Справа № 826/17932/13-а
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2014 року 11:43
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Тріумф Медіа Груп»
доДержавної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень від 29.07.2013р.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тріумф Медіа Груп»
(далі по тексту - позивач) звернулось з
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі по тексту - відповідач) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржуване податкові
повідомлення - рішення прийняті
відповідачем протиправно, а тому
підлягають скасуванню.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Відповідач проти заявленого позову
заперечив, посилаючись на те, що
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення прийняті правомірно.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
22.01.2014р. відповідача, суд по справі
перейшов в письмове провадження на
підставі статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем проведено перевірку ТОВ
«Тріумф Медіа Груп» за результатами
якої складено акт №301/22-30/34430721 від
10.07.2013р. про результати планової
виїзної перевірки з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2012р., валютного
та іншого законодавства за період з
01.01.2011р. по 31.12.2012р. (далі по тексту - Акт
перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення
п. 185.1 статті 185, п. 198.1, 198.3, 198.6 статті 198,
п. 200.1 статті 200, п. 201.1 статті 201 ПК
України, що призвело до завищення
податкового кредиту у розмірі 289411грн.,
у тому числі за липень 2011 року - 98407грн.,
серпень 2011 року - 25424грн., вересень 2011
року - 15274грн., жовтень 2011 року - 21343грн.,
листопад 2011 року - 5889грн., грудень 2011
року - 11822грн., січень 2012 року - 7674грн.,
лютий 2012 року - 8838грн., березень 2012 року -
6486грн., квітень 2012 року - 10112грн., травень
2012 року - 7672грн., червень 2012 року - 8232грн.,
липень 2012 року - 7050грн., серпень 2012 року -
20360грн., вересень 2012 року - 6786грн.,
жовтень 2012 року - 6514грн., грудень 2012 року
- 21528грн.;

п. 1.32 статті 1, п.п. 1.20.2 п. 1.20 статті 1, п.п.
5.2.1 п. 5.2 статті 5, п.п. 5.4.4 п. 5.4 статті 5, п.
5.1 статті 5, п.п. 5.3.9 п. 5.3 статті 5, п. 11.2
статті 11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
та п.п. 14.1.27 п. 14.1 статті 14, п.п. 14.1.36 п. 14.1
статті 14, п.п. 14.1.103, 14.1 159 п. 14.1 статті 14, п.
137.1 статті 137, п. 138.2 статті 138, п. 138.4
статті 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 статті 139, п. 185.1
статті 185 ПК України, що призвело до
заниження податку на прибуток на суму
808 781грн., в тому числі за 1 квартал 2011
року - 108 587грн., 2 квартал 2011 року -
61983грн., 2 -3 квартал 2011 року - 153221грн., 2-4
квартал 2011 року - 325110грн., 1 квартал 2012
року - 84398грн., півріччя 2012 року - 178534грн.,
3 квартал 2012 року - 270399грн., 2012 рік -
375084грн.

На підставі встановлених порушень
відповідачем 29.07.2013р. прийняті
податкові повідомлення - рішення
№, яким за порушення п. 185.1 статті
185, п. 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.1 статті
200, п. 201.1 статті 201 ПК України позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ в розмірі 361 769грн., в тому числі
основний платіж - 289 411грн. та штрафні
санкції - 72 358грн. та №, яким за
порушення п. 1.32 статті 1, п.п. 1.20.2 п. 1.20
статті 1, п.п. 5.2.1 п. 5.2 статті 5, п.п. 5.4.4 п.
5.4 статті 5, п. 5.1 статті 5, п.п. 5.3.9 п. 5.3
статті 5, п. 11.2 статті 11 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» та п.п. 14.1.27 п. 14.1 статті 14,
п.п. 14.1.36 п. 14.1 статті 14, п.п. 14.1.103, 14.1 159 п.
14.1 статті 14, п. 137.1 статті 137, п. 138.2 статті
138, п. 138.4 статті 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 статті
139, п. 185.1 статті 185 ПК України позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 902
553грн., в тому числі основний платіж - 808
781грн. та штрафні санкції - 93772грн.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Судом встановлено, що у рядку 04.1
Декларацій «витрати на придбання
товарів (робіт, послуг)», показників за
перевіряємий період у загальній сумі 13
087 264грн. підприємство здійснювало
витрати з оренди приміщень для
господарської діяльності, прокатної
плати за кінофільми, придбання послуг
сторонніх організацій: реклами, послуг
зв'язку та послуг з використання мережі
Інтернет; інформаційно -
консультаційних послуг, матеріалів
(канцелярське приладдя, конверти,
папір, пакувальні матеріали, тощо),
товарів, охорони, оренди кіно
обладнання, обслуговування
(комп'ютерної мережі, пожарної системи,
кіно обладнання, вентиляційного
обладнання, систем кондиціювання та
вентиляції) та інші.

Проведено перевіркою відображеного
показника за період з 01.01.2011р. по 31.03.2011р.
в сумі 13087264грн. на підставі таких
документів: договори, контракти,
рахунки - фактури, прибуткові накладні,
акти приймання - передачі, акти
виконаних робіт, оборотних відомостей
«аналітичний звіт «Валові витрати» у
розрізі субрахунків: рах.63, «Розрахунки
з постачальниками та підрядниками»,
рах.37 «Розрахунки з різними
дебіторами», рах.685 «Розрахунки з
іншими кредиторами» у кореспонденції з
рахунками: 92 «Адміністративні
витрати», 93 «Витрати за збут»
встановлено завищення задекларованих
позивачем показників у р. 04.1 Декларацій
«витрати на придбання товарів (робіт,
послуг)», крім визначених у 04.11» на
загальну суму 434346грн., у тому числі: за 1
квартал 2011 року на загальну суму
434346грн.

Податковим органом під час перевірки
встановлено завищення валових витрат з
01.01.2011р. по 31.12.2012р. на загальну суму 3 633
979грн., в тому числі:

1 квартал 2011 року - 434 346грн., 2 квартал 2011
року - 474 066грн., 3 квартал 2011 року - 459
451грн., 4 квартал 2011 року - 480 003грн., 1
квартал 2012 року - 401 895грн., 2 квартал 2012
року - 448 265грн., 3 квартал 2012 року - 437
453грн., 4 квартал 2012 року - 498 500грн.

До складу валових витрат позивачем
включені витрати по наступним
договорам: з ТОВ «Р.А.М.» - договір від
01.10.2007р. №10/07-01; з ТОВ «Пресском» -
договір про надання послуг від 15.06.2009р.
№06/2009-4; з ТОВ «Мега Боард» - договір від
01.01.2011р. №05/01-2011; з ТОВ «Промо ЮА» -
договір про надання інформаційних
(консультаційних) послуг від 26.01.2011р.
№69, а також Договір про надання послуг
налаштування Google Analytics від 20.02.2012р. №Б665;
з ФОП ОСОБА_2 - договір від 01.01.2011р. №010111/3
та договір від 01.01.2011р. №010111/4; з ПП
«КолВес» - договір про виготовлення
поліграфічної продукції від 16.03.2011р.
№1/Тріумф; з ТОВ «Ай Плейс» - договір про
надання послуг від 18.05.2011р. №18.05.11-1; з
ФОП ОСОБА_3 - договір про надання послуг
з інформатизації від 06.06.2011р.; а також на
підставі документів, якими оформлені
відносини позивача з ФОП ОСОБА_4 та СПД
ОСОБА_5 без підписання договору.

З Акту перевірки вбачається, що під час
перевірки позивачем не надано
перевіряючим первинні та інші
документи, що дають можливість
поєднати витрати по послугам
прибирання, отриманим від ТОВ «Анкор
Сервіс», ФОП ОСОБА_6, ТОВ «Гільдія
Європейської якості», ПП «Дім-Інфо»,
ФОП ОСОБА_7 з господарською діяльністю
підприємства та отриманням доходу, а
саме: відсутні матеріали, які
ідентифікують виконавця, період,
зв'язок з господарською діяльністю
замовника (ТОВ «Ай Плейс»); відсутні
звіти щодо наданих послуг ТОВ «Р.А.М.»;
відсутні матеріали, які ідентифікують
виконавця, період, зв'язок з
господарською діяльністю замовника
(ТОВ «Пресском», ФОП ОСОБА_4, СПД ОСОБА_5,
ТОВ «Промо ЮА», ПП «КолВес»); акти не
містять необхідної інформації про
надані послуги ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_2

Так, по взаємовідносинам з ТОВ «Промо
ЮА» позивачем під час перевірки надано
виключно макети листа розсилки.

На наданих макетах (прінтскріни)
відсутні зазначення інтернет-сайтів на
які здійснювалась розсилка.
Відсутність зазначення переліку
інтернет сайтів, поштових адресів на
які повинно було здійснюватись
розсилка макетів листів свідчить про
неможливість встановлення реальності
господарської операції.

Макети листів та акти надання
рекламних послуг не містять зазначення
прізвища та посади особи, що їх
підписала. Таким чином неможливо
встановити факт підписання документів
уповноваженою особою.

Акти надання рекламних послуг
скріплені печаткою Позивача - ТОВ
«Тріумф Медіа груп» та не містить
печатки контрагента - ТОВ «Промо ЮА»
(акт №504 від 31.05.2013, № 895 від 31.08.2013).

Позивачем не було подано звітів
консультацій застосування програми
для щомісячної розсилки листів.

Під час перевірки позивачем надано
видаткову накладну №510 від 24.12.2012р. по
взаємовідносинам з ПП «КолВел», яка не
містить додатку - роздруківки банеру до
фільму «Хоббіт» Кінотеатр «Планета
кіно», банери з роздруком пресфону, що є
обов'язковим для підтвердження
реальності виготовлення поліграфічної
продукції.

По взаємовідносинам з ОСОБА_3,
позивачем не підтверджено факту
створення баз даних, розроблення веб
сторінок.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Ай Плейс»
позивачем не надано роздруківки
інтернету щодо розміщення реклами на
веб - сайтах; звітів моніторингу,
дослідження суспільної думки.

Відповідно до п. 44.6 статті 44 ПК
України у разі якщо до закінчення
перевірки або у терміни, визначені в
абзаці другому пункту 44.7 цієї статті
платник податків не надає посадовим
особам контролюючого органу, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Виконання умов договорів прибирання,
укладених з ТОВ «Анкор Сервіс», ФОП
ОСОБА_6, ТОВ «Гільдія Європейської
якості», ПП «Дім-Інфо», ФОП ОСОБА_7
підтверджується актами здачі -
приймання робіт, які наявні в
матеріалах даної справи.

Договори оренди приміщень, в яких
надавались зазначеними контрагентами
послуги з прибирання, містять пункти в
яких зазначено, що окрім орендної плати
Орендар сплачує додатково за послуги
прибирання.

Так, згідно з Договором суборенди
нежилого приміщення №2/ІІ-28 від 13.11.2008р.
укладеного позивачем (Суборендар) та
ТОВ «Фактум» (Орендар), Орендар передає,
а Суборендар приймає у строкове платне
користування нежилі приміщення.
Пунктом 3.2 вказаного договору
передбачено, що Орендна плата за
Договором є платною виключно за
користування Приміщенням. Компенсація
витрат Орендаря на забезпечення
електропостачання, ополчення
Приміщення, водопостачання та
водовідвід, прибирання місць
загального користування та інших
витрат Орендаря на забезпечення
нормальної експлуатації Приміщення та
РТЦ не входить до орендної плати та
сплачується Суборендарем окремо в
порядку, встановленому Договором.

Пунктом 6.2.1 вказаного договору
передбачено, що … Вартість інших
послуг, що стосуються виключно
Приміщення, такі, як наприклад,
користування телефонними лініями,
охорона, прибирання, … Орендар, повинен
сплачувати відповідно до розрахунків,
виписаних Орендареві зовнішніми
постачальниками послуг.

Договором оренди від 30.07.2010р.
укладеного між позивачем (Орендар) та
ТОВ «Нові бізнес погляди» передбачено,
що Орендодавець та Орендар укладають
цей договір з метою надання Орендарю
Орендованих приміщень у Торговельній
галереї, яка є частиною Торгівельного
центру, для здійснення Орендарем
роздрібної торговельної діяльності.
Орендодавець передає Орендарю у
користування за плату на певний строк,
а Орендар приймає у користування за
плату на певний строк орендовані
Приміщення виключно для організації
кінотеатру на дев'ять залів, один з яких
буде зал Imax під назвою кінотеатру
«Планета кіно» та надання супутніх
послуг, вид та розмір яких має бути
додатково узгоджений з Орендодавцем,
на умовах цього Договору та додатками
до нього.

Підпунктом (g) пункту 6 вказаного
договору передбачено, що крім Орендної
плати Орендар сплачує плату за
експлуатаційні послуги на послуги з
прибирання, включно з очищенням від
снігу, посипанням піском та сіллю
доріг, пішохідних шляхів та доріжок,
надання баків для сміття та
забезпечення послуг із збирання сміття
та його вивезення.

Суд погоджується з висновками
податкового органу про заниження
позивачем податку на прибуток по
взаємовідносинам з вказаними вище
підприємствами - контрагентами.

Згідно Листа ВАСУ від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11,
будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Необхідною
умовою для віднесення сплачених у ціні
товарів (послуг) сум податку на додану
вартість є факт придбання товарів та
послуг із метою їх використання в
господарській діяльності. Витрати для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Відповідно до листа ВАСУ від 01.11.2011р.
№1936/11/13-11 для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції, тобто
достовірні первинні документи.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Таким чином, позивачем не надано
доказів на підтвердження позовних
вимог в даній частині.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи та зазначено судом, позивачем
включені суми до валових витрат на
підставі документів, якими оформлені
правовідносини з ФОП ОСОБА_4 та СПД
ОСОБА_5 без підписання договорів.

Так, між позивачем та ФОП ОСОБА_4
складені наступні документи, зокрема,
видаткова накладна №, № від
24.03.2011р., № від 31.03.2011р., №РН-0000001
від 28.04.2011р., від 28.04.2011р. №РН-0000007,
№РН-0000012 від 10.05.2011р., №РН-0000033 від
05.05.2011р., №РН-0000032 від 27.05.2011р., №РН-0000029
від 01.07.2011р., №РН-0000030 від 01.07.2011р.,
податкові накладні №2 від 22.04.2011р., №7
від 28.04.2011р., від 10.05.2011р. №13, №11 від
05.05.2011р., №32 від 27.05.2011р., №2/1 від 02.06.2011р.,
№39 від 02.06.2011р., №16/1 від 16.06.2011р., №47 від
16.06.2011р., №30/1 від 30.06.2011р., №57 від 29.06.2011р.,
№24/1 від 24.06.2011р., №39 від 02.06.2011р., №60 від
01.07.2011р., №59 від 01.07.2011р. та інші
податкові та видаткові накладні.

Договори на виконання вищезазначених
господарських операцій не укладались.
Позивачем було долучено до
заперечення на Акт перевірки видаткові
накладні на поліграфічну продукцію.
Більшість видаткових накладних не
містить додатків, які є обов'язковими
для підтвердження реальності
господарської операції. А саме: копій
екземплярів поліграфічної продукції.
До окремих видаткових накладних надано
не повний перелік додатків, що не
підтверджує господарську операцію в
повному обсязі.

Окремі видаткові накладні не містять
прізвища, посади осіб, якими вони
підписані. Таким чином їх не можна
вважати належним чином оформленими
первинними документами в розумінні
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Таким чином відсутність додатків
розкладів, постерів, календарів тощо не
дає можливості визначити факту
реальності наявності виконання послуг
розробки та передачі поліграфічної
продукції.

Щодо СПД ОСОБА_5 в матеріалах справи
містяться наступні первинні документи
зокрема, акт надання послуг від 07.11.2011р.,
який виписаний на основі рахунку від
24.10.2011р., акти про надання послуг від
13.12.2011р., 13.06.2012р., 09.07.2012., 13.08.2012р., 28.02.2011р.,
12.03.2012р., 31.03.2011р.

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 року, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясувати, зокрема, рух
активів у процесі здійснення
господарської операції, установлення
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Статтею 2 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-XIV
(із змінами та доповненнями) зазначено,
що сфера дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
їх організаційно-правових форм і форм
власності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст. 3 "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст.
2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за №168/704, первинні документи:

- це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р. №996-XIV
(із змінами та доповненнями)
встановлено вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 5 червня
1995р. за №168/704 первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16
вищевказаного Положення забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили
і доказовості, первинні документи
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства та не
порушувати публічний порядок,
встановлений Законом України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-XIV
(із змінами та доповненнями).

Враховуючи вищевикладене, суд
погоджується з висновками відповідача,
що позивачем не підтверджено в
подальшому реалізацію вищенаведених
послуг іншим контрагентам, а також
неможливості зробити висновок, щодо
відношення наведених вище послуг до
господарської діяльності
підприємства.

Відповідно до вимог пп. 7.4.5 п.7.4. ст.7
Закону України від 03.04,1997 №168/97-ВР "Про
податок на додану вартість" зі змінами
та доповненнями, не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними, накладними чи митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з підпунктом 7.2.6
цього пункту).

Згідно до п. 5.1 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
№334/94 ВР від 28.12.1994 року, валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальних
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Таким чином, суд погоджується з
висновками податкового органу
викладеними в Акті перевірки.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду відповідач виконав
покладений на нього обов'язок щодо
доказування правомірності прийнятих
ним податкових повідомлень-рішень від
.07.2013р. № та №, а тому
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тріумф
Медіа Груп» вважається таким, що не
підлягає задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене
на користь суб'єкта владних
повноважень, судові витрати,
відповідно з частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128,160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Товариству з
обмеженою відповідальністю «Тріумф
Медіа Груп» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 03.02.2014р.

Суддя
В.В. Амельохін