Справа № 813/3548/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2014 р. м. Київ
К/800/54221/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Державної міграційної служби України у
Львівській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного
управління Державної міграційної
служби України у Львівській області на
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року та постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив визнати
неправомірними дій Сихівського
районного відділу у м. Львові Державної
міграційної служби України у
Львівській області щодо вимоги
сплатити 120 грн. «за бланк паспорта»,
визнати незаконною відмову
Сихівського районного відділу у м.
Львові Державної міграційної служби
України у Львівській області оформити
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, а також зобов'язати
Сихівський районний відділ у м. Львові
Державної міграційної служби України у
Львівській області оформити та видати
ОСОБА_4 паспорт громадянина України для
виїзду за кордон.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року, позов задоволено частково:

- визнано протиправною вимогу
Сихівського районного відділу у м.
Львові Державної міграційної служби
України у Львівській області щодо
сплати позивачем 120 гр. «за бланк
паспорта»;

- визнано протиправним і скасовано
рішення Головного управління
Державної міграційної служби у
Львівській області про відмову в
оформленні паспорту громадянина
України для виїзду за кордон позивачу;

- зобов'язано Головне управління
Державної міграційної служби у
Львівській області вирішити питання
щодо оформлення та видачі паспорту
громадянина України для виїзду за
кордон позивачу.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що порядок
оформлення та видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон визначено Законом України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» та Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України №231 від 31.03.1995 року,
відповідач не мав правових підстав
вимагати у позивача будь-які інші
документи (платежі), окрім тих, що
зазначені у вказаному Законі та
Правилах.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанцій, як таких,
що постановлені із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

У доводах касаційної скарги відповідач
зазначає, що Постановою Кабінету
Міністрів України від 04.06.2007 року № 795 (у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 26.10.2011 року № 1098)
затверджено Перелік платних послуг,
які надаються підрозділами
Міністерства внутрішніх справ та
Державної міграційної служби, і розмір
плати за їх надання. Пунктом 27
Постанови № 795 встановлено плату за
надання послуги з оформлення та видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон у розмірі 87,15 коп. При
цьому відповідно до Примітки до
Постанови № 795 розмір плати за надання
послуг наведено без урахування податку
на додану вартість та вартості бланків
і номерних знаків.

Судами попередній інстанцій
встановлено наступні обставини.

22.03.2013 року позивач звернувся у
Сихівський районний відділ у м. Львові
Державної міграційної служби України у
Львівській області з метою подання
документів для нетермінового
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон. Позивач надав у Сихівський
районний відділ у м. Львові Державної
міграційної служби України у
Львівській області наступні документи:
заяву-анкету, паспорт громадянина
України, оригінал та копію виданої
податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5
сантиметра, квитанцію про сплату
державного мита в сумі 170 грн. 00 коп.;
квитанцію про сплату послуг ДМС 87,15 грн.
Тобто, позивачем надано усі необхідні
документи для оформлення паспорта, які
передбачено пунктами 10 та 11 Правил.

Листом № 4612-1358 від 05.04.2013 року
Сихівський районний відділ у м. Львові
Державної міграційної служби України у
Львівській області відмовив позивачу в
оформленні паспорта громадянина
України для виїзду за кордон та
зазначив про необхідність вираження
волевиявлення громадянина у формі
заяви про оформлення та видачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон та оплати
передбачених законодавством
обов'язкових платежів передбачених
Декретом Кабінету Міністрів України
«Про державне мито» та постановою
Кабінету Міністрів України від 04.06.2007
року № 795.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Законом України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» № 3857-XII (далі Закон)
врегульовано порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в'їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок.

Статтею 7 Закону передбачено, що
правила оформлення і видачі паспортів,
їх тимчасового затримання та вилучення
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

На реалізацію вищезазначеного Закону
Кабінет Міністрів України постановою
від 31.03.1995 року № 231 прийняв Правила
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення
(далі - Правила), пунктом 10 яких
затверджено вичерпний перелік
документів, необхідних для оформлення
паспорта у разі тимчасового виїзду за
кордон: заява-анкета встановленого
зразка; паспорт громадянина України,
свідоцтво про народження (для осіб
віком до 16 років) (після прийняття
документів повертається); копія
виданої податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
крім осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи; дві
фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;
квитанція про сплату державного мита
або документ, що підтверджує право на
звільнення від його сплати.

Згідно з ст. 1 Декрету Кабінету
Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93
«Про державне мито» (далі - Декрет)
платниками державного мита на
території України є фізичні та
юридичні особи за вчинення в їхніх
інтересах дій та видачу документів, що
мають юридичне значення,
уповноваженими на те органами.

До об'єктів справляння державного мита
належить, зокрема, державне мито за
видачу громадянам України
закордонного паспорта на право виїзду
за кордон або продовження строку його
дії у розмірі 10 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян - 10 х 17 грн.
(статті 2, 3 Декрету).

Разом з цим у пункті 27 розділу І
Переліку платних послуг, які надаються
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби,
і розмір плати за їх надання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04.06.2007 року № 795
(далі - Перелік) визначено розмір плати
за оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, що становить 87 грн 15 коп.

Тобто, сплата установленого Декретом
державного мита покриває вартість
витрат, пов'язаних із учиненням
відповідачем дій щодо видачі
громадянам України закордонного
паспорта на право виїзду за кордон (у
тому числі й вартість бланка). Тому
відповідач не вправі вимагати
повторної оплати тих самих дій (послуг)
на підставі іншого
нормативно-правового акта.

Крім того, суд касаційної інстанції
вважає правильним висновок судів
попередніх інстанцій щодо
протиправності дій відповідача
стосовно його вимог зі сплати вартості
бланка паспорта у зв'язку з тим, що в
Порядку, на який він посилався на
обґрунтування їх правомірності, не
встановлено розмір такого
відшкодування, не передбачають його й
Правила. При цьому надати докази, які б
підтвердили вартість бланка паспорта,
відповідач відмовився, пославшись на
конфіденційність інформації.

Виходячи із встановлених обставин
справи та вимог чинного законодавства,
суди попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку про
безпідставність вимог відповідача
надати документи та сплатити платежі
за оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон не передбачені Законом та
Правилами - спеціальними правовими
актами, що врегульовують ці
правовідносини.

Аналогічна правова позиція висловлена
в постанові Верховного Суду України
від 03.12.2013 року у справі № 21-416а13 (за
аналогічним адміністративним позовом).

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що при їх ухвалені, суди
попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління
Державної міграційної служби України у
Львівській області залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2013 року та постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року у справі № 813/3548/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, встановлених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
І.Я. Олендер

Судді
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска