Справа № 0670/5058/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/800/2174/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В., Голяшкіна О.В.
Леонтович К.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою Управління Пенсійного Фонду в
м. Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2012 року у справі за позовом
Управління Пенсійного Фонду в м.
Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області до ВАТ
"Бердичівське спеціалізоване
автотранспортне підприємство 0651" про
стягнення 50 659, 03грн.,-

в с т а н о в и л а:

Управління Пенсійного Фонду в м.
Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області звернулось в суд
з позовом до ВАТ "Бердичівське
спеціалізоване автотранспортне
підприємство 0651" про стягнення 50
659,03грн. безпідставно виплаченої
пенсії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в
ході ревізії, проведеної Бердичівською
об'єднаною Державною фінансовою
інспекцією було встановлено, що в
довідці, виданій відповідачем про
заробітну плату ОСОБА_4 за роботу в
населених пунктах зони відчуження від
04 вересня 2003року № 137 завищено розмір
фактичного заробітку на 114,57 крб. Таке
завищення розміру заробітку зумовлено
неправильним застосуванням
відповідачем годинної тарифної ставки
(0,90 замість 0,75), що призвело до
надмірної виплати пенсіонеру ОСОБА_4
пенсії на загальну суму 50 659,03грн., яку в
добровільному порядку не відшкодовано.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Управління
Пенсійного Фонду в м. Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою
АДРЕСА_1, отримує пенсію з 13 травня 1993
року та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області.

З 11 лютого 2000 року отримує пенсію по
інвалідності в розмірі фактичних
збитків, згідно Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
відповідно до: посвідчення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи у 1986 році (категорія 1) серії
НОМЕР_1, яке видане 15 березня 2000 року
Житомирською облдержадміністрацією;
експертного висновку Вінницької
регіональної міжвідомчої комісії від 05
січня 2000 року №5729; витягу із акту
огляду МСЕК сер. МСЕ №028885, яка видана 13
березня 2000 року Житомирською обласною
МСЕК № 1; витягу із акту огляду у МСЕК
сер. 2-18АГ №007402 (про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках, потреби у
додаткових видах допомоги), яка видана
13 березня 2000 року Житомирською
обласною МСЕК № 1.

З 01 вересня 2003 року ОСОБА_4 перераховано
пенсію відповідно поданої заяви та
довідки про заробітну плату за роботу в
населених пунктах зони відчуження від
04 вересня 2003 року №24, яка видана ВАТ
"Бердичівське спеціалізоване
автотранспортне підприємство 0651". До
довідки від 04 вересня 2003 року №137 ВАТ
"Бердичівське спеціалізоване
автотранспортне підприємство 0651"
надало наказ від 04 вересня 2003 року №19
про проведення донарахування
заробітної плати ОСОБА_4 за роботу в
зоні відчуження в м. Чорнобиль з 24 по 28
липня 1986 року. Згідно наказу від 04
вересня 2003 року №19 нарахована ОСОБА_4
заробітна плата за роботу в зоні
відчуження не індексується та не
виплачується.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що оскільки
довідка про заробітну плату водія
ОСОБА_4 за роботу в населених пунктах
зони відчуження в липні 1986року для
проведення перерахунку пенсії цій
особі відповідачем видавалась
відповідно до норм діючого
законодавства, відсутні підстави для
стягнення з ВАТ «Бердичівське
спеціалізоване автотранспортне
підприємство 0651" надмірної виплати
пенсіонеру ОСОБА_4 пенсії.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Частиною другою статті 101 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
визначено, що підприємства та
організації несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам або державі внаслідок
несвоєчасного оформлення або подання
пенсійних документів, а також за видачу
недостовірних документів, і
відшкодовують її. Дана норма втратила
чинність з 01 січня 2004 року.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Судами встановлено, що ВАТ
"Бердичівське спеціалізоване
автотранспортне підприємство 0651" була
видана довідка №137 від 04 вересня 2003року
про заробітну плату водію ОСОБА_4, за
роботу в населених пунктах зони
відчуження в липні 1986 року. Загальний
розмір зазначеної заробітної плати
складав 225,00 крб., що складається із
оплати праці за дні роботи в зоні
відчуження в розмірі 124,20 крб., 32,40 крб.
премії та 68,40 крб. збереженої
заробітної плати за основним місцем
роботи (68,40 + 32,40 + 124,20 = 225,00).

ОСОБА_4 працював водієм у відповідача
та являється ліквідатором наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки
протягом 24-28 липня 1986 року виконував
роботи в зоні відчуження.

Розмір годинної тарифної ставки для
водія ОСОБА_4, яка зазначена в спірній
довідці, була визначена виключно із
характеру роботи даного працівника на
підставі відповідних шляхових листів,
які не збереглися на даний час по
причині закінчення терміну їх
зберігання. Наведені в спірній довідці
розрахунки фактичної заробітної плати
ОСОБА_4 були предметом перевірки
працівників позивача ще в 2003році.

Колегія суддів погоджується з судами
попередніх інстанцій про те, що
зазначена позивачем постанова Ради
Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10
червня 1986року № 207-7 не містить
визначень розмірів годинних тарифних
ставок, а відтак посилання позивача на
дану норму є безпідставною.

Безпідставними є також посилання
позивача про обов'язковість надання
відповідачем в підтвердження
розрахунку фактичної заробітної плати
ОСОБА_4 за роботу в зоні відчуження
шляхових листів за липень 1986 року.

Судами встановлено, що довідка
відповідача № 137 видавалась відповідно
до Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", затверджено наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Пенсійного фонду
України від 30 квітня 2002 року №224/30,
згідно з яким не передбачено надання
шляхових листів в підтвердження
розрахунків фактичної заробітної
плати працівника для проведення
перерахунку йому пенсії.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
факт відкликання відповідачем довідки
№ 137 13 березня 2012 року не свідчить про
наявність збитків у вигляді надміру
виплачених пенсій та не підтверджує
розмір таких сум.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з судами попередніх
інстанцій щодо безпідставності
позовних вимог позивача.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду в м. Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: підписи)