Справа № 806/5653/13-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"29" січня 2014 р.
Справа № 806/5653/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Кошиль О.Ю. ,

за участю представника Товариства з
обмеженою відповідальністю
Телерадіокомпанія "РОСТ МЕДІА",

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "20"
листопада 2013 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю Телерадіокомпанія
"РОСТ МЕДІА" до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
про скасування податкового
повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю Телерадіокомпанія
"Рост Медіа" звернулося до
адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
25 липня 2013 року №000049222, яким товариству
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок на додану вартість
в сумі 3 914, 00 грн. (за основним платежем -
3 913, 00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 01, 00 грн.).

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 20.11.2013 року
позовні вимоги задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
25.07.2013 року № 000049222 .

Вважаючи, що постанова суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
податкова інспекція звернулась до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга податкової
служби задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
Телерадіокомпанія "Рост Медіа" як
суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа зареєстровано
виконавчим комітетом Житомирської
міської ради 17.01.2005 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
Серії А00 №806767. Як платник податків
перебуває на податковому обліку в
Житомирській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області. Відповідно до свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість №09659119 серії НБ №350371
являється платником податку на додану
вартість.

31 грудня 2010 року між ТОВ "Енжел-Медіа СХ"
(Виконавець) та ТОВ Телерадіокомпанія
"Рост Медіа" (Замовник) укладено договір
про організацію рекламної кампанії № 4
(а.с.15-20), відповідно до умов якого
Виконавець бере на себе зобов'язання
надавати Замовнику послуги з
розміщення в ефірі телеканалу
рекламних матеріалів Замовника та/або
клієнтів Замовника, а Замовник
зобов'язується приймати ці послуги та
сплачувати їх на умовах передбачених
цим Договором.

Пунктом 1.5 статті 1 договору визначено,
що засвідченням факту належного
виконання рекламних послуг за цим
договором є акт виконаних робіт,
підписаний уповноваженими
представниками сторін цього договору,
в якому повинні бути вказані періоди
виходу рекламних матеріалів, вартість
послуг Виконавця.

На виконання умов договору ТОВ
"Енжел-Медіа СХ" надано ТОВ
Телерадіокомпанія "Рост Медіа"
рекламні послуги та виписано податкову
накладну від 30.06.2011 року № 21 на загальну
суму з ПДВ 23 475, 00 грн.

Сторонами було підписано акт
прийому-здачі виконаних робіт (наданих
послуг) від 30 червня 2011 року на загальну
суму 23 475, 00 грн. (а.с.22).

Відповідно до платіжних доручень № 1234
від 01.07.2011 року, № 1251 від 13.07.2011 року, №
1275 від 14.07.2011 року ТОВ
Телерадіокомпанія "Рост Медіа"
перераховано кошти ТОВ "Енжел-Медіа СХ"
за надані рекламні послуги (24-26).

На підставі направлення від 27.06.2013 року
№49, відповідно до ст.ст. 20, 75, 78, 82
Податкового кодексу України та згідно
наказу №78 від 27.06.2013 року податковими
інспекторами Житомирської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області в період з 27.06.2013
року по 04.07.2013 року проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТОВ Телерадіокомпанія "Рост
Медіа" з питання
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "Енжел-Медіа СХ" за
червень 2011 року, результати якої
оформлені актом від 11.07.2013 року за №
300/15-2/33309388/0100, згідно з висновками якого
встановлено порушення позивачем п. 187.1
ст. 187, п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.п. 201.1, 201.4
ст. 201 Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
додану вартість на загальну суму 3 913, 00
грн. за червень 2011 року (а.с.9-14).

За наслідками розгляду акту перевірки
Житомирською ОДПІ головного
управління Міндоходів у Житомирській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення від 25 липня 2013
року №000049222, яким товариству збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на додану вартість в
сумі 3 914, 00 грн. (за основним платежем - 3
913, 00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 01, 00 грн.).

Не погоджуючись з висновками акту
перевірки від 11.07.2013 року за №
300/15-2/33309388/0100 позивач скористався своїм
правом та подав письмові заперечення
на акт, які були залишенні без
задоволення Житомирською ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
факт вчинення господарських операцій
між ТОВ Телерадіокомпанія "Рост Медіа"
та ТОВ "Енжел-Медіа СХ" підтверджується
договором про організацію рекламної
кампанії № 4 від 31.12.2010 року, податковою
накладною, актом прийому-здачі
виконаних робіт (наданих послуг),
платіжними дорученнями. На час
здійснення господарських операцій ТОВ
"Енжел-Медіа СХ" було зареєстроване як
платник податку на додану вартість.
Надані позивачем документи оформленні
відповідно до вимог чинного
законодавства, мають всі необхідні
реквізити та дають підстави для
висновку про сплату ТОВ
Телерадіокомпанія "Рост Медіа" сум
податку на додану вартість в ціні
придбання рекламних послуг у ТОВ
"Енжел-Медіа СХ", який видав позивачу
податкову накладну.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 61 Податкового кодексу
України, податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Податковий
контроль здійснюється органами,
зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в
межах їх повноважень, встановлених цим
Кодексом.

Згідно з пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України, контролюючими
органами є органи державної податкової
службу - щодо податків, які
справляються до бюджетів та державних
цільових фондів, крім зазначених у
підпункті 41.1.2 цього пункту, а також
стосовно законодавства, контроль за
дотриманням якого покладається на
органи державної податкової служби.

Податковий контроль здійснюється
шляхом: ведення обліку платників
податків; інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин (ст. 62 Податкового
кодексу України).

Відповідно до п. 75.1 статті 75
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Відповідно до п.81.3 ст.81 Податкового
кодексу України, під час проведення
перевірок посадові (службові) особи
органів державної служби повинні діяти
у межах повноважень, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої
статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Статтею 1 даного Закону визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із підпунктами 2.1, 2.4 пункту 2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за №
168/704, первинні документи це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи дозволи адміністрації
(власника) на їх проведення. Первинні
документи (на паперових та
машинозчитувальних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити, як назву
підприємства, установи, від імені яких
складено документ; назву документа
(форми), код форми; дату і місце
складання; зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному та вартісному виразі);
посаду, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Враховуючи вищевикладене, будь-які
документи (у тому числі договори,
накладні, рахунки тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Порядок та підстави формування
платником податку податкового кредиту
регламентується приписами ст. 198
Податкового кодексу України, яких
платник податків зобов'язаний
дотримуватися, і за умови порушення
яких, формування податкового кредиту
може бути визнано неправомірним.

Пунктом 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу
України передбачено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу (п. 198.1 статті 198
Податкового кодексу України).

Відповідно до п.198.2 статті 198
Податкового кодексу України
встановлено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодекс України передбачено, що платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: порядковий
номер податкової накладної; дата
виписування податкової накладної;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; ціна постачання
без урахування податку; ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Відповідно до п.201.6 ст.201 Податкового
кодексу України, податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового
кодексу України встановлено, що
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Враховуючи вищевикладене, законодавче
регулювання спірних правовідносин,
встановлені у справі обставини щодо
дотримання позивачем усіх визначених
Податковим кодексом України умов для
включення сплаченого в ціні придбаних
товарів податку на додану вартість до
складу податкового кредиту товариства
та при наявності належним чином
складених податкових накладних,
виданих контрагентом, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про те, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області, не
відповідає вимогам названого Кодексу,
а тому підлягає скасування та
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю Телерадіокомпанія
"РОСТ МЕДІА".

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Житомирським
окружним адміністративним судом від
20.11.2013р. винесено відповідно до
позовних вимог з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції у даній
справі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "20"
листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено 31.01.2014

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою
відповідальністю Телерадіокомпанія
"РОСТ МЕДІА" вул.Київська,54,
кв.6,м.Житомир,10009

3- відповідачу Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області м-н
Перемоги,2,м.Житомир,10014

4 - представник товариства Зозуля
Володимир Миколайович, АДРЕСА_2