Справа № 872/13596/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2013 р. справа № 804/7371/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2013 року у справі № 804/7371/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, треті
особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання
протиправними дій, скасування рішень,
зобов'язання утримання від вчинення
дій, визнання протиправною
бездіяльність, зобов'язання вчинити
дії , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправними дії
державного виконавця Бабушкінського
ВДВС Дніпропетровського міського
управління юстиції Циганко О.В. щодо
звернення стягнення на предмет
іпотеки, що належить позивачу та третім
особам - ОСОБА_3, ОСОБА_2 а саме: -
нежитлове приміщення № 42 площею 73,8
кв.м., розташоване в житловому будинку
АДРЕСА_2; - нежитлове приміщення № 102
площею 61,8 кв.м., розташоване в житловому
будинку літ. АДРЕСА_3; нежитлове
приміщення № 5 площею 85,2 кв.м., в тому
числі: ґанок літ. а1 вбудованому в
житловому будинку АДРЕСА_4, скасувавши
постанову відповідача від 02.11.2012 року
про арешт зазначеного нерухомого
майна, акт його опису та арешту майна
боржника від 22.11.2012 року, що міститься у
зведеному виконавчому провадженні №
ЄДРВП 37753805. Позивач також просив суд
зобов'язати державного виконавця
утриматися від вчинення дій,
направлених на звернення стягнення на
предмет іпотеки при виконанні
виконавчого листа № 6-6525/12, виданого
09.08.2012 Новозаводським районним судом м.
Чернігова про стягнення солідарно з
нього, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк»
заборгованості за кредитним договором
№SME0003181 у розмірі 2 997 415,85 грн.;
зобов'язати відповідача утриматися
від звернення стягнення на майно при
виконанні виконавчого листа, виданого
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м.Дніпропетровська по справі №
2-5844/11 про звернення стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
№ 1/0808/98-159-Z-1 від 13.08.2008 року на
нежитлове приміщення, що знаходиться
за адресою, АДРЕСА_5, прим. 7, загальною
площею 87,2 м. кв. та належить на праві
спільної часткової власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 на підставі рішення постійно
діючого третейського суду при
асоціації «Левлекс» б/н від 03.09.2007 року;
зобов'язати державного виконавця
утриматися від вчинення дій,
направлених на звернення стягнення на
предмет іпотеки при примусовому
виконанні виконавчого листа № 6-1436/12,
виданого Новозаводським районним
судом м. Чернігова про стягнення
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк»
заборгованості за кредитом - 58 078,54 грн.,
за відсотками - 3 516,38 грн., пені - 1 230,71
грн., витрати по сплаті третейського
збору - 100,00 грн.; визнати протиправною
бездіяльність Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ щодо не
направлення зведеного виконавчого
провадження за адресою знаходження
майна: АДРЕСА_5; зобов'язати державного
виконавця Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ направити
зведене виконавче провадження до
Амур-Нижньодніпровського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось про те, що в ході
проведення виконавчих дій державним
виконавцем протиправно застосований
арешт нерухомого майна, яке
знаходиться в іпотеці декількох
банків. Зважаючи на відсутність
судового рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
відповідач не мав права в межах
зведеного виконавчого провадження про
стягнення суми накладати арешт на
майно, яке є предметом іпотеки. Крім
того, виконання виконавчого листа,
виданого Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська по
справі № 2-5844/11, має здійснюватись
Амур-Ниждньодніпровським ВДВС
Дніпропетровського МУЮ, що також
свідчить про неправомірні дії
відповідача по здійсненню виконавчих
дій та його бездіяльність щодо не
направлення зведеного виконавчого
провадження на адресу вказаного ВДВС.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2013 року адміністративний позов
задоволений частково. Суд визнав
протиправними дії Бабушкінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки в межах
зведеного виконавчого провадження №
ЄДРВП 37753805 (на нежитлове приміщення №
42, розташоване в житловому будинку по
АДРЕСА_2, нежитлове приміщення № 102,
розташоване в житловому будинку по вул.
Інженерній, буд. 4 у м. Дніпропетровську,
нежитлове приміщення № 5 розташоване в
житловому будинку по АДРЕСА_4. Суд також
визнав протиправною та скасував
постанову державного виконавця
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції від 02
листопада 2012 року в частині арешту
предмета іпотеки - зазначеного вище
нерухомого майна, визнав протиправним
та скасував акти опису та арешту цього
ж майна від 22 листопада 2012 року,
зобов'язав утриматися Бабушкінський
відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в межах зведеного
виконавчого провадження № ЄДРВП
37753805 від дій щодо звернення стягнення
на предмет іпотеки, а також визнав
протиправною бездіяльність
відповідача щодо не направлення
зведеного виконавчого провадження №
ЄДРВП 37753805 за адресою знаходження
майна - нежитлового приміщення № 7 по
АДРЕСА_5 та зобов'язав останнього
направити зведене виконавче
провадження № ЄДРВП 37753805 до
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права при його
прийнятті, просить суд апеляційної
інстанції скасувати оскаржену
постанову та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.
На думку апелянта, суд дійшов
помилкового висновку про
протиправність дій та рішень органу
державної виконавчої служби щодо
звернення стягнення на предмет
іпотеки, проігнорувавши, при цьому,
приписи статей 52, 54 Закону України «Про
виконавче провадження». Крім того, суд
необґрунтовано відхилив доводи
відповідача про пропуск позивачем
строку звернення до адміністративного
суду.

Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк», яке не було залучено до
участі у розгляді справи, подало до
апеляційного суду заяву про приєднання
до апеляційної скарги, в якій зазначило
про те, що є стороною виконавчого
провадження № ЄДРВП 37753805. При
ухваленні рішення, суд першої
інстанції неправильно трактував норми
Закону України «Про іпотеку», Закону
України «Про виконавче провадження».
Зважаючи на те, що ПАТ «Альфа-Банк» є
стягувачем у виконавчому провадженні,
державний виконавець був зобов`язаний
при застосуванні заходів примусового
виконання рішення суду враховувати
право стягувача на першочергове
задоволення своїх вимог за рахунок
заставленого майна, тому спірні дії та
рішення відповідача є правомірними та
вчиненими в межах законних
повноважень.

У судовому засіданні представник ПАТ
«Альфа-Банк» підтримав заяву про
приєднання до апеляційної скарги.

Апелянт, належним чином повідомлений
про день, місце і час розгляду
апеляційної скарги, до суду
уповноваженого представника не
направив, про причини неприбуття не
повідомив.

Треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відмовились від отримання судових
повісток.

Позивач ОСОБА_1 відмовився від
отримання судової повістки,
направленої рекомендованим поштовим
відправленням, проте 18 листопада 2013
року безпосередньо в суді апеляційної
інстанції її отримав представник
позивача ОСОБА_5 і просив відкласти
розгляд справи, призначений на 19
листопада 2013 року, через необхідність
підготовки відзиву на апеляційну
скаргу.

У судове засідання, призначене на 03
грудня 2013 року, позивач не прибув,
подавши заяву про відкладення розгляду
справи у зв'язку із перебуванням його
на лікуванні з 02 грудня 2013 року.

За приписами частини 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи. Якщо суд апеляційної
інстанції визнав обов'язковою участь у
судовому засіданні осіб, які беруть
участь у справі, а вони не прибули, суд
апеляційної інстанції може відкласти
апеляційний розгляд справи.

Зважаючи на те, що сам позивач
відмовився від одержання судової
повістки через засоби поштового
зв'язку, не надав письмових заперечень
на апеляційну скаргу, для підготовки
яких суд відклав розгляд справи з 19.11.2013
року до 03.12.2013 року за клопотанням його
представника за довіреністю ОСОБА_5,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність перешкод судового
розгляду справи без участі
представника апелянта, позивача та
третіх осіб.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскарженого рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та пред'явлених позовних вимог,
дійшла висновку про наявність підстав
для задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції з 10 квітня 2013 року
перебуває зведене виконавче
провадження номер за ЄДРВП 37753805 по
виконанню наступних виконавчих
документів: 1) виконавчого листа № 6-6525/12
від 09.08.2012 року, виданого
Новозаводським районним судом м.
Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Альфа-Банк» 2997415,85 грн.; 2)
виконавчого листа № 6-1436/12 від 28.11.2012
року, виданого Новозаводським районним
судом м. Чернігова про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 62925,63
грн. (а.с.105-107, 109-115). Постановою
державного виконавця Циганко О.В. від 02
листопада 2012 року в межах виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа № 6-6525/12 від 09.08.2012 року був
накладений арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми
звернення стягнення (а.с.117). Згідно
Актів опису й арешту майна від 22
листопада 2012 року, державним
виконавцем описано наступне нерухоме
майно: 1) нежитлове приміщення № 102,
загальною площею 61,8 кв.м. за адресою
АДРЕСА_3 (а.с.123); 2) 69/100 частин
нежитлового приміщення № 42 за адресою
АДРЕСА_2 (а.с.125); 3) 50/100 частин
нежитлового приміщення № 5 за адресою
АДРЕСА_4 (а.с.127).

Отже, опис майна та його арешт відбувся
в межах виконавчого провадження по
виконанню виконавчого листа № 6-6525/12
від 09.08.2012 року до об'єднання виконавчих
проваджень по виконанню виконавчих
листів № 6-6525/12 та № 6-1436/12, яке відбулось
постановою від 10 квітня 2013 року (а.с.107).

Правомірність опису й арешту вказаного
нерухомого майна були предметом
судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи ці рішення, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
державний виконавець не мав права
застосовувати арешт на нерухоме майно,
яке перебуває в іпотеці, з огляду на
відсутність виконавчого документа про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Колегія суддів вважає такий висновок
суду помилковим, який зроблений без
врахування усіх обставин по справі.

Так, постановою відповідача від 02.11.2012
року відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 6-6525/12,
виданого Новозаводським районним
судом м. Чернігова про стягнення
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Альфа-Банк»
заборгованості за кредитним договором
№ SME0003181 на загальну суму 2997415,85 грн.

За приписами статті 52 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
удепозитарних установах. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника.
Черговість стягнення на кошти та інше
майно боржника остаточно визначається
державним виконавцем. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Відповідно до статті 54 цього ж Закону
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Таким чином, Закон України «Про
виконавче провадження» дозволяє
державному виконавцю вчиняти дії по
зверненню стягнення на заставлене
майно, тому числі, для задоволення
вимог стягувачів, які не є
заставодержателями.

Зміст іпотеки, як визначено статтю 1
Закону України «Про іпотеку», як виду
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, полягає у
переважності права іпотекодержателя в
разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки перед іншими
кредиторами цього боржника.

Отже, законодавець, з метою
недопущення, перш-за все, порушення
прав іпотекодержателя, визначив його
першочергове право на задоволення
своїх вимог при наявності таких, а
також визначив механізм недопущення
звернення стягнення на предмет іпотеки
для задоволення вимог інших стягувачів
- шляхом задоволення позову
іпотекодержателя про зняття арешту із
заставленого майна.

Зважаючи на те, що у даному
випадку іпотекодержатель і стягувач
збіглися в одній особі - ПАТ
«Альфа-Банк», який не має жодних
заперечень щодо опису й арешту
нерухомого майна, яке перебуває у нього
в іпотеці відповідно до договору №
SMERS00018/1 від 22.09.2007 року - нежиле
приміщення по АДРЕСА_2 (а.с.37-42), договору
№ SMERS00018/5 від 23.12.2007 року - нежиле
приміщення по АДРЕСА_3 (а.с.49-52),
договору № SMERS00018/2 від 22.08.2010 року -
нежиле приміщення по АДРЕСА_4 (а.с.88-93)
для задоволення своїх же вимог про
стягнення заборгованості за
кредитними договорами, спірні дії та
рішення відповідача не можуть
вважатись протиправними.

Крім того, суд першої інстанції не
встановив, які саме права позивача, як
боржника у виконавчому провадженні,
порушені відповідачем при здійсненні
зазначених вище дій та прийнятті
рішень, без чого неможливо визначати
спосіб їх захисту, у тому числі і
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень утриматись від вчинення
певних дій.

Здійснюючи перевірку оскарженого
судового рішення в частині визнання
протиправною бездіяльність
Бабушкінського відділу ДВС
Дніпропетровського ДМУЮ щодо не
направлення зведеного виконавчого
провадження № ЄДРВП 37753805 за адресою
місцезнаходження майна - нежитлового
приміщення по АДРЕСА_5 до
Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС
Дніпропетровського ДМУЮ та
зобов'язання передати це виконавче
провадження останньому, колегія суддів
також дійшла висновку про
незаконність та необґрунтованість
судового рішення і в цій частині.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що відповідачем 03 квітня
2013 року було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-5844/11, виданого
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська 25.02.2013 року
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за іпотечним договором №
0301/0808/98-159-Z-1 від 13.08.2008 року - нежитлове
приміщення , що знаходиться за адресою
АДРЕСА_5 прим. 7, загальною площею 87,2 м.
кв., та належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3
За рахунок реалізації підлягають
задоволенню вимоги ПАТ «Сведбанк» за
кредитним договором № 0301/0808/98-15 - Z-1 від
13.08.2008 року заборгованість в розмірі
344790,99 дол. шляхом проведення публічних
торгів в порядку встановленому
законом, або із застосуванням однієї із
процедур передбачених статтею 26
Законом України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень» (а.с.168-173). 12 квітня 2013 року
відповідачем винесено постанову про
приєднання виконавчого провадження,
якою приєднано виконавче провадження:
в/лист № 2-5844/11 до зведеного виконавчого
провадження № 37753805/6 (а.с.108).

Обгрунтовуючи прийняте рішення
в цій частині, суд першої інстанції
зазначив, що, оскільки ним встановлена
протиправність вчинення відповідачем
дій з приводу нерухомого майна по
АДРЕСА_1, у зведеному виконавчому
провадженні наявний лише один предмет
нерухомого майна, на яке може бути
звернуто стягнення, і яке, в свою чергу,
не знаходиться на території, що
підвідомча Бабушкінському відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції. При цьому, зважаючи
на те, що оскільки позивач не проживає
на території Бабушкінського ВДВС, а
нерухоме майно знаходиться на
території Амур-Нижньодніпровського
району м. Дніпропетровська, зведене
виконавче провадження має бути
передано до Амур-Нижньодніпровського
ВДВС.

Наведені висновки суду колегія
суддів вважає такими, що не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до частини 1 статті 20
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. Право вибору місця виконання між
кількома органами державної
виконавчої служби, що можуть вчиняти
виконавчі дії з виконання рішення на
території, на яку поширюються їх
функції, належить стягувачу.

Як вбачається з матеріалів
справи, виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа № 6-6525/12
відкрито за заявою стягувача - ПАТ
«Альфа-Банк», який зазначив місце
проживання боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, а
місцезнаходження майна - АДРЕСА_2 та
вул. АДРЕСА_3.

Зважаючи на те, що і місце
реєстрації боржника, і місце
знаходження його нерухомого майна -
територія Бабушкінського району м.
Дніпропетровська, відповідач відкрив
виконавче провадження у відповідності
з вимогами Закону України «Про
виконавче провадження».

Суд першої інстанції встановив,
що позивач за зазначеною адресою був
знятий з реєстрації ще 07 листопада 2011
року, пославшись на ксерокопію його
паспорту громадянина України серії
НОМЕР_1. Проте, як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1 у судовому
засіданні присутній не був, свій
паспорт на огляд безпосередньо суду не
надавав, у численних заявах, які
містяться у справі (у тому числі -
позовній заяві) зазначав свій адрес -
АДРЕСА_1, у договорах іпотеки, які
укладались після 07.11.2011 року також
вказана ця адреса, у довіреності на
право здійснення представницьких
функцій особам ОСОБА_7 та ОСОБА_5, яка
посвідчена нотаріально, адреса ОСОБА_1
також зазначена як АДРЕСА_1, у заяві від
21.12.2012 року, яка адресована начальнику
Бабушкінського ВДВС, ОСОБА_1 повідомляє
про те, що він проживає саме за вказаною
адресою (а.с.149). Встановлюючи обставину
місця проживання позивача, суд першої
інстанції припустився грубих порушень
вимог статей 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, поклавши в основу судового
рішення висновки, що ґрунтуються на
обставинах, не підтверджених належними
та допустимими доказами.

Щодо решти позовних вимог, суд
першої інстанції не врахував, що
постанова від 12 квітня 2013 року про
приєднання виконавчого листа № 2-5844/11,
виданого Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська, до
зведеного виконавчого провадження №
37753805/6, у встановленому законом порядку
не оскаржена, тому вимога про
зобов'язання направити виконавче
провадження до іншого відділу
державної виконавчої служби є
передчасною.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Допущені судом першої інстанції
порушення норм процесуального та
матеріального права є підставами для
скасування судового рішення. У
задоволенні адміністративного позову
має бути відмовлено з огляду на
відсутність порушення прав позивача,
як боржника у виконавчому провадженні,
при здійснення відповідачем
виконавчих дій в межах повноважень та у
спосіб, визначених Законом України
«Про виконавче провадження».

Застосовані судом першої інстанції
заходи забезпечення адміністративного
позову ухвалою від 18 червня 2013 року
підлягають скасуванню відповідно до
частини 4 статті 118 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Бабушкінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2013 року по справі № 804/7371/13-а -
скасувати.

У задоволені адміністративного позову
ОСОБА_1 до Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання
протиправними дій, скасування рішень,
зобов'язання утримання від вчинення
дій, визнання протиправною
бездіяльність, зобов'язання вчинити
дії - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення
адміністративного позову,
застосованого ухвалою суду від 18
червня 2013 року.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко