рахунок загального фонду бюджету
видатків пов'язаних з наданням платних
послуг за період з 01.05.2011 року по 01.10.2011
року та з 01.05.2012 року по 01.10.2012 року, без
відновлення касових видатків
загального фонду, а витрачено за
напрямками спеціального фонду, що
призвело до необґрунтованих витрат
загального фонду за вищевказаний
період у загальній сумі 110167,87 грн.

Заслухавши пояснення представників
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про
основні засади здійснення фінансового
контролю в Україні" від 26.01.1993 р. №2939-ХП
(далі Закон №2939), у редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, здійснення державного
фінансового контролю забезпечує
центральний орган виконавчої влади,
уповноважений Президентом України на
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю (далі -
орган державного фінансового
контролю).

Відповідно до ст. 2 Закону №2939
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.04.2006 р. №550 затверджений Порядок
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами (далі
-Порядок №550).

Відповідно до п. 45 Порядку №550 у міру
виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи служби,
не чекаючи закінчення ревізії, мають
право усно рекомендувати керівникам
об'єкта контролю невідкладно вжити
заходів для їх усунення та запобігання
у подальшому.

Відповідно п. 46 Порядку N550 якщо вжитими
в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, органом служби у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

З матеріалів справи вбачається, що
Джанкойською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Нижньогірського
міжрайонного управління водного
господарства за період з 01.07.2010 року по
31.12.2012 року, за результатами проведення
якої складено акт від 04.06.2013 року №25-21/57,
в якому відображені виявлені порушення
законодавства (а.с.22-59).

Не погодившись з висновками вказаного
акту Нижньогірським міжрайонним
управлінням водного господарства
подано заперечення на акт ревізії
Джанкойської об'єднаної державної
фінансової інспекції №25-21/57 від 04.06.2013
року (а.с.61-65).

За результатами розгляду заперечень
позивача 03 липня 2013 року начальником
Джанкойської об'єднаної державної
фінансової інспекції затверджені
висновки на заперечення, відповідно до
змісту яких заперечення не прийнято, а
висновки акта ревізії залишено без
змін (а.с.66-75).

08 липня 2013 року за вих. №25-14/1651
Джанкойська об'єднаної державна
фінансова інспекція направила на
адресу позивача письмову вимогу про
усунення порушень, встановлених
ревізією, відповідно до якої, зокрема, в
оскаржуваному позивачем пункті 2
зазначено: в порушення п. 17, п. 37 та п. 49
Порядку складання, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою КМУ від 28.02.2002 №228, із
змінами, при формуванні дохідної
частини спеціального фонду кошторису в
2011, 2012 роках Нижньогірським МУВГ
необґрунтовано включено в дохід
спеціального фонду кошторису суми
(заробітна плата та нарахування на
заробітну плату), які відшкодовані
отримувачами послуг. Крім того, в
порушення п. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу
України від 08.07.2010 №2456-VI, п. 17, п.37 та п. 49
Порядку складання, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою КМУ від 28.02.2002 №228, із
змінами, проведено покриття за рахунок
загального фонду видатків пов`язаних з
наданням платних послуг (оплата
заробітної плати працівникам, які
задіяні в наданні платних послуг), без
відновлення касових видатків
загального фонду, а витрачено за
напрямками спеціального фонду, що
призвело до необґрунтованих витрат
загального фонду державного бюджету на
загальну суму 110167,87 грн. (2011 рік - 56510,34
грн., 2012 рік - 53657,53 грн.), в тому числі
зайво перераховано єдиного
соціального внеску в сумі 26051,78 гривень.
У зв'язку з чим: здійснити заходи
передбачені вимогами діючого
законодавства щодо відшкодування
витрат загального фонду у сумі 110167,87
грн. за рахунок коштів спеціального
фонду та перерахувати їх до загального
фонду державного бюджету (а.с.77-78).

Перевіряючи законність оскаржуваного
пункту 2 письмової вимоги судом
встановлено наступне.

Ревізією наявності фактів покриття
видатків, пов'язаних з наданням платних
послуг за рахунок коштів загального
фонду кошторису встановлено, що в
порушення п. 19, п. 37, п. 49 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 року №228 та п. 4 ст. 13
Бюджетного кодексу України від 08.07.2010
року №2456-VI позивачем проведено
покриття за рахунок загального фонду
бюджету видатків пов'язаних з наданням
платних послуг (оплата заробітної
плати: за 1110 «Оплата праці працівників
бюджетних установ» та як наслідок по
КЕКВ 1120 «Нарахування на оплату
праці»за період з 01.05.2011 року по 01.10.2011
року та з 01.05.2012 року по 01.10.2012 року, без
відновлення касових видатків
загального фонду, а витрачено за
напрямками спеціального фонду, що
призвело до необґрунтованих витрат
загального фонду за вищевказаний
період у загальній сумі 110167,87 грн.

Внаслідок покриття видатків
спеціального фонду за рахунок
загального фонду Нижньогірським
міжрайонним управлінням водного
господарства завдано матеріальної
шкоди (збитків) на загальну суму 110167,87
гривень.

Однак, з вказаними висновками
відповідача суд погодитися не може з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що Нижньогірське
міжрайонне управління водного
господарства є бюджетною
неприбутковою організацією і належить
до сфери управління центрального
органу виконавчої влади у галузі
водного господарства і меліорації
земель, управління, використання та
відтворення поверхневих водних
ресурсів - Державного агентства водних
ресурсів України. Фінансування
управління здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України
(п.1.1., п. 4.4 Положення про Нижньогірське
міжрайонне управління водного
господарства (а.с.10-19).

Фінансування водогосподарських
організацій здійснюється за програмою
24007050 "Експлуатація державного
водогосподарського комплексу і
управління водними ресурсами", витрати
здійснюються відповідно до статті 48
Бюджетного кодексу України і статтею 19
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 року №228 "Про затвердження
Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ".

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Бюджетного
кодексу України від 08.07.2010 року №2456-VI
власні надходження бюджетних установ
отримуються додатково до коштів
загального фонду бюджету і включаються
до спеціального фонду бюджету.

Згідно цієї ж статті надходження по
першій підгрупі першої групи
використовуються на покриття витрат,
пов'язаних з організацією і наданням
послуг, що надаються бюджетними
установами згідно з їх основною
діяльністю. Проте цією статтею не
передбачено покриття всіх витрат,
пов'язаних з основною діяльністю, а є
посилання на ч.9 ст. 51 Бюджетного
кодексу України.

Згідно з ч.9 ст. 51 Бюджетного кодексу
України від 08.07.2010 року №2456-VI якщо
обсяги власних надходжень бюджетних
установ перевищують відповідні
витрати, затверджені законом про
Державний бюджет України (рішенням про
місцевий бюджет), розпорядник
бюджетних коштів передбачає
спрямування таких надпланових обсягів
у першу чергу на погашення
заборгованості з оплати праці,
нарахувань на заробітну плату,
стипендій, комунальних послуг та
енергоносіїв.

Якщо такої заборгованості немає,
розпорядник бюджетних коштів
спрямовує 50 відсотків коштів на заходи,
що здійснюються за рахунок відповідних
надходжень, і 50 відсотків коштів - на
заходи, необхідні для виконання
основних функцій, але не забезпечені
коштами загального фонду бюджету за
відповідною бюджетною програмою.

У такому разі розпорядник бюджетних
коштів здійснює перерозподіл обсягів
узятих бюджетних зобов'язань за
загальним фондом бюджету для
проведення видатків за цими
зобов'язаннями із спеціального фонду
бюджету.

У періоді, що підлягав ревізії,
Нижньогірське міжрайонне управління
водного господарства було
профінансовано на заробітну плату для
обов'язкових виплат, згідно зі штатним
розкладом і нарахуванням в повному
обсязі, що підтверджується фінансовими
звітами.

З матеріалів справи вбачається, що
оплата праці машиністів насосних
установок проводилася згідно
затверджених в установленому порядку
штатних розписів.

Згідно з п. 23 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.02.2002 року № 228
видатки спеціального фонду кошторису
за рахунок власних надходжень
плануються у такій послідовності: за
встановленими напрямами використання,
на погашення заборгованості установи з
бюджетних зобов'язань за спеціальним
та загальним фондом кошторису та на
проведення заходів, пов'язаних з
виконанням основних функцій, які не
забезпечені (або частково забезпечені)
видатками загального фонду.

Таким чином, відповідно до
законодавчих і нормативних документів
і враховуючи те, що власні надходження
є додатковими засобами до загального
фонду, за рахунок засобів спеціального
фонду покриваються лише витрати, які не
забезпечені фінансуванням із
загального фонду.

Згідно п. 4 Порядку надання платних
послуг бюджетним установами й
організаціями, що належать до сфери
управління Державного комітету
України по водному господарству, на
замовлення фізичних та юридичних осіб,
затвердженого наказом Державного
комітету України по водному
господарству, Міністерства фінансів
України, Міністерства економіки
України від 21 травня 2001 р. N 92/243/104 (у
редакції наказу Державного комітету
України по водному господарству,
Міністерства фінансів України,
Міністерства економіки України від 27
березня 2009 р. N 61/482/273), кошти, отримані
від надання платних послуг,
спрямовуються до спецфонду державного
бюджету України і використовується
згідно з затвердженим кошторисом
водогосподарської організації.

Як вбачається з матеріалів справи на
утримання, експлуатацію, проведення
поточних і капітальних витрат
міжгосподарської мережі кошти з
державного бюджету згідно
затверджених кошторисів витрат за
період 2011-2012 роки позивачу не
виділялися.

Балансова вартість основних фондів за
2012 рік становить 44,2 млн. грн., з яких
знос складає 40,1 млн. грн.

На балансі Нижньогірського
міжрайонного управління водного
господарства числиться:
гідротехнічних споруд - 361 шт., канали
зрошувальні - 52,68 км, трубопроводи -20,71
км, колекторно-дренажна мережа - 174,65 км,
насосні станції - 30 шт.

На проведення ремонтів
міжгосподарської мережі,
насосно-силового обладнання, приладів
обліку води, транспортних засобів,
оплату електроенергії та інші витрати
були спрямовані кошти спеціального
фонду.

Відповідно до звітів про надходження і
використання коштів, отриманих як
плата за послуги за 2011 та 2012 рік,
позивачем було отримано кошти від
надання платних послуг у сумі 7987611,43
грн., які були спрямовані на оплату
енергоенергії, спожитої
господарствами-водокористувачами в
сумі 2082997,50 грн., на оплату податків в
сумі 625444.12 грн., транспортування води по
Північно-Кримському каналу в сумі 535867,92
грн.

Залишок коштів отриманих від надання
платних послуг за період з 2011-2012 роки в
сумі 4743301 грн. були спрямовані на
ремонтно-експлуатаційні роботи,
капітальні витрати та утримання
міжгосподарської зрошувальної мережі,
згідно затверджених кошторисів
видатків за спеціальним фондом.

У кошторисі спеціального фонду
плануються доплати і надбавки,
стимулюючі виплати, передбачені
законодавством і колективним
договором реєстраційний номер 36 від
29.11.2010 року, у тому числі на оплату
матеріальної допомоги, за стаж роботи
за спеціальністю, виплати премій, які
не забезпеченні фінансуванням з
державного бюджету.

За період 2011-2012 роки з вищевказаних
коштів на оплату матеріальної
допомоги, за стаж роботи за
спеціальністю машиністам насосних
установок було виплачено 132400,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що
кошти отримані від надання платних
послуг, були використані виключно на
цілі, пов'язані з організацією та
наданням цих же послуг на проведення
заходів, пов'язаних з виконанням
основних функцій, які не забезпечені
(або частково забезпечені) видатками
загального фонду, що передбачено п.23
Порядку складання розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого Постановою КМУ
від 28.02.2002 року № 228 та законів України
про Державний бюджет України на
відповідний рік і відповідно до
затвердженого в установленому порядку
кошторису.

Як встановлено судом платні послуги
надавалися згідно з функціональними
повноваженнями управління, а тому в їх
наданні були задіяні безпосередньо чи
опосередковано всі працівники
управління, які утримуються за рахунок
коштів загального фонду Державного
бюджету. Платні послуги надавалися в
межах робочого часу, подача води на
зрошення проводилася безпосередньо
під час основного графіка роботи.

Оплата праці машиністів насосних
установок здійснюється відповідно
штатним розкладом, затвердженим
Республіканським комітетом АР Крим з
водогосподарського будівництва і
зрошуваному землеробству.

Враховуючи п.1 ст. 51 Бюджетного кодексу
України і те, що працівники працюючих
насосних станцій виконують основні
функції в межах норм робочого часу,
передбачені Положенням для державних
водогосподарських організацій (п.1.3), їх
заробітна плата законно виплачується
із загального фонду Державного
бюджету, так як всі працівники
управління задіяні безпосередньо чи
опосередковано в процесі здійснення
основних функцій Нижньогірського
міжрайонного управління водного
господарства, а за рахунок
спеціального фонду можуть плануватися
і покриватися додатково витрати,
пов'язані із стимулюючими виплатами,
передбаченими колективним договором.

При цьому необхідно врахувати, що
послуги управління з подачі води на
зрошення надаються сезонно, в решту
часу працівники здійснюють функції по
догляду, ремонту та утриманню
меліоративної мережі організації, тому
оплата праці працівників, затверджених
у штатному розкладі, відповідно до
галузевих нормативів чисельності,
здійснюються за загальним фондом.

Окрім того, суд враховує, що
Міністерство фінансів України листом
від 14.09.2011 року №31-07320-16-9/22626 та лист
Міністерства праці та соціальної
політики України від 14.10.2010 року №
11130/0/14/13 дає роз'яснення по аналогічній
ситуації, з якого виходить, що за
рахунок послуг утримуються працівники
госпрозрахункових структурних
підрозділів бюджетних установ або
працівники, які при наданні послуг
відпрацювали понад норму
встановленого робочого часу, що
відсутній у водогосподарських
операціях. А саме працюючи насосні
станції не є госпрозрахунковими
структурними, тому фінансуються за
рахунок загального фонду Державного
бюджету.

Таким чином, доводи відповідача щодо
необґрунтованих витрат загального
фонду державного бюджету на загальну
суму 110167,87 грн., спростовуються
матеріалами справи та вищенаведеними
нормами права.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

В судовому засіданні 04 грудня 2013 року
оголошено вступну і резолютивну
частини постанови, постанову у повному
обсязі складено 09 грудня 2013 року.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69-71, 94, 158, 159, 161-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 2 письмової вимоги про усунення
порушень, встановлених ревізією,
Джанкойської об'єднаної державної
фінансової інспекції від 08.07.2013 року
№25-14/1651.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Нижньогірського
міжрайонного управління водного
господарства судовий збір у розмірі 34
(тридцять чотири) грн. 41 коп.

Постанова набирає законної сили
через 10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Т.В.Пакет