Справа № 821/3973/13-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3973/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Ковбій О.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області про
скасування постанови про накладення
штрафу у сфері містобудівної
діяльності від 23.04.2013 року №56/Х,

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
(далі - позивач, ФОП ОСОБА_2) звернулась
до суду з адміністративним позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області (далі - відповідач,
Інспекція), в якому просила скасувати
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №6/Х від 23.04.2013 року.

Справа була розглянута в порядку
письмового провадження.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від року позов
задоволено. Скасовано постанову
Інспекції про накладення штрафу від
23.04.2013 року №56/Х.

На вказану постанову суду від 31.10.2013 р.
Інспекцією подано апеляційну скаргу.
Апелянт просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог повністю.

Апелянт вважає, що постанова
Херсонського окружного
адміністративного суду від 31.10.2013 року
є такою, що прийнята за наслідками
помилкових висновків, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального права, а отже підлягає
скасуванню.

Інспекція вважає помилковим висновок
суду першої інстанції про те, що
оскільки позивачем фактично
правопорушення було вчинено до березня
2009 року, строк перебігу накладення
штрафу необхідно відраховувати саме з
цієї дати. Таким чином, закінчення
строку притягнення позивача до
відповідальності за порушення правил у
сфері містобудівної діяльності буде
березень 2012 року. Заперечуючи такий
висновок суду апелянт вказує на те, що
факт експлуатації приміщення
громадської вбиральні площею 199,41 кв.м.
на території парку ім. Ленінського
комсомолу в м. Херсоні Інспекцією був
встановлений 10.04.2013 року в ході
проведення позапланової перевірки на
підставі наказу Інспекції від 01.04.2013 р.
№179-П «Про проведення позапланової
перевірки» та направлення від 01.04.2013
року №306.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання не прибули сторони, які
беруть участь у справі, про те про
розгляд справи були належним чином
повідомлені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що 10.04.2013
року Інспекцією на підставі наказу від
01.04.2013 р. №179 «Про проведення
позапланової перевірки», направлення
від 01.04.2013 р. №306 проведена позапланова
перевірка дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил на об'єкті
«Приміщення громадської вбиральні» за
адресою: м. Херсон, вул. Перекопська,
парк Ленінського комсомолу, будинок
б/н. Перевірка проводилась у
присутності представника власника
майнового комплексу ОСОБА_3

Згідно акту перевірки від 10.04.2013 р.
встановлено, що після реконструкції у
2010 році дана будівля експлуатувалась
ФОП ОСОБА_2 та на момент перевірки
об'єкт функціонує. Відповідно до
договору купівлі-продажу від 13.03.2007
року ПП ОСОБА_2 придбано приміщення
громадської вбиральні площею 50,3 кв.м.
Проведена реконструкція вбиральні без
отримання дозволу Інспекції ДАБК. За
самовільне виконання будівельних
робіт у березні 2010 року складено
протокол та винесена постанова про
притягнення до відповідальності ПП
ОСОБА_2. На теперішній час приміщення
громадської вбиральні площею 199,41 кв.м.
експлуатується без введення в
експлуатацію відповідно до вимог
чинного законодавства, чим порушено п. 8
ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

За результатами перевірки від 10.04.2013
року начальником інспекційного
відділу Петрук Л.М. складено акт
перевірки б/н, протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №84 та припис про усунення
вичавлених порушень.

За наслідками розгляду акту перевірки
та протоколу про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
начальником Інспекції прийнято
постанову про накладення штрафу на ФОП
ОСОБА_2 за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 23.04.2013
року №56/Х, а саме: експлуатацію
реконструйованого об'єкту без введення
в експлуатацію відповідно до вимог
чинного законодавства, чим порушено п. 8
ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». За вчинення
правопорушення передбаченого абз. 2 п. 6
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності» на позивача
накладено штраф у розмірі 51 615,00 грн.

Не погодившись з постановою Інспекції
про накладення штрафу від 23.04.2013 року
№53/Х ФОП ОСОБА_2 оскаржено її до суду.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність задоволення
позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Повноваження Інспекції ДАБК визначені
Законами України «Про
відповідальність підприємств, їх
об'єднань, установ та організацій за
правопорушення у сфері
містобудування» від 14.10.1994 року, що діяв
на час виникнення спірних
правовідносин, Положенням про
Інспекцію Державного
архітектурно-будівельної інспекції
України від 02.06.2011 року №22, Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим Постановою КМУ від 23.05.2011
року №553, Порядком накладення штрафів
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженим Постановою КМУ від 06.04.1995
року №244.

Відповідно до положень п. 13-1 Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності в
редакції від 01.03.2012 року (що діяла на час
виникнення спірних правовідносин)
штраф може бути накладено на суб'єктів
містобудування протягом шести місяців
з дня виявлення правопорушення, але не
пізніше ніж через три роки з дня його
вчинення.

Як було встановлено судом першої
інстанції та не заперечувалось
сторонами під час розгляду справи,
експлуатація спірного об'єкту
розпочата позивачем до березня 2009 року,
що підтверджується Дислокацією
підприємства побутового
обслуговування, розташованого на
території Суворовського району на 2009
рік, погоджена головою Суворовської
районної м. Херсона ради 24.03.2009 року

В обґрунтування скарги апелянт
посилається на те, що факт експлуатації
приміщення громадської вбиральні
площею 199,41 кв.м. на території парку ім.
Ленінського комсомолу в м. Херсоні
Інспекцією був виявлений 10.04.2013 року в
ході проведення позапланової
перевірки, тому штраф був накладений у
встановлений законом строк.

Проте, колегія суддів не приймає
зазначені доводи апелянта, оскільки
хоча факт експлуатації і був виявлений
Інспекцією 10.04.2013 року, порушення було
вчинено позивачем до березня 2009 року,
тобто раніше ніж за три роки до
винесення Інспекцією постанови про
накладення штрафу, що, у відповідності
до зазначеного Порядку, виключає
можливість накладення штрафу.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що оскільки позивачем фактично
правопорушення було вчинено до березня
2009 року, перебіг строку накладення
штрафу необхідно відраховувати саме з
цієї дати, а закінчення строку
притягнення позивача до
відповідальності за порушення правил у
сфері містобудівної діяльності
припадає на березень 2012 року.

Судова колегія вважає наведені
висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, свою
позицію суду не доказав та не
обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
надіслання її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.В.Крусян

Суддя:
О.І.Шляхтицький