Справа № 807/1157/13-а
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1157/13-а

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Калинич Я. М.

при секретарі Нагорна Л.І.

за участю:

представника позивача: прокурора -
Зеленяк Е.С. ,

представник відповідача: не з'явився ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Прокуратури м.
Ужгорода до Відділу охорони здоров'я
Ужгородської міської ради про
визнання протиправним та скасування
пункту 1 наказу начальника відділу
охорони здоров'я Ужгородської міської
ради №10 від 31.01.2013 року в частині
затвердження складу
клініко-експертної комісії за
профілями медичної практики МПЦ «З
акушерства, гінекології та
неонатології» та п.1, 2, 3 наказу
начальника відділу охорони здоров'я
Ужгородської міської ради №41 від 05.02.2013
року в частині затвердження складу
клініко-експертної комісії за
профілями медичної практики в МПЦ «З
акушерства та гінекології», -

В С Т А Н О В И В:

Прокуратура міста Ужгорода
звернулась в Закарпатський окружний
адміністративний суд з позовною заявою
до Відділу охорони здоров'я
Ужгородської міської ради в якій
просить визнати протиправним та
скасувати пункт 1 наказу начальника
відділу охорони здоров'я Ужгородської
міської ради №10 від 31.01.2013 року в
частині затвердження складу
клініко-експертної комісії за
профілями медичної практики МПЦ «З
акушерства, гінекології та
неонатології» та п.1, 2, 3 наказу
начальника відділу охорони здоров'я
Ужгородської міської ради №41 від 05.02.2013
року в частині затвердження складу
клініко-експертної комісії за
профілями медичної практики в МПЦ «З
акушерства та гінекології».

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
переконання позивача начальник
відділу охорони здоров'я Ужгородської
міської ради при прийнятті наказів №10
від 31.01.2013 року та №14 від 05.02.2013 року
вийшла за межі наданих повноважень та
створила клініко-експертну комісію не
за медичним профілем, передбаченим
галузевим наказом МОЗ України та
відомчим положенням відділу охорони
здоров'я Ужгородської міської ради, а
також не погодила персональний склад
КЕК з керівниками медичних установ та
закладів. Тому, позивач вважає, що пункт
1 наказу начальника відділу охорони
здоров'я Ужгородської міської ради №10
від 31.01.2013 року в частині затвердження
складу клініко-експертної комісії за
профілями медичної практики МПЦ «З
акушерства, гінекології та
неонатології» та п.1, 2, 3 наказу
начальника відділу охорони здоров'я
Ужгородської міської ради №41 від 05.02.2013
року в частині затвердження складу
клініко-експертної комісії за
профілями медичної практики в МПЦ «З
акушерства та гінекології» є
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з мотивів
наведених у позовній заяві та просив
суд адміністративний позов
задовольнити повністю.

Відповідач явку свого представника в
судове засідання не забезпечив, хоча в
матеріалах справи містяться докази
того, що представник був повідомлений
про дату, час та місце судового
розгляду належним чином. Клопотань про
відкладення розгляду справи або про
розгляд справи без участі представника
відповідача до суду не надходило.

26 грудня 2013 року до суду надійшли
заперечення проти позову від
відповідача. В поданих запереченнях
відповідач виклав свою думку щодо
адміністративного позову та вважає
його таким, що не підлягає до
задоволення з огляду на наступне.
Відповідач зазначає, що пунктом 1.6.
наказу МОЗ України № 163 від 24.02.2013 року
«Про управління якістю медичної
допомоги», затверджено Примірне
положення про клініко-експертні
комісії управлінь (відділів) охорони
здоров'я міських, районних органів
місцевого самоврядування. Пункт 2.9.
зазначеного положення встановлює, що
голова КЕК формує її склад відповідно
до профілю медичної практики з числа
головних позаштатних спеціалістів
відповідного органу охорони здоров'я,
найбільш досвідчених фахівців ВОЗ,
співробітників вищих медичних
навчальних закладів ІІІ-IV рівнів
акредитації, науково-дослідних
інститутів, громадських організацій, у
тому числі професійних лікарських
асоціацій, інших установ і державних
органів виконавчої влади за згодою їх
керівників, визначає заступників
голови (не більше трьох) та секретаря
КЕК. Відповідно до частини другої
статті 32 КЗпП не вважається
переведенням на іншу роботу і не
потребує згоди працівника переміщення
його на тому самому підприємстві, в
установі, організації на інше робоче
місце, в інший структурний підрозділ у
тій же місцевості, доручення роботи на
іншому механізмі або агрегаті у межах
спеціальності, кваліфікації чи посади,
обумовленої трудовим договором. Також
відповідач переконаний, що не
вважається переведенням на іншу роботу
і зміна істотних умов праці, а саме:
систем і розмірів оплати праці, пільг,
режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміна розрядів і
найменування посад тощо, яка згідно з
частиною третьою статті 32 КЗпП
допускається у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці.
Вважає, що не є тимчасовим переведенням
працівника в іншу місцевість службове
відрядження, під яким розуміється
поїздка працівника за розпорядженням
керівника підприємства, об'єднання,
установи, організації на певний строк
до іншого населеного пункту для
виконання службового доручення поза
місцем його постійної роботи, яке
зберігається за відрядженим
працівником. Відрядження для
загального кола працівників не
потребує їхньої згоди. Також вказує, що
статтею 33 КзпП встановлено, що власник
або уповноважений ним орган має право
перевести працівника строком до одного
місяця на іншу роботу, не обумовлену
трудовим договором, без його згоди,
якщо вона не протипоказана
працівникові за станом здоров'я, лише
для відвернення або ліквідації
наслідків стихійного лиха, епідемій,
епізоотій, виробничих аварій, а також
інших обставин, які ставлять або можуть
поставити під загрозу життя чи
нормальні життєві умови людей, з
оплатою праці за виконану роботу, але
не нижчою, ніж середній заробіток за
попередньою роботою. З огляду на
вищезазначене, та з урахуванням того,
що «Склад» координаційної ради з
управління та контролю якості медичної
допомоги та «Склад» КЕК відділу
охорони за профілями медичної практики
та «Список» головних позаштатних
спеціалістів за профілями медичної
практики формується з працівників
штатних та позаштатних спеціалістів,
які є у підпорядкуванні відділу
охорони здоров'я Ужгородської міської
ради, то згода керівників медичних
закладів на переведення працівників не
потрібна, а тому просить суд відмовити
у задоволенні позову повністю.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Так, повноваження позивача на
звернення до суду, при нагляді ним за
додержанням і застосуванням законів,
зокрема, відповідністю актів, які
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам визначено пунктом 9 розділу XV
«Перехідні положення» Конституції
України та Закону України «Про
прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII де
передбачено, що прокуратура здійснює
вказаний нагляд.

Згідно частини першої 1 статті 19 Закону
України «Про прокуратуру» від 05.11.1991
року №1789-XII, предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є,
зокрема, відповідність актів, що
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам.

За приписами статей 20, 23 Закону України
«Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII
прокурор на підставі відповідної
постанови проводить перевірку
виконання законів і, виявивши
порушення вимог закону може, не вносячи
подання, звернутися до суду щодо
визнання незаконним
нормативно-правового акту
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Отже, звертаючись до суду із даною
вимогою, прокурор м. Ужгорода діє в
межах повноважень, у порядку та в
спосіб, передбачений законом і діє як
посадова особа органу державної влади
та набуває статусу позивача.

Судом встановлено, що Прокуратурою
міста Ужгорода у відповідності до
постанови про проведення перевірки в
порядку нагляду за додержанням та
застосуванням законів згідно ст.21
Закону України «Про прокуратуру»
проведено перевірку у відділу охорони
здоров'я Ужгородської міської ради.

Даною перевіркою встановлено, що
пунктом першим наказу начальника
відділу охорони здоров'я Ужгородської
міської ради №10 від 31.01.2013 року «Про
внесення змін в наказі відділу охорони
здоров'я Ужгородської міської ради від
22.12.2010 року за №117 «Про створення
міських клінічно - експертних комісій
за профілями медичної практики»
внесено зміни в склад
клініко-експертних комісій за
профілями медичної практики та
затверджено склад останніх згідно
Додатку №1 вказаного наказу.

У подальшому, наказом начальника
відділу охорони здоров'я №14 від 05.02.2013
«Про внесення змін в наказ відділу
охорони здоров'я Ужгородської міської
ради від 31.01.2013 №10», повторно внесено
зміни в склад клініко-експертних
комісій за профілями медичної
практики: акушерство та гінекологія,
неонатологія, дитяча хірургія.

Згідно п.1.5. «Примірного положенням по
клініко-експертну комісію управлінь
(відділів) охорони здоров'я міських,
районних органів місцевого
самоврядування», затвердженого
наказом Міністерства охорони здоров'я
України №163 від 24.02.2010 року та п.1.5.
«Положення про клініко-експертну
комісію», затвердженого наказом
відділу охорони здоров'я Ужгородської
міської ради №115 від 20.12.2010 року -
клініко-експертні комісію створюються
за наступними профілями медичної
практики :

- акушерсько-гінекологічна допомога;

- дитяча хірургічна допомога;

- допомога при інфекційних хворобах;

- …

У відповідності до п.2.9. вищевказаних
Положень Голова клініко - експертної
комісії формує її склад відповідно до
профілю медичної практики з числа
головних позаштатних спеціалістів
відповідного органу охорони здоров'я,
найбільш досвідчених фахівців ЗОЗ,
співробітників вищих медичних
навчальних закладів, громадських
організацій, у тому числі професійних
лікарських асоціацій, інших установ і
державних органів виконавчої влади за
згодою їх керівників, визначає
заступників голови (не більше трьох) та
секретаря КЕК.

Проте, як встановлено проведеною з
даного приводу прокуратурою міста
Ужгорода перевіркою, жодних пропозицій
та погоджень про склад КЕК
Ужгородського міського перинатального
центру на адресу закладу не надходило
та не надавалось.

Більше того, після затвердження
персонального складу
клініко-експертної комісії за профілем
медичної практики «акушерство та
гінекологія», на адресу відділу
охорони здоров'я Ужгородської міської
ради надійшов лист голови обласної КЕК
за профілем медичної практики
«акушерсько-гінекологічна допомога»
про перегляд складу відповідної
міської КЕК у зв'язку з тим, що окремі
його учасники одночасно є членами
обласної КЕК.

В ході судового розгляду було
встановлено, що з метою скасування
незаконного наказу прокуратурою міста
Ужгорода 15.03.2013 року було внесено
подання, яке відділом охорони здоров'я
Ужгородської міської ради відхилене,
про що прокуратуру міста повідомлено
було 28.03.2013 року. В даному відхиленні
відділ охорони здоров'я Ужгородської
міської ради зазначив, що жодних
офіційних листів з управління охорони
здоров'я облдержадміністрації
стосовно персонального складу КЕК за
профілем медичної практики з
акушерства та гінекології на адресу
відділу охорони здоров'я Ужгородської
міської ради не надходило. Також,
відзначили, що перевищень службових
обов'язків з боку посадових осіб
відділу охорони здоров'я не мали місце,
а всі КЕК в наказах відділу охорони
здоров'я від 31.01.2013 року №10 та від 05.02.2013
року №14 були створені по профілям
медичної практики та згідно
нормативних документів чинного
законодавства України.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Системно, проаналізувавши обставини
справи та вимоги чинного законодавства
України, суд дійшов висновку, що
начальник відділу охорони здоров'я
Ужгородської міської ради при прийняті
наказів №10 від 31.01.2013 року та №14 від
05.02.2013 року вийшла за межі наданих
повноважень та створила
клініко-експертну комісію не за
медичних профілем, передбаченим
галузевим наказом МОЗ України та
відомчим положенням відділу охорони
здоров'я міської ради, а також не
погодила персональний склад КЕК з
керівникам медичних установ та
закладів, а тому у відповідача були
відсутні правові підстави для
прийняття оскаржуваних наказів,
оскільки відповідач діяв не у спосіб
встановлений законодавством, без
дотримання встановленої законом
процедури вчинення дій у зв'язку з чим
оскаржувані пункти наказів є
протиправними та підлягають
скасуванню.

За загальним правилом, що випливає з
принципу змагальності, кожна сторона
повинна подати докази на підтвердження
обставин, на які вона посилається, або
на спростування обставин, про які
стверджує інша сторона.

Водночас, відповідно до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачем не
надано суду доказів, які спростовували
б твердження позивача, а відтак, не
доведено правомірності своїх дій та
наказів.

Враховуючи наведені вище правові норми
та встановлені судом обставини справи,
суд приходить до переконання, що даний
позов є обґрунтованим і таким, що
підлягає до задоволення, а оскаржувані
позивачем пункти наказів слід визнати
протиправними та скасувати.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 11, 70, 71, 86, 160-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов Прокуратури м.
Ужгорода до Відділу охорони здоров'я
Ужгородської міської ради про
визнання протиправним та скасування
пункту 1 наказу начальника відділу
охорони здоров'я Ужгородської міської
ради №10 від 31.01.2013 року в частині
затвердження складу
клініко-експертної комісії за
профілями медичної практики МПЦ «З
акушерства, гінекології та
неонатології» та п.1, 2, 3 наказу
начальника відділу охорони здоров'я
Ужгородської міської ради №41 від 05.02.2013
року в частині затвердження складу
клініко-експертної комісії за
профілями медичної практики в МПЦ «З
акушерства та гінекології» -
задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати
пункт 1 наказу начальника відділу
охорони здоров'я Ужгородської міської
ради № 10 від 31.01.2013 року в частині
затвердження складу
клініко-експертної комісії за
профілями медичної практики МПЦ «З
акушерства, гінекології та
неонатології».

3.Визнати протиправними та скасувати
пункти 1, 2, 3 наказу начальника відділу
охорони здоров'я Ужгородської міської
ради № 41 від 05.02.2013 року в частині
затвердження складу
клініко-експертної комісії за
профілями медичної практики в МПЦ «З
акушерства та гінекології».

4.Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяЯ.М. Калинич