Справа № 695/2130/13-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 695/2130/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Матвієнко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
В.П., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 25 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Золотоніської
міської ради в особі органу опіки та
піклування Золотоніської міської ради,
третя особа - ОСОБА_3, за участю
Золотоніської міжрайонної прокуратури
Черкаської області про визнання
рішення комісії з питань захисту прав
дитини виконавчого комітету
Золотоніської міської ради від 11
квітня 2013 року та рішення виконкому
Золотоніської міської ради від 17
квітня 2013 року №108 «Про визначення
ОСОБА_3 способу участі у вихованні
дитини» незаконними та їх скасування,-

в с т а н о в и в:

Постановою Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 25 жовтня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Золотоніської
міської ради в особі органу опіки та
піклування Золотоніської міської ради,
третя особа - ОСОБА_3, за участю
Золотоніської міжрайонної прокуратури
Черкаської області про визнання
рішення комісії з питань захисту прав
дитини виконавчого комітету
Золотоніської міської ради від 11
квітня 2013 року та рішення виконкому
Золотоніської міської ради від 17
квітня 2013 року №108 «Про визначення
ОСОБА_3 способу участі у вихованні
дитини» незаконними та їх скасування -
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції з мотивів порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, внаслідок чого суд дійшов
помилкового висновку, що оскаржувані
дії виконані з дотриманням вимог
законодавства і не порушують прав
позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення третьої особи та
представника прокуратури, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням комісії з питань захисту прав
дитини виконавчого комітету
Золотоніської міської ради від 11
квітня 2013 року на підставі заяви
ОСОБА_3, враховуючи висновок служби у
справах дітей від 03 квітня 2013 року №215,
документи, додані до заяви, захищаючи
права та інтереси малолітнього
визначено ОСОБА_3 спосіб участі у
вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 та
спілкуванні з ним наступним чином:
щосереди із 11.00 години до 13.00 години за
місцем проживання дитини за адресою:
АДРЕСА_1, в присутності представника
служби у справах дітей або ЦСССДМ та
зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод
батькові брати участь у вихованні
дитини та спілкуванні з нею.

Рішенням виконавчого комітету
Золотоніської міської ради від 17
квітня 2013 року №108 «Про визначення
ОСОБА_3 способу участі у вихованні
дитини», за наслідками розгляду заяви
ОСОБА_3, враховуючи висновок служби у
справах дітей від 03 квітня 2013 року №215,
додані документи, рішення комісії з
питань захисту прав дитини від 11 квітня
2013 року, захищаючи права та інтереси
малолітнього, визначено ОСОБА_3 спосіб
участі у вихованні малолітнього сина
ОСОБА_4 та спілкуванні з ним наступним
чином: щосереди із 11.00 години до 13.00
години за місцем проживання дитини за
адресою: АДРЕСА_1, в присутності
представника служби у справах дітей
або ЦСССДМ та зобов'язано ОСОБА_2 не
чинити перешкод батькові брати участь
у вихованні дитини та спілкуванні з
нею.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для звернення до суду ОСОБА_2
з позовними вимогами про скасування
рішення комісії з питань захисту прав
дитини виконавчого комітету
Золотоніської міської ради від 11
квітня 2013 року та рішення виконавчого
комітету Золотоніської міської ради
від 17 квітня 2013 року №108 «Про
визначення ОСОБА_3 способу участі у
вихованні дитини» є те, що відповідно
до медичних висновків дитина має ряд
уроджених захворювань, в тому числі
сепсис та інтоксикаційний синдром
неясного ґенезу, та відповідно до
результатів обстеження національної
дитячої спеціалізованої лікарні
«Охматдит» МОЗ України дитину
необхідно ізолювати від контактів з
оточуючими, обмежившись контактами
лише з членами сім'ї, з якими проживає
дитина. Таким чином, на думку позивача,
оскільки ОСОБА_3 не є членом родини,
рішення, якими визначено ОСОБА_3 спосіб
участі у вихованні дитини, є
протиправними.

Суд першої інстанції під час прийняття
постанови про відмову в задоволенні
позову дійшов висновку щодо
відсутності підстав для скасування
оскаржуваних позивачем рішень з огляду
на те, що оскаржувані рішення були
прийняті у відповідності до норм
чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав:

Відповідно до ст.3 Конвенції про права
дитини, в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст.7, 8 вказаної Конвенції,
дитина має право, наскільки це можливо,
знати свої батьків і право на їх
піклування. Держави-учасниці
зобов'язуються поважати право дитини
на збереження індивідуальності,
включаючи громадянство, ім'я та сімейні
зв'язки, як передбачається законом, не
допускаючи протизаконного втручання.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу
України мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності до ст.158 Сімейного
кодексу України за заявою матері,
батька дитини орган опіки та
піклування визначає способи участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї. Рішення про це орган опіки та
піклування постановляє на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини, інших обставин, що
мають істотне значення. Рішення органу
опіки та піклування є обов'язковим до
виконання. Особа, яка ухиляється від
виконання рішення органу опіки та
піклування, зобов'язана відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду, завдану
тому з батьків, хто проживає окремо від
дитини.

Згідно ст.15 Закону України «Про охорону
дитинства» дитина, яка проживає окремо
від батьків або одного з них, має право
на підтримання з ними регулярних
особистих стосунків і прямих
контактів. Батьки, які проживають
окремо від дитини, зобов'язані брати
участь у її вихованні і мають право
спілкуватися з нею, якщо судом визнано,
що таке спілкування не перешкоджатиме
нормальному вихованню дитини. У разі
коли батьки не можуть дійти згоди щодо
участі одного з батьків, який проживає
окремо, у вихованні дитини, порядок
такої участі визначається органами
опіки та піклування за участю батьків
виходячи з інтересів дитини. Рішення
органів опіки та піклування з цих
питань можуть бути оскаржені в суді у
порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.73 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24
вересня 2008 року №866, у разі виникнення
спору між батьками щодо участі у
вихованні дитини один з батьків, що
проживає окремо від дитини, подає
службі у справах дітей за місцем
проживання дитини заяву, копію
паспорта, довідку з місця реєстрації
(проживання), копію свідоцтва про
укладення або розірвання шлюбу (у разі
наявності), копію свідоцтва про
народження дитини. Працівник служби у
справах дітей проводить бесіду з
батьками, а у разі потреби, також з
родичами дитини. До уваги береться
ставлення батьків до виконання
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
стан здоров'я дитини та інші обставини,
що мають істотне значення. Після
з'ясування обставин, що призвели до
виникнення спору між батьками щодо
участі у вихованні дитини, служба у
справах дітей складає висновок. Участь
у вихованні дитини та у разі потреби
порядок побачення з дитиною того з
батьків, який проживає окремо від неї,
встановлюються рішенням районної,
районної у мм.Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради з
урахуванням висновку служби у справах
дітей.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
рішення комісії з питань захисту прав
дитини виконавчого комітету
Золотоніської міської ради від 11
квітня 2013 року та рішення виконавчого
комітету Золотоніської міської ради
від 17 квітня 2013 року №108 «Про
визначення ОСОБА_3 способу участі у
вихованні дитини» прийняті відповідно
до вимог Сімейного кодексу України,
Порядку провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 вересня 2008 року №866, та виключно в
інтересах дитини, з урахуванням
пояснень, як ОСОБА_3, який звернувся з
заявою про визначення способу участі у
вихованні дитини, так і представника
позивача ОСОБА_5, висновку служби у
справах дітей від 03 квітня 2013 року №215,
усіх поданих довідок та висновків
медичних закладів, а тому вони прийняті
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 25 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 03
лютого 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.