Справа № 233/8515/13-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Міросєді А.І.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
справа №233/8515/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченка І.В., Жаботинської С.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення Костянтинівської міської
ради на постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 19 грудня 2013 року у справі № 233/8515/13-а
за позовом ОСОБА_2 до Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
задоволенні частково позовні вимоги
ОСОБА_2 до Управління соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Визнані неправомірними дії Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради щодо
призначення, нарахування та виплати
ОСОБА_2 сум допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку нижче прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей віком до шести
років.

Стягнуто з Управління соціального
захисту населення Костянтинівської
міської ради на користь ОСОБА_2, яка
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.
Костянтинівка Донецької області,
недоотриману щомісячну державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 01.05.2013 року по 3 1.10.2013 року в
сумі 5 052 (п'ять тисяч п'ятдесят дві)
гривні 00 копійок.

З рішенням суду першої інстанції не
погодився відповідач та звернувся з
апеляційною скаргою у якій вказав, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріально та
процесуального права. Зазначив, що
позивачеві допомога призначена
відповідно до Постанови КМ України від
27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім?ям з дітьми».
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Сторони у судове засідання не прибули,
хоча були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, тому відповідно до п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд апеляційної
інстанції розглянув справу у
відсутність осіб, які не з'явились.

Позивач має на утриманні малолітню
дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8) та
перебуває на обліку в УСЗН
Костянтинівської міської ради як
одержувач допомоги при народженні
дитини та допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі 130,00 грн. на місяць, як
особа застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
від 21.11.1992 р. «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (зі змінами в редакції
Закону від 22.03.2001 р.) - допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

З 01.01.2008 року Верховною Радою України
внесені зміни до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми",
виклавши частину першу статті 15 в такій
редакції: "Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень" (пункт 23 розділу 11 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" 28.12.2007 р.
№107-VІ).

Статтею 1 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" встановлено,
що порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VІ "Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(далі - Закон № 107-VІ) - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися
Закону України від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб незастрахованих в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом №2240-111, який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону
України від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (далі Закон № 2240-Ш), було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-VІ
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-Ш.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону №
2240-ІІІ було виключено статті 40-44.
Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-МІ, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VІ щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-Ш.

Пунктом 2 розділу III Закону № 107-VІ було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-ІІІ, а з 01 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону № 2811 -XII.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VІ не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-Ш на
виконання статті 45 Закону № 2154-VІ
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
на виконання Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".

Згідно п.17-24 вказаного Порядку,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 01 січня 2008 р. - 50
відсотками, з 01 січня 2009 р. - 75
відсотками, з 01 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130,00 гривень. Для призначення допомоги в
розмірі, який перевищує мінімальний,
заявник надає в установленому порядку
довідку про склад сім'ї і декларацію
про доходи і майновий стан
(заповнюється на підставі довідок про
доходи всіх членів сім'ї). Форма заяви
затверджена Наказом Міністерства
праці і соціальної політики України
від 08.06.2006р. №215. Сукупний дохід
розраховується згідно Методиці
обчислення сукупного доходу сім'ї для
всіх видів соціальної допомоги,
зареєстрованої в Міністерстві Юстиції
України 07.02.2002р. за № 112/6400. Згідно
Методиці, в дохід входять нарахована
заробітна платня, інші грошові виплати,
які мають систематичний характер у
тому числі і доходи від
підприємницької діяльності. В сукупний
дохід не включається відповідна
допомога, для призначення якої
обчислюється сукупний дохід.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України.

Оскільки встановлено, що спір між
позивачем та відповідачем щодо виплати
допомоги виник з 20 листопада 2013 року, а
позивачка ОСОБА_2 є застрахованою
особою у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, так
перебувала на обліку у
Костянтинівському центрі зайнятості,
то за таких обставин суд першої
інстанції прихйшов до висновку, що на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
(Закон № 2240-ІІІ), відповідно до статті 43
якого, допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціальні страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

На підставі викладеного, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню, а саме: дії
відповідача щодо призначення,
нарахування та виплати сум допомоги по
догляду за дитиною до досяг нею
трирічного віку нижче прожиткового
мінімуму встановленого для дітей віком
до шести років в частині періоду з
01.05.2013 року по 3 1.10.2013 року є
неправомірними та такими, що
суперечать діючому законодавству.

Згідно із Законом України «Про
державний бюджет на 2013 рік»
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років становить з 1 січня - 972 грн.

Таким чином недоплата з 01.05.2013 року по
31.10.2013 року становить: 5052,00 грн. із
розрахунку: з 01.05.2013 року по 3 1.10.2013 року:
(972 грн. * 6 міс.) - (130 грн. * 6 міс.) = 5052,00 грн.

Таким чином, з УСЗН Костянтинівської
міської ради на користь ОСОБА_2 слід
стягнути суму недоотриманої
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 01.05.2013 року по 31.10.2013
року в сумі 5052,00 грн.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Костянтинівської міської ради на
постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 19 грудня 2013 року у справі № 233/8515/13-а
- залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 19 грудня 2013 року у справі № 233/8515/13-а
- залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили.

Колегія суддів:
О.О.Шишов

І.В.Сіваченко

С.В.Жаботинська