Справа № 806/7649/13-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" лютого 2014 р.
Справа № 806/7649/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.

при секретарі
Зеліковій О.В.

за участю представника відповідача :

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "10" грудня
2013 р. у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань м. Коростень визнання
дій незаконними, зобов"язання вчинити
дії, стягнення коштів , -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013р. року Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області звернулось до суду з позовом до
суду, в якому просило визнати:

- незаконними дії Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань м. Коростень;

- зобов'язати відповідача вчинити дії
щодо узгодження загальної суми витрат,
що підлягають відшкодуванню у сумі 4480,09
грн. , та включити її в акти щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих за січень-вересень 2013р.;

- стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань м. Коростень на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області не відшкодовані
суми витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності громадянам,
інвалідність яких настала внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, в загальній
сумі 4480,09грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013р. в
задоволенні позовних вимог відмовлено.
В своїй постанові суд першої інстанції
дійшов висновку, що позивач обрав не
передбачений законодавством спосіб
захисту його прав та охоронюваних
інтересів. пославшись на те, що Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року №5-4/4, не врегульовує спірних
відносин між Фондами в даному випадку,
оскільки вищевказаний порядок щодо
підписання актів звірки розрахунків
підлягає застосуванню лише при
відсутності спору між Фондами.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, Управління Пенсійного фонду
України в м.Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області звернулось до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши докази, зібрані в
матеріалах справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про часткове
скасування постанови суду першої
інстанції та часткове задоволення
вимог апеляційної скарги з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, в зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення громадян України
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", обов'язок
відшкодування шкоди заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я або у разі його смерті при
настанні страхового випадку, покладено
на Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань.

Спільною постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 04
березня 2003 року №5-4/4 затверджено
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі - Порядок), що
встановив механізм погодження та
відшкодування таких витрат.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6, 7 вказаного
Порядку, відшкодуванню підлягають
суми, що виплачуються відповідно до
Законів України "Про пенсійне
забезпечення", «;Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів. Органи
Пенсійного фонду щомісяця проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків звірку витрат по
особових справах потерпілих, складають
акт щомісячної звірки, в якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду на місцях.
Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі поданих актів
узагальнюють і узгоджують Довідку про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій, та до 20 числа місяця, наступного
за звітним, подають її відповідно до
Пенсійного фонду та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на підставі
вищевказаної Довідки на
централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Тобто, зазначеним Порядком
встановлений обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків здійснювати дії по підписанню
акту щомісячної звірки по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії, у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Вказаний порядок не врегулює спірних
відносин, які виникли у цьому випадку,
оскільки встановлене ним правило
включення до актів звірки витрат та
підписання актів звірки розраховано на
відсутність спору.

При цьому, судова колегія погоджується
з висновками суду першої інстанції про
те, що обраний позивачем спосіб захисту
порушеного права в частині вимог про
зобов'язання відповідача вчинити дії
щодо узгодження загальної суми витрат,
що підлягають відшкодуванню у сумі
4480,09грн., та включити її в акти
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих за січень-вересень
2013р., не відповідає змісту прав
Управління щодо відшкодування
понесених ним витрат , оскільки
підписання актів звірки та/або
прийняття до заліку розрахунків
здійснюється за відсутності спору між
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України та
Пенсійним фондом України.

Розглядаючи позовні вимоги про
стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань м. Коростень на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області не відшкодовані
суми витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності громадянам,
інвалідність яких настала внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, в загальній
сумі 4480,09грн. суд апеляційної інстанції
враховує наступне.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивачем протягом
січня, лютого, квітня, травня, червня,
липня, серпня, вересня 2013р. були
здійснені виплати на виплату доставку
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 суми основного
розміру пенсії по інвалідності
громадянам України, інвалідність яких
настала внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання у тому числі: основний
розмір пенсії - 3000,00грн., витрати
допомоги на поховання - 302,37 грн.,
витрати на виплату державної адресної
допомоги - 1177,72 грн.

Як вбачається із матеріалів справи
(таблиць розбіжностей по підписанню
актів за щомісячної звірки за січень -
вересень 2013 року) відповідач не
погодився прийняти до заліку для
відшкодування за вказаний період суми
витрат на виплату пенсій по справах, в
яких акти Н-1 не відповідають вимогам
законодавства, в зв'язку з відсутністю
оригіналу акту Н-5, суми витрат на
виплату державної адресної допомоги.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м.Коростені суми витрат
на виплату державної адресної
допомоги за лютий та квітень 2013р.,
судова колегія суддів вважає за
необхідне вказати наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України
від 9 липня 2003 року № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-ІV)
непрацездатні громадяни крім
пенсійних виплат із системи пенсійного
забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до
зазначених виплат, додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів,
визначених законодавством. У разі якщо
сукупність виплат, зазначених у
частині першій цієї статті, разом з
пенсійними виплатами із системи
пенсійного забезпечення та іншими
доходами не досягають розміру
прожиткового мінімуму, визначеного
законом для непрацездатних громадян,
такі громадяни мають право на
отримання державної соціальної
допомоги в порядку, розмірах та за
рахунок коштів, визначених законом.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 26 березня 2008 року № 265
"Деякі питання пенсійного забезпечення
громадян" (далі - постанова № 265)
установлено, що у разі, коли щомісячний
розмір пенсійних виплат, державної
соціальної допомоги інвалідам з
дитинства і дітям-інвалідам, особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною) не
досягає прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність, таким особам
надається щомісячна державна адресна
допомога в сумі, що не вистачає до
зазначеного прожиткового мінімуму.

За змістом пункту 4 постанови № 265 та
пункту 2 постанови № 198 виплата
щомісячної державної адресної
допомоги та підвищення до пенсії
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога.

Частиною третьою статті 30 та частиною
восьмою статті 36 Закону № 1058-ІV
встановлено, що пенсія по інвалідності
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, а також
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначається відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(далі - Закон № 1105- ХІV).

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачено статтею 21 Закону №
1105- ХІV.

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

До страхових виплат, передбачених цим
Законом, адресна допомога та
підвищення до пенсії не включаються.

Пунктом 4 Порядку передбачено, зокрема,
що Фонд зобов'язаний відшкодовувати
ПФУ виплачену останнім суму основного
розміру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Аналіз положень постанов № 265 та № 198,
якими передбачено надання щомісячної
державної адресної допомоги та виплату
підвищення до пенсії, дає підстави
вважати, що такі виплати не входять до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога та підвищення до пенсії як
окремі види соціальної допомоги не
входять до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги та її доставку.

Крім того, державна адресна допомога та
доплата відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 11.03.2009р.
№198, питання про включення яких до
актів звірки є, зокрема, предметом
спору у даній справі, не входять до
переліку сум, що підлягають
відшкодуванню відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та не є складовими
частинами пенсії.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог щодо стягнення витрат
на виплату державної адресної допомоги
за лютий та квітень 2013р. в сумі 1.177,72грн.

Щодо вимог про стягнення витрат на
виплату основного розміру пенсій по
інвалідності громадянам України,
інвалідність яких настала внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та витрат
допомоги на поховання в сумі 3302,37 грн.
(4480,09грн. - 1.177,72 грн.) суд вважає за
необхідне вказати наступне.

Відповідно до підпункту «в» пункту
першого частини першої статті 21 Закону
№ 1105-ХІV, Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Положення ч.2 п.5 ст.24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" встановлюють що, якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків, передбачений
статтею 21 Закону України від 23.09.1999 року
№ 1105-ХІV.

Відповідно до статті 21 вказаного
Закону у разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, зокрема,
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Постановою Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4 затверджений Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку зі втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 4 вказаного
Порядку відшкодуванню підлягають суми,
що виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку зі втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Статтею 16 Закону № 1105-XIV визначено, що
безпосереднє управління Фондом
здійснюють йогойого правління та
виконавча дирекція. За змістом статті 18
зазначеного Закону виконавча дирекція
Фонду є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду, проводить
свою діяльність від імені Фонду у межах
та в порядку, що визначаються його
статутом і Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
організовує та забезпечує виконання
рішень правління Фонду, робочими
органами виконавчої дирекції Фонду є,
зокрема, її відділення в районах і
містах обласного значення. Робочі
органи виконавчої дирекції Фонду є
юридичними особами, мають самостійні
кошториси, печатку із зображенням
Державного Герба України та своїм
найменуванням.

Згідно з пунктом 15 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 1 березня
2001 року № 121/2001 (чинного на час
виникнення спірних відносин) ПФУ
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні
управління ПФУ в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві,
Севастополі, та управління ПФУ в
районах, містах і районах у містах.

З огляду на викладене, вимоги
управління ПФУ про відшкодування
відділенням Фонду витрат, пов'язаних із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, відповідають
змісту його прав як робочого органу ПФУ
щодо відшкодування понесених ним
витрат та узгоджуються із компетенцією
виконавчої дирекції Фонду, основними
завданнями якої згідно з Положенням
про виконавчу дирекцію Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженим
постановою правління Фонду від 20
квітня 2001 року № 15, крім іншого,
визначено виконання завдань та
основних принципів страхування від
нещасного випадку, фінансування
страхових виплат, а до повноважень у
сфері здійснення процедури
страхування та координації страхової
діяльності віднесено, зокрема,
співпрацю з фондами з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування витрат, понесених ними у
зв'язку з матеріальним забезпеченням
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах (в урахуванням наведеного
спростовуються доводи Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань м. Коростень, викладені в
запереченнях, про те, що спір по суті
повинен вирішуватись на
централізованому рівні: між Фондами, а
не їх робочими органами).

За таких обставин, позовні вимоги щодо
стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань м. Коростень на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області витрат на
виплату основного розміру пенсій по
інвалідності громадянам України,
інвалідність яких настала внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та витрат
допомоги на поховання є
обґрунтованими.

При цьому, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне дослідити питання
строку звернення позивача до суду.

Відповідно до частини 1 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах
строку звернення до адміністративного
суду, встановленого законом" означає,
що позов має подаватися лише в тих
межах часу, які встановлені законом.
Крім того, можливість захисту прав та
інтересів залежить від дотримання
строків, встановлених на цей випадок
законом.

Частиною 2 статті 99 КАС України
встановлено, що шестимісячний строк
для звернення до адміністративного
суду, що пов'язане зі специфікою
правовідносин, а також має сприяти
наданню доказів, підвищує їхню
достовірність і тим самим сприяє
встановленню істини у конкретній
адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за
загальним правилом перебіг строку на
звернення до адміністративного суду
починається від дня виникнення права
на адміністративний позов, тобто коли
особа дізналася або могла дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для залишення позову
без розгляду, якщо суд за заявою особи,
яка його подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Тобто, внаслідок пропущення строків
звернення до адміністративного суду
для позивача наступають негативні
юридичні наслідки.

Спірні суми витрат по відшкодуванню
основного розміру пенсій та допомоги
на поховання виплати є регулярними,
тобто про своє порушене право з
урахуванням вищезазначених пункту 5 та
6 Порядку позивач усвідомлював кожного
25 числа місяця, наступного за звітним,
при відсутності перерахування
відповідних коштів Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
Пенсійному фонду.

Однак з позовом звернувся лише 22.11.2013
року, подавши його більш ніж через
шість місяців з моменту порушення його
прав, свобод та законних інтересів, а
тому строк звернення до суду з
позовними вимогами за січень 2013р. та
лютий 2013р. (березень 2013р. позивачем не
заявлявся) включно позивачем
пропущено без поважних причин. А тому,
вимоги позивача про стягнення з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань м. Коростень витрат,
пов'язаних з виплатою основного
розміру пенсії та допомоги на
поховання підлягають задоволенню лише
в межах шестимісячного строку,
визначеного ч.2 ст.99 КАС України, які
передували пред'явленню даного позову,
тобто, за квітень - вересень 2013р. в сумі
2402,37 грн.

Позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача
витрат, пов'язаних з виплатою основного
розміру пенсії та допомоги на
поховання за січень та лютий 2013р.
включно слід залишити без розгляду у
відповідності до вимог ч.2 ст.99 та ч.1
ст.100 КАС України, так як пропуск строку
звернення до суду є підставою для
залишення позовних вимог без розгляду.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Підсумовуючи вищевказане, суд дійшов
висновку про скасування постанови в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про стягнення суми витрат на
виплату основного розміру пенсії за
січень та лютий 2013 року, залишивши без
розгляду позовні вимоги в цій частині,
скасування в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення суми витрат на виплату
основного розміру пенсії за квітень -
вересень 2013 року з прийняттям нової в
цій частині про задоволення позовних
вимог. В решті (в частині вирішення
позовних вимог щодо сум витрат на
виплату державної адресної допомоги)
постанову суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "10" грудня
2013 р. скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення суми витрат на виплату
основного розміру пенсії за січень та
лютий 2013 року, залишивши без розгляду
позовні вимоги в цій частині.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "10"
грудня 2013 року скасувати в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про стягнення суми витрат на виплату
основного розміру пенсії за квітень -
вересень 2013 року, допомоги на поховання
та прийняти в цій частині нову
постанову про задоволення позовних
вимог.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань м. Коростень на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області суму витрат на
виплату основного розміру пенсії в
сумі 2100,00 грн., витрат на виплату
допомоги поховання в сумі 302,37 грн.

Постанову суду першої інстанції в
частині відмови у стягненні державної
адресної допомоги залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "04" лютого 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області вул.Грушевського,
16/1,м.Коростень,Коростенський район,
Житомирська область,11501

3- відповідачу/відповідачам:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань м. Коростень вул.
Крупської 7,м. Коростень,Коростенський
район, Житомирська область,11500