Справа № 2а-19516/09/0570
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/2749/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Слов'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Донецької
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
01.02.2010 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24.12.2010 у справі №2а-19516/09/0570 за
позовом Відкритого акціонерного
товариства «Конструкторське бюро
коксохімічного машинобудування» до
Слов'янської об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 01.02.2010,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24.12.2010, позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства
«Конструкторське бюро коксохімічного
машинобудування» (далі-ВАТ
«Конструкторське бюро коксохімічного
машинобудування», позивач) до
Слов'янської об'єднаної державної
податкової інспекції (далі-Слов'янська
ОДПІ, відповідач) задоволено частково.
Визнано недійсними податкові
повідомлення-рішення 10.09.2009 №/1977,
від 10.09.2009 №1/0/1976, від 07.10.2009 №
/1, від 07.10.2009 № /1. В
задоволенні позовних вимог щодо
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень від 10.09.2009 №/0
та від 07.10.2009 №/1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Слов'янська ОДПІ
14.01.2011 звернулась з касаційною скаргою
до Вищого адміністративного суду
України, який своєю ухвалою від 21.01.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі Слов'янська ОДПІ
просить скасувати постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 01.02.2010 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.12.2010,
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, п.п.
6.1, 6.2, 6.5 ст. 6 Закону України «Про
податок на додану вартість», пп. 5.3.3 п. 5.3
ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи,
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що на підставі акту
№6303/23-3/00190302 від 02.09.2009, складеного за
результатом планової виїзної
документальної перевірки ВАТ
«Конструкторське бюро коксохімічного
машинобудування» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2008 по
31.03.2009, податковим органом винесено
податкові повідомлення-рішення:

- за порушення п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 6.1
ст. 6, п.п. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» -
податкове повідомлення-рішення від
07.10.2009 №/1, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість у розмірі 2338
341,00грн., у тому числі: за основним
платежем - 1558894,00грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 779447,00грн.;

- за порушення п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п.п.
8.1.1 п. 8.1 ст. 8, п. 17.2 ст. 17 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб» -
податкове повідомлення-рішення від
10.09.2009 № /0, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем:
податок з доходів фізичних осіб, у
розмірі 1451,19грн., у тому числі: за
основним платежем - 483,73грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 967,46
грн.;

- за порушення п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 6.1
ст. 6, п.п. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» -
податкове повідомлення-рішення від
10.09.2009 №/1977, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість, у розмірі
2338341,00грн., у тому числі: за основним
платежем - 1558894,00грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 779447,00грн.;

- за порушення п.п. 5.3.3 п. 5.3 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» - податкове
повідомлення-рішення від 10.09.2009
№1/0/1976, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем:
податок на прибуток у розмірі 29019,20грн.,
у тому числі: за основним платежем -
21733,00грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 728620,00грн.;

- за порушення п.п. 5.3.3 п. 5.3 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» - податкове
повідомлення-рішення від 07.10.2009
№/1, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем:
податок на прибуток, у розмірі_29019,20грн.,
у тому числі: за основним платежем -
21733,00грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 7286,20грн.;

- за порушення п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п.п.
8.1.1 п. 8.1 ст. 8, п. 17.2 ст. 17 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб» -
податкове повідомлення-рішення від
07.10.2009 № /1, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем:
податок з доходів фізичних осіб, у
розмірі 1451,19грн., у тому числі: за
основним платежем - 483,73грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
967,46грн.

При цьому, податковий орган в частині
визначення податкових зобов'язань по
податку на додану вартість та податку
на прибуток виходив з того, що позивач
виконував роботи з розробки технічної
та конструкторської документації для
нерезидентів, проте вказані операції
не включив до об'єкту оподаткування
податком на додану вартість.

За результатом розгляду справи судами
попередніх інстанцій встановлено, що
позивач на підставі договорів
(контрактів) надає послуги інженерів
нерезидентам з підготовки,
координації, нагляду та здійснення
робіт по будівництву та оснащенню
нерухомості (коксових батарей),
розташованих за межами митної
території України, а саме:

- №795 від 01.11.2006 з компанією Bhilai Engineering
Corporation Limited Indastrial Areа, Bhilai - 490 026, СG
(Індія), предметом якого є розробка
конструкторських креслень і
документації дверей підвищеної
герметичності для батареї Bhilai Steel Plant;

- №852 від 24.11.2008 з Bhilai Engineering Corporation Limited
Indastrial Areа, Bhilai - 490 026, СG (Індія),
відповідно до якого останньому
надається можливість виконати
виробництво колектора БВК для коксової
батареї №4 Визагхапатнамського
металургійного комбінату відповідно
до робочих креслень та документації,
яка виконана позивачем;

- №835-ВЕС від 29.07.2008 з Bhilai Engineering Corporation
Limited Indastrial Areа, Bhilai - 490 026, СG (Індія) на
поставку креслень та документації
коксувиталкувача та дверезйомної
машини для коксової батареї №11 ВSР;

- №836-ВЕС від 01.08.2008 з компанією Bhilai
Engineering Corporation Limited Indastrial Areа, Bhilai - 490 026, СG
(Індія) на розробку та поставку
креслень та документації технічних
проектів (базовий інжиринг) та робочої
конструкторської документації
(детальний інжиніринг)
коксувиталкувача та дверезйомної
машини для коксової батареї №6RSP, Індія;

- №ІІSCO-440 від 02.04.2008 з компанією
«DONEQUIPMENT» (ЮАР), предметом якого було
виконання базового та детального
інжинірингу коксових машин та
обладнання, надання документації для
коксової батареї №11 Металургійного
заводу ІІSCO, Іедія;

- №812 від 16.05.2007 з компанією Bhilai Engineering
Corporation Limited Indastrial Areа, Bhilai - 490 026, СG (Індія)
на інжиніринг технічного та робочого
проекту на електровоз та гасильний
вагон для ІІSCO КБ№10;

- №810 від 16.05.2007 компанією Bhilai Engineering
Corporation Limited Indastrial Areа, Bhilai - 490 026, СG (Індія)
на закупку та продаж креслень
технічного та робочого проекту та
документації на гасильний вагон для
Билайського метзаводу, яким
передбачено, що позивачеві надається
право на виробництво тільки одного
комплексу гасильних вагонів, а саме для
батареї №6 Билайського метзаводу в
чіткій відповідності до креслень та
документації, які розроблені
позивачем;

-№806 від 16.05.2007 з компанією Bhilai Engineering
Corporation Limited Indastrial Areа, Bhilai - 490 026, СG (Індія)
на розробку та передачу документації
на обладнання для КБ №6 для Билайского
металургійного заводу;

-№809 від 20.04.2007 з компанією Bhilai Engineering
Corporation Limited Indastrial Areа, Bhilai - 490 026, СG (Індія)
на закупку та продаж креслень
технічного та робочого проекту та
документації на гасильний вагон для
Бокарського метзаводу;

№803 від 09.01.2007 з компанією Bhilai Engineering
Corporation Limited Indastrial Areа, Bhilai - 490 026, СG (Індія)
на розробку та передачу документації
дверезйомної машини для Билайського
металургійного заводу КБ №6;

- №802 від 09.01.2007 з компанією Bhilai
Engineering Corporation Limited Indastrial Areа, Bhilai - 490 026, СG
(Індія) на розробку та передачу
документації дверезйомної машини для
Бокарського металургійного заводу КБ
№1;

- №ВЕС-794 від 01.11.2006 з компанією Bhilai
Engineering Corporation Limited Indastrial Areа, Bhilai - 490 026, СG
(Індія) на поставку конструкторських
креслень та документації дверезйомної
машини для IISСО КБ №9.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції позивач представив первинні
бухгалтерські документи, зокрема,
банківські виписки на підтвердження
фактично перерахованих коштів
контрагентами на розрахунковий
рахунок позивача.

Згідно з п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з поставки товарів
та послуг, місце надання яких
знаходиться на митній території
України.

Місце поставки послуг визначено п.6.5
ст.6 Закону України «Про податок на
додану вартість», п.п. «в» якого
встановлено, що при наданні послуг
агентами, посередниками чи іншими
учасниками ринку нерухомого майна
(нерухомості) (далі - ріелтерами), іншими
особами, відповідальними за
підготовку, координацію, нагляд та
здійснення робіт із будівництва та
оздоблення (оснащення) нерухомості
(включаючи послуги архітекторів та
дизайнерів), інших подібних послуг,
пов'язаних з продажем або будівництвом
нерухомості, місцем надання послуг є
місце, де така нерухомість розташована
або буде розташована.

Згідно ж з абз. 4 п.п. «д» цього пункту
місцем поставки послуги вважається
місце реєстрації покупця або його
постійного представництва, а за
відсутності такого місця реєстрації -
місце постійної адреси або постійного
проживання, в разі якщо покупці, яким
надаються послуги консультантами,
інженерами, адвокатами, бухгалтерами,
аудиторами, актуаріями та інших
аналогічних послуг, а також з обробки
даних та надання інформації, у тому
числі з використанням комп'ютерних
систем; проживають за межами митної
території України.

За змістом цієї норми законодавчий
припис встановлений саме що характеру
(змісту) послуг, який визначається
через визначення фаху особи, що надає
такі послуги. Іншими словами, зокрема,
щодо послуг, які надаються інженерами,
законодавцем ставиться вимога, що ці
послуги мають зміст інженерних.

Закон України «Про податок на додану
вартість» не містить визначення
послуг, про які йдеться в п.п. «д» п.6.5 ст.
6 вказаного Закону. З врахуванням
положень п.1.15 ст. 1 цього Закону для
цілей цього Закону при визначенні
змісту послуг, що надаються інженерами,
слід виходити із поняття «інжиніринг»,
визначеного в п. 1.36 ст. 1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», а саме: надання послуг
(виконання робіт) зі складання
технічних завдань, проведення наукових
досліджень, складання проектних
пропозицій, проведення
техніко-економічних обстежень та
інженерно-розвідувальних робіт з
будівництва об'єктів, розробка
технічної документації, проектування
та конструкторське опрацювання
об'єктів техніки і технології,
консультації та авторський нагляд під
час монтажних та
пусконалагоджувальних робіт, а також
консультації економічного,
фінансового або іншого характеру,
пов'язані з такими послугами (роботами).

Відповідно до Державного
класифікатора будівель та споруд ДК
018-2000, затвердженого наказом
Держстандарту України від 17.08.2000 №507,
коксова батарея відноситься до розділу
«Інженерні споруди»(код 2), підрозділу
«Комплексні промислові споруди» (код
23), групи «Комплексні промислові
споруди» (код 230), класу «Споруди
підприємств хімічної промисловості»
(код 2303), підкласу «Споруди
коксохімічних заводів» (код 2303.4).

В додатку «Б» «Терміни та визначення
Державних будівельних норм України.
Проектування. Склад, порядок
розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва. ДБН А.2.2-3-2004»,
затвердженим наказом Держбуду України
від 20.01.2004 №8, визначено, що проектні
роботи -це роботи, які пов'язані зі
створенням проектної документації для
будівництві; проектна документація
-затвердженні у встановленому порядку
текстові та графічні матеріали, якими
визначаються містобудівні
об'ємно-планувальні, архітектурні,
конструктивні, технічні, технологічні
рішення, а також кошториси об'єктів
будівництва.

Загальний процес реалізації
будівельного проекту складається з
такий стадій: передінвестиційну,
інвестиційну (процес будівництва) та
експлуатаційну. Передінвестиційна
стадія, в свою чергу, складається з ряду
етапів: отримання дозволу на
проектування; розробка
історико-містобудівного обґрунтування
і ескізного проекту, отримання
початкових даних на об'єкт будівництва
(передпроектна стадія); підготовка
проектної документації, узгодження,
експертиза і затвердження проектної
документації (проектна стадія);
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт (Шаповал С.Л.
Громадське будівництво. Курс лекцій. К:
Видавництво КНТЕУ, 2008).

Як вбачається з матеріалів справи,
машини та обладнання, конструкторську
та робочу документацію (проектну
документацію) на які, включаючи
документацію на виготовлення,
збирання, монтаж та введення в
експлуатацію, розробляв позивач, є
функціональними складовими коксової
батареї, що забезпечують її
функціонування як цілісної інженерної
споруди. Самі ж роботи по виготовленню
такої документації входять до
загального процесу реалізації
будівельного проекту коксової батареї
як підготовчі для здійснення робіт із
будівництва, а позивач, виконуючи ці
роботи, є відповідальною особою за їх
здійснення.

Крім того, надані позивачем послуги
підпадають під визначення інжинірингу,
тобто є послугами, що надаються
інженерами.

З огляду на встановлені обставини, суди
поепредніх інстанцій дійшли
правильного висновку, що місце надання
послуг, з приводу оподаткування
операцій з поставки яких виник спір,
знаходиться за межами митної території
України, оскільки коксові батареї
(об'єкт нерухомості) та місце
реєстрації покупця цих послуг
знаходяться за межами цієї території.
У зв'язку з цим операції з поставки
зазначених послуг не є об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального права
при встановленні фактичних обставин
справи.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, та
ч.5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Слов'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Донецької області залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 01.02.2010 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.12.2010
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв