Справа № 2а-4969/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
Справа № 31682/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Заверухи О.Б.,

суддів -
Гінди О.М.,Ніколіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 11 січня
2012 року про закриття провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Горохолинської сільської ради , третя
особа - ОСОБА_2 про визнання рішення
незаконими -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з адміністративним позовом до
Горохолинської сільської ради, третя
особа на стороні відповідача ОСОБА_2
про визнання рішення незаконними.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що рішенням відповідача від 16
квітня 2008 року «Про затвердження актів
складених земельною комісією
сільської ради», затверджено акт від 16
квітня 2008 року про встановлення дороги
до господарства ОСОБА_2 шириною 5 м.
незаконно, оскільки рішенням
виконавчого комітету від 26 серпня 1983
року № 101 "Про виділення дороги до двору
громадянина ОСОБА_3 виділено дорогу та
зобов'язано побудувати нову дорогу до 15
жовтня 1983 року, що і було виконано.
Дорога була побудована шириною в 2 м.50
см., нею користувалися з 1983 року.

Ухвалою Богородчанського
районного суду Івано-Франківської
області від 11 січня 2012 року провадження
у справі закрито. Ухвала мотивована
тим, що спір між сторонами виник з
приводу захисту прав та інтересів, які
виникають з земельних та цивільних
відносин, зокрема з приводу права на
землю де знаходиться дорога.

Даний спір, на думку суду першої
інстанції є цивільно-правовим і вимоги
позивача слід розглядати відповідно до
норм ЦПК України.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив
позивач, вважає, що вона є незаконною та
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання. Просить ухвалу
скасувати та направити справу на
продовження розгляду до суду першої
інстанції. На обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначає, що у
спірних правовідносинах відповідач є
суб'єктом владних повноважень в
розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки спір
виник з сільською радою , як з суб'єктом
владних повноважень з приводу
винесення рішення про встановлення
дороги.

За відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ст. ст. 2, 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(тут і далі в редакції чинній на час
розгляду справи судом першої
інстанції) завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, а
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу
визначено, що справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу
суб'єкт владних повноважень - це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних
судів належать публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб з органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою або
службовою особою, предметом яких є
перевірка законності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб),
відповідно до прийнятих або вчинених
ними при здійсненні владних
управлінський функцій.

Горохолинська сільська ради
відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
входить до системи місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 25 цього Закону
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

При прийнятті оскаржуваного рішення
Горохолинська сільська рада
здійснювала свої владні управлінські
функції, визначені ст. 26 цього Закону,
якою визначено повноваження
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад щодо управління
комунальною власністю.

Отже, приймаючи дані рішення,
відповідач реалізував свої владні
управлінські функції, передбачені
зазначеною вище правовою нормою, а
також Законом України "Про планування і
забудову територій»", який встановлює
правові та організаційні основи
планування, забудови та іншого
використання територій.

Враховуючи наведені вище обставини та
правові норми, колегія суддів вважає
безпідставними твердження
відповідача, з яким погодився суд
першої інстанції про те, що у спірних
правовідносинах відповідач не
виступав як суб'єкт владних
повноважень, а діяв як суб'єкт
господарювання приймаючи рішення про
встановлення дороги.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що розгляд даної
справи належить до компетенції
адміністративного суду.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувана
ухвала постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального
справа, тому її слід скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 199,
ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Ухвалу Богородчанського
районного суду Івано-Франківської
області від 11 січня 2012 року про
закриття провадження у справі № 2а-4969/11
- скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Заверуха О.Б.

Судді
Гінда О.М.

Ніколін В.В.