Справа № 761/28295/13-а
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/13/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Маліченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м.Києві про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
м.Києві про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що з 06.03.2003 року
одержує державну пенсію за вислугу
років та має статус учасника бойових
дій, а тому має права на підвищення
пенсії на 150 відсотків мінімальної
пенсії за віком. Вважає, що зміни, які
були внесені до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» не відповідають Конституції
України та порушують його права. Тому
просив суд визнати дії відповідача
щодо нарахування та виплати йому
підвищення до пенсії як учаснику
бойових дій у розмірі меншому ніж 150
відсотків мінімальної пенсії за віком
неправомірними; зобов'язати
відповідача визнати за ним право на
отримання підвищення до пенсії, як
учаснику бойових дій, у розмірі 150
відсотків мінімальної пенсії за віком
виходячи, що мінімальна пенсія за віком
встановлена законом на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; зобов'язати
відповідача перерахувати та виплатити
йому підвищення до пенсії у розмірі 150
відсотків мінімальної пенсії за віком
виходячи, що мінімальна пенсія за віком
встановлена законом на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з 23.05.2010 року;
перерахунок здійснити з урахуванням
раніше виплачених сум; стягнути з
відповідача на користь позивача судові
витрати.

В судовому засіданні позивач,
представник позивача підтримали позов,
з викладених в ньому підстав та просили
суд його задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений судом
належним чином, надіслав до суду
заперечення на позов та просив
відмовити в його задоволенні, справу
слухати у відсутності представника
відповідача.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, повно,
об'єктивно та всебічно дослідивши
матеріали справи, суд приходить
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером, має право на пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни - учасників бойових
дій.

На звернення позивача від 27.09.2010р.
відповідач 19.10.2010р. повідомив, що
відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», пенсії учасникам
бойових дій підвищуються у розмірі 25
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, що
станом на 01.10.2010р. складає 180,75 грн., та
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття, передбаченої Законом
України «Про поліпшення матеріального
становища учасників бойових дій та
інвалідів війни» в розмірі 40 грн.
Іншого чинним законодавством не
передбачено.

Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» в редакції, що діяла до 01.07.2006
року було передбачено, що учасникам
бойових дій пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії підвищуються в розмірі
150 процентів мінімальної пенсії за
віком.

05.05.2005 року до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» були внесені
зміни, що набрали чинності 01.07.2006 року,
згідно яких учасникам бойових дій
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії підвищуються на 25 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідач діяв в межах своїх
повноважень та у відповідності до
чинного законодавства України, а
наведені в позовній заяві доводи
позивача не є обґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 99,
100,104, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м.Києві про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постановою
суду за наслідками апеляційного
провадження.

Суддя