Справа № 820/10/14
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 січня 2014 р.
№ 820/10/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Зоркіної Ю.В,

за участю секретаря судового засідання
Кот Ю.А.

представників :

позивача -Глущенко С.О.

відповідачів - Тарасової С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Асоціації
"Єдність" до Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області,
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Федоренко А.І. про
визнання дій, рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
адміністративним позовом у якому
просить суд визнати дії державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Федоренка А.І. незаконними; скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав і їх обтяжень № 9234686
від 19.12.2013 року; зобов'язати
Реєстраційну службу Харківського
міського управління юстиції
Харківської області провести державну
реєстрацію права власності Асоціації
"Єдність" () на нежитлову
будівлю літ "Б-2", розташовану за адресою
м.Харків, вул.Тарасівська, 3, зазначивши
в Державному реєстрі прав дані про
площу, зазначену в правовстановлюючих
документах: договорі купівлі-продажу
від 01.12.1999 року та реєстраційному
посвідченні на об'єкти нерухомого
майна від 03.12.1999 року -7863,4 м2

У судовому засіданні представник
позивача заявлений позов підтримала у
повному обсязі просила позовні вимоги
задовольнити, пославшись на те, що
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що не погоджується з
оскаржуваним рішенням відповідача,
оскільки документи зазначені ст. 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" були зібрані в
повному обсязі та у відповідності до
вимог постанови КМ України від 22.06.2011
року №703 та дають змогу встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Представник відповідачів, проти позову
заперечувала та стверджувала, що
оскаржуване рішення було прийнято на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені нормативними
актами України та просив суд відмовити
у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
докази у їх сукупності, встановив
наступне.

Згідно реєстраційного посвідчення на
об'єкти нерухомого майна, що належать
юридичним особам від 03.12.199 року
позивачу належить на праві власності
нежитлові будівлі літ А-2 загальною
площею 1089,0 м2, літ.Б-2 загальною площею
7863,4 м2, літ Г-1 загальною площею 55,8 м2,
літ. З-1 загальною площею 9,9 м2 , літ.К-1
загальною площею11,3 м2, літ.М-2 загальною
площею 2572,2 м2 , що розташовані в м.
Харкові по вул.. Тарасівській, 3

Як вбачається з матеріалів справи,
05.12.2013 року позивач звернувся до
Державної реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області із заявою
про реєстрацію прав власності на
нежитлову будівлю літ.Б-2 загальною
площею 7863,4 м2 , що розташована в м.
Харкові по вул. Тарасівській, 3

Згідно картки прийому заяви №8700225
разом з заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень подано оригінали та
копії: квитанції про сплату мита0,
договір купівлі-продажу б/б від 01.12.1999
року , реєстраційне посвідчення б/н від
03.12.1999, статут б/н від 10.10.2006 року,
виписка № 568202 від 24.10.2013 року, видана
Державною реєстраційною службою
України, протокол 3/12 від 30.08.2012 року,
технічний паспорт б/н, виданий 11.04.2006
року КП «ХМБТІ»

Рішенням відповідача № 9234686 від 19.12.2013
року позивачу відмовлено в державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
підставі того, що подані документи не
відповідають вимогам та не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують, з
посиланням на статті 24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
пунктів 16 та 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів від 22 червня 2011 року
№ 703.

Перевіряючи оскаржуване рішення
відповідача на відповідність
положенням ч.3 ст.2 КАС України, суд
зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року
№1952-ІV (зі змінами та доповненнями),
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011року №703 (зі
змінами та доповненнями), Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2013
року № 607/5 "Про заходи щодо взаємодії
органів державної реєстрації прав та
їх посадових осіб" .

Відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" права
на нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень" та
інших законодавчих актів України" до 1
січня 2013 року державна реєстрація
права власності та права користування
(сервітут) на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельних ділянках;
права користування (найму, оренди)
будівлею або іншими капітальними
спорудами, їх окремими частинами; права
власності на об'єкти незавершеного
будівництва, а також облік
безхазяйного нерухомого майна, довірче
управління нерухомим майном
проводилася реєстраторами бюро
технічної інвентаризації, створеними
до набрання чинності цим Законом та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Суд зазначає, що закон не містить
заборони, щодо державної реєстрації
права власності за правилами цього
Закону до об'єктів нерухомого майна
права власності на яке зареєстроване
до 01.01.2013р.

Як вбачається з картки прийому заяви
№8700225 разом з заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
заявником подано: договір купівлі
продажу від 01.12.1999 року між ТОВ « Альфа
Продукт» та Асоціацією «Єдність» щодо
купівлі нежитлових приміщень,
розташованих за адресою м.Харків,
вул..Тарасівська,3, загальною площею
11708,0 м2, в т.ч. літ.Б-2 загальною площею
7863,4 м2, реєстраційне посвідчення від
03.12.1999 року, згідно якого означений
договір зареєстрований у реєстровій
книзі за № 3004.

Згідно п. 8-1 ч. 2. ст. 9 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" під час
проведення державної реєстрації прав,
які виникли та зареєстровані в
установленому порядку до 1 січня 2013
року, запитує від органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки. З огляду на приписи ч.
2 ст. 71 КАС України відповідачем не
подано до суду доказів виконання
державним реєстратором своїх
повноважень передбачених
вищезазначеною нормою Закону.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
підставами для державної реєстрації є:
договори укладені у порядку,
встановленому законом; свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
виданих відповідно до вимог цього
Закону; свідоцтва про право власності,
виданих органами приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом; рішень судів, що
набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до п.26, 27 Порядку №703, для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.
Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, у тому числі є:
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком.

З вищевказаного вбачається, що у
відповідача відсутні підстави для
відмови позивачу в задоволені заяви
про державну реєстрацію права
власності на нежитлову будівлю літ. Б-2
загальною площею 7863,4 м2, так як надані
позивачем документи свідчать, що право
власності за позивачем зареєстровано
до 01.01.2013р., в свою чергу відповідач
повинен був зробити запити до
відповідних установ, в разі
відсутності необхідних даних.

Щодо невідповідності площі заявленої
до реєстрації у договорі та
реєстраційному посвідченні відомостям
технічного паспорту, виданого виданий
11.04.2006 року КП «ХМБТІ», суд зазначає, що
вказаний документ не належить до
переліку документів, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, визначених п.п.26,27
Порядку № 703, надання останнього
обумовлено обставинами, визначеними
п.29-32 Порядку № 703 - реєстрація права
власності на новозбудований чи
реконструйований об'єкт нерухомого
майна, реєстрації права власності, яке
виникло на підставі договору згідно
якого набуття права власності
обумовлено настанням або ненастанням
певної події, реєстрації права
власності на майно, яке перебуває в
іпотеці або податковій заставі, при
реєстрації права власності на підставі
рішення про передачу об'єкта
нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність.

Крім того з долученого до матеріалів
справи листа КП «ХМБТІ» від 30.12.2013 року
№ 1790217 вбачається, що самовільної
реконструкції та переобладнання
спірного приміщення не відбувалося,
зміна площі здійснена внаслідок
уточнення лінійних розмірів
приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене вище, суд
приходить до висновку, що відповідачем
не доведено наявність невідповідності
заявлених позивачем прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також наявність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, а отже рішення Державної
реєстраційної служби № 9234686 від
19.12.2013 року щодо відмови позивачу у
реєстрації майнових прав, підлягає
скасуванню.

Щодо вимоги про зобов'язання
Реєстраційну службу Харківського
міського управління юстиції
Харківської області провести державну
реєстрацію права власності Асоціації
"Єдність" () на нежитлову
будівлю літ "Б-2", розташовану за адресою
м.Харків, вул.Тарасівська, 3, зазначивши
в Державному реєстрі прав дані про
площу, зазначену в правовстановлюючих
документах: договорі купівлі-продажу
від 01.12.1999 року та реєстраційному
посвідченні на об'єкти нерухомого
майна від 03.12.1999 року -7863,4 м2, суд
зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" до
повноважень органу державної
реєстрації прав входить: проводити
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмовляти у їх
реєстрації; забезпечувати ведення
Державного реєстру прав; надавати
інформацію про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом; забезпечувати облік
безхазяйного нерухомого майна;
здійснювати інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України. Відповідно до п.4
статті 9 Закону України №1952-ІV,
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації. Втручання
будь-яких органів, посадових і
службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

З огляду на наведену правову норму,
питання здійснення державної
реєстрації прав та їх обтяжень, а саме
реєстрації права власності,
відноситься до виключної компетенції
органу реєстрації та його посадової
особи державного реєстратора. Таким
чином, вказана позовна вимога не
підлягає задоволенню, оскільки суд не
може перебирати на себе функції органу,
якому надано такі виключні
повноваження, окрім того обов'язок щодо
надання витягу про реєстрацію речових
прав на таке майно за умови отримання
повідомлення покладається не на
відповідача, а на орган, що прийняв
відповідну заяву.

Відповідно до положень ч.2 ст.11 КАС
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

З огляду на встановлені фактичні
обставини справи, для повного захисту
прав, свобод та інтересів позивача, про
захист яких він просить, суд вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог
та зобов'язати Реєстраційну службу
Харківського міського управління
юстиції Харківської області повторно
розглянути заяву Асоціації "Єдність"
() щодо реєстрації права
власності на нежитлову будівлю літ "Б-2",
розташованої за адресою м.Харків,
вул.Тарасівська, 3 на підставі договору
купівлі-продажу від 01.12.1999 року
загальною площею 7863,4 м2

Щодо позовної вимоги про визнання дій
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Федоренка А.І.
незаконними, суд вважає її такою, що
також не підлягає задоволенню,
оскільки вказана вимоги поглинається
позовною вимогою про скасування
рішення про відмову у державній
реєстрації прав і їх обтяжень № 9234686
від 19.12.2013 , яка має захистити права та
охоронювані законом інтереси позивача
та гарантувати дотримання і захист
прав та інтересів від порушень з боку
суб'єктів владних повноважень, коли ці
порушення ще не припинені (статті 7, 8, 11,
ч. 4 ст. 112, ст. 162 КАС України).

На підставі викладеного вище, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене вище, керуючись
ст..ст.160-163,185-186 КАС України суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Асоціації
"Єдність" до Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області,
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Федоренко А.І. про
визнання дій, рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав і їх
обтяжень № 9234686 від 19.12.2013 року

Зобов'язати Реєстраційну службу
Харківського міського управління
юстиції Харківської області повторно
розглянути заяву Асоціації "Єдність"
() щодо реєстрації права
власності на нежитлову будівлю літ "Б-2",
розташованої за адресою м.Харків,
вул.Тарасівська, 3 на підставі договору
купівлі-продажу від 01.12.1999 року
загальною площею 7863,4 м2

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167
КАСУкраїни, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного проваджені або
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена
03.02.2014 року

Суддя
Зоркіна Ю.В.