Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року м.
Київ К/9991/28507/11, К/9991/30257/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційними скаргами виконавчого
комітету Вінницької міської ради на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року у справі за позовом прокурора
міста Вінниці в інтересах держави в
особі територіальної громади м.
Вінниці до Вінницької міської ради,
виконавчого комітету Вінницької
міської ради про скасування пунктів
рішення,

в с т а н о в и л а:

Прокурор міста Вінниці звернувся до
суду з позовом до Вінницької міської
ради, виконавчого комітету Вінницької
міської ради про скасування пунктів 1-3
рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 24.09.2009 №2171.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю пунктів 1-3 рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради від 24.09.2009 №2171 "Про
затвердження Тимчасового положення
про порядок установки, повірки
індивідуальних засобів обліку та
реєстрації водомірних вузлів гарячої
води в квартирах багатоповерхових
житлових будинків", якими передбачено
укладення трьохсторонніх договорів із
покладенням обов'язків оплати послуг
за демонтаж, транспортування, повірку
та монтаж приладів обліку гарячої води
за рахунок споживачів, як таких, що
суперечать положеннями пункту 3 та 10
статті 28 Закону України "Про метрологію
та метрологічну діяльність".

Постановою Ленінського районного суду
міста Вінниці від 11 травня 2010 року у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року постанову Ленінського районного
суду міста Вінниці від 11 травня 2010 року
скасовано; прийнято нову, якою позов
задоволено: визнано незаконними та
скасовано пункти 1-3 рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради від 24.09.2009 №2171 "Про
затвердження Тимчасового положення
про порядок установки, повірки
індивідуальних засобів обліку та
реєстрації водомірних вузлів гарячої
води в квартирах багатоповерхових
житлових будинків".

У поданих касаційних скаргах
виконавчий комітет Вінницької міської
ради із посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати оскаржуване рішення
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 24.09.2009 виконавчим
комітетом Вінницької міської ради
прийнято рішення №2171, пунктом 1 якого
затверджено Тимчасове положення про
порядок установки, повірки
індивідуальних засобів обліку та
реєстрації водомірних вузлів гарячої
води в квартирах багатоповерхових
житлових будинків, пунктом 2 - вартість
послуг по повірці. Пунктом 2
Тимчасового положення передбачено, що
встановлення індивідуального засобу
обліку гарячої води в
багатоквартирному будинку
здійснюється за рахунок споживача
спеціалізованою організацією, що має
відповідну ліцензію.

Пунктами 3.6, 3.8 Тимчасового положення
передбачено, що послуги по демонтажу,
транспортуванню та монтажу приладів
обліку гарячої води для повірки
здійснює теплопостачальна
організація, підрядник, відповідно до
угоди зі споживачем або споживач
самостійно. Метрологічна повірка
приладів обліку гарячої води
проводиться за рахунок власника житла
(споживача) спеціалізовано
організацією.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
правомірності рішення виконавчого
комітету Вінницької міської ради від
24.09.2009 №2171 як такого, що прийнято на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законом, за
відсутності факту порушення прав та
інтересів територіальної громади.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
задовольняючи позов, виходив з того, що
пункти 1-3 оскаржуваного рішення
виконавчого комітету не відповідають
вимогам статті 28 Закону України "Про
метрологію та метрологічну діяльність"
та положенням постанови Кабінету
Міністрів України від 20.05.2009 №529 «Про
затвердження Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та при будинкових
територій», що є підставою для їх
скасування.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
позицією суду апеляційної інстанції
щодо наявності підстав для задоволення
позову, з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 28
Закону України "Про метрологію та
метрологічну діяльність" порядок
подання фізичними особами, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності,
- власниками засобів вимірювальної
техніки (результати вимірювань якими
використовуються для здійснення
розрахунків за спожиті для побутових
потреб електричну і теплову енергію,
газ і воду) на періодичну повірку цих
засобів та оплати за роботи, пов'язані з
повіркою, встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж)
зазначених засобів вимірювальної
техніки здійснюється за рахунок
підприємств і організацій, які надають
послуги з електро-, тепло-, газо- і
водопостачання.

Колегія суддів вказує на помилковість
позиції суду першої інстанції щодо
непоширення на спірні правовідносини
положень Закону України "Про
метрологію та метрологічну діяльність"
з мотивів відсутності у виконавчого
комітету Вінницької міської ради
статусу органу виконавчої влади,
оскільки за змістом частини першої
статті 2 Закону України "Про метрологію
та метрологічну діяльність" цей Закон
регулює відносини, що виникають у
процесі здійснення метрологічної
діяльності, і поширюється на
центральні та місцеві органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства (їх
об'єднання), установи і організації
незалежно від форм власності та виду
діяльності, що діють на території
України (далі - підприємства і
організації), на фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності і
виробників (експортерів) іноземних
держав, що ввозять засоби
вимірювальної техніки на територію
України (далі - іноземні виробники).

Згідно з пунктом 24 Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій і Типового договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.05.2009 №529,
чинного на момент виникнення спірних
правовідносин, витрати з проведення
періодичної повірки, обслуговування і
ремонту квартирних засобів обліку води
та теплової енергії, у тому числі їх
демонтажу, транспортування та монтажу
після повірки, визначаються відповідно
до укладених договорів між виконавцем
та субпідрядником, який виконує
зазначені послуги, у розрахунку на один
квартирний засіб обліку води та
теплової енергії і нараховуються
щомісяця споживачеві у складі послуги
залежно від кількості таких засобів
обліку шляхом додавання плати за
проведення їх періодичної повірки,
обслуговування і ремонту, у тому числі
демонтажу, транспортування та монтажу
після повірки, до загальної вартості
послуг.

Згідно з додатком до постанови
Кабінету Міністрів України від 20.05.2009
№529, послуги з періодичної повірки,
обслуговування і ремонту квартирних
засобів обліку води та теплової
енергії, у тому числі їх демонтаж,
транспортування та монтаж після
повірки включені до типового переліку
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Відсутність факту включення вартості
зазначених послуг до вартості тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій по
житловому фонду м. Вінниці,
затверджених рішеннями виконавчого
комітету Вінницької міської ради, не є
достатньою для висновку про наявність
підстав для встановлення виконавчим
комітетом Вінницької міської ради
іншого механізму по оплаті вказаних
послуг.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується із позицією суду
апеляційної інстанції щодо наявності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційних скарг висновків суду
апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судом апеляційної інстанції
дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваного судового
рішення судом не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги виконавчого комітету
Вінницької міської ради відхилити, а
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: