Справа № 826/17393/13-а
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20 січня 2014 року 12 год. 06
хв. № 826/17393/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі: головуючого судді
Данилишина В.М., при секретарі судового
засідання Чупринко Н.І., за участю
представників позивача та відповідача,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом обслуговуючого кооперативу
"Ветеранів" до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання
неправомірними дій і рішень
відповідача та скасування таких
рішень.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(також далі - КАС України) у судовому
засіданні 20 січня 2014 року проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 04 листопада 2013 року
надійшов позов обслуговуючого
кооперативу "Ветеранів" (також далі -
позивач) до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (також далі - відповідач)
про визнання неправомірними дій
відповідача щодо проведення
позапланової перевірки 16
вересня 2013 року за відсутності
керівника (уповноваженої особи)
позивача та оформлення результатів
позапланової перевірки складанням
акту від 16 вересня 2013 року перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
(також далі - акт перевірки) і протоколу
від 16 вересня 2013 року про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності (також далі - оскаржуваний
протокол), а також визнання
неправомірними та скасування припису
відповідача від 16 вересня 2013 року про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил (також
далі - оскаржуваний припис) і постанови
відповідача від 26 вересня 2013 року № 427/13
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності (також далі - оскаржувана
постанова).

В обґрунтування позову представник
позивача зазначила, що дії відповідача
щодо проведення перевірки є
протиправними, оскільки суперечать
чинному законодавству. Викладене, у
свою чергу, підтверджує факт
безпідставності вчинення відповідачем
дій щодо складання за результатами
перевірки оскаржуваних акту перевірки,
припису, протоколу та постанови. Крім
того, відповідач безпідставно
притягнув позивача до
відповідальності, що є порушенням його
прав та інтересів.

Ухвалою суду від 06 листопада 2013 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

У судовому засіданні 02 грудня 2013 року
без виходу до нарадчої кімнати судом
відмовлено у задоволенні письмових
клопотань представника позивача про
залучення до участі у справі третіх
осіб та виклик і допит свідка.

У ході судового розгляду справи
представник позивача підтримала позов
та просила задовольнити його повністю.

Представник відповідача не визнала
позов та просила відмовити у його
задоволенні повністю з підстав,
зазначених у письмових запереченнях
проти позову, наданих суду у судовому
засіданні 18 листопада 2013 року.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем проведено позапланову
перевірку позивача, а саме будівництва
ярусного гаражу на вулиці Козелецькій,
2-А у Солом'янському районі міста Києва,
за результатами якої 16 вересня 2013 року
складено акт перевірки, відповідно до
якого, позивачем розпочато будівельні
роботи з будівництва гаражів (дозвіл
віл 20 лютого 2008 року № 0092-Сл): частина
збудованих гаражних боксів (ІІ
категорія складності) №№ 46, 48, 76, 170, 172,
174, 178, 188, 200, 202, 210 (також далі - об'єкти
будівництва, гаражі, гаражні бокси)
експлуатується без прийняття в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку, чим порушено ч.
8 ст. 39 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності". На час
проведення перевірки будівельні
роботи призупинені.

На підставі акту перевірки, 16 вересня
2013 року відповідачем складено
оскаржуваний припис, яким заборонено
експлуатацію об'єктів будівництва із 16
вересня 2013 року до усунення порушень
законодавства у сфері містобудівної
діяльності у встановленому
законодавством порядку та зобов'язано
позивача у строк до 30 грудня 2013 року
усунути виявлені у ході перевірки
порушення, про що відповідача
повідомити також у строк до 30
грудня 2013 року.

Крім того, 16 вересня 2013 року
відповідачем складено оскаржуваний
протокол, а 26 вересня 2013 року -
оскаржувану постанову, якою позивача
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абзацом
3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності", та на
нього накладено штраф у розмірі 51615,00
грн.

Суд погоджується з доводами
представника позивача щодо наявності
підстав для задоволення позовних
вимог, виходячи з оцінки наявних у
матеріалах справи доказів та аналізу
наступних положень і обставин.

Стосовно порядку проведення перевірки
позивача суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про
архітектурну діяльність", для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Відповідно до п.п. 1, 2, 7 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553 (також далі - Порядок № 553), цей
Порядок визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:
1) вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; 2) порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; 3) інших

вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є звернення
фізичних чи юридичних осіб про
порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.

В акті перевірки зазначено, що
перевірку проведено на підставі
звернення ініціативної групи членів
позивача від 30 серпня 2013 року № 7/26-3008/18,
копія якого міститься у матеріалах
справи.

Разом з тим, у направленні для
проведення позапланової перевірки від
16 вересня 2013 року зазначено, що
перевірку позивача призначено на
підставі наказу відповідача від 23
липня 2012 року № 52"з" та звернення членів
позивача від 15 липня 2013 року №
7/26-1507/21.

Згідно з п. 9 Порядку № 553, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх представників,
які будують або збудували об'єкт
будівництва.

У разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, щодо якого
неможливо встановити суб'єкта
містобудування, який будує чи збудував
такий об'єкт, перевірка проводиться із
залученням представників органів
місцевого самоврядування та органів
внутрішніх справ. Документи, оформлені
за результатами такої перевірки,
надсилаються до відповідного органу
внутрішніх справ для встановлення
особи суб'єкта містобудування.

Тобто, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх представників,
за винятком випадків виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта, щодо
якого неможливо встановити суб'єкта
містобудування, який будує чи збудував
такий об'єкт.

В акті перевірки зазначено, що
перевірку позивача проведено у
присутності голови правління позивача
ОСОБА_1 (також далі - ОСОБА_1).

Разом з тим, як з'ясовано судом у ході
розгляду справи, ОСОБА_1 дійсно є членом
позивача, однак ніколи не був головою
правління позивача.

Відповідно до інформації, яка
міститься у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, та твердженнями
представника позивача, керівником та
головою правління позивача є Боханевич
Костянтин Васильович.

Викладені обставини також
підтверджуються наявною у матеріалах
справи копією витягу з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (ЄДРПОУ) №
ГУРС_2183 від 25 грудня 2013 року.

Стосовно порушень позивачем
законодавства у сфері містобудівної
діяльності суд зазначає наступне.

Зі змісту оскаржуваної постанови
вбачається, що позивача притягнуто до
відповідальності у зв'язку з
експлуатацією ним гаражів без
прийняття їх в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 8 ст. 39 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації або
видачі сертифіката.

Експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до п.п. 1, 2, 11, 12, 18, 19 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року № 461, цей Порядок
визначає процедуру прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів (далі - об'єкти).

Прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до I - III категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на підставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами (далі - Інспекція) поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації (далі -
декларація).

Датою прийняття в експлуатацію об'єкта
є дата реєстрації декларації або
видачі сертифіката.

Експлуатація об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію, забороняється.

Замовник (його уповноважена особа)
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції два примірники
декларації за формою згідно з додатком
1.

Замовник відповідно до закону
відповідає за повноту та достовірність
даних, зазначених у поданій ним
декларації.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
замовник - фізична або юридична особа,
яка має намір щодо забудови території
(однієї чи декількох земельних ділянок)
і подала в установленому
законодавством порядку відповідну
заяву.

Тобто, як вбачається з викладених
положень, об'єкт будівництва ІІ
категорії складності приймається в
експлуатацію на підставі декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
яка подається до уповноваженого органу
замовником.

У ході розгляду справи судом з'ясовано,
що позивач є замовником по відношенню
до будівництва ярусного гаражу. При
цьому, власниками, отже, і замовниками
гаражів є члени позивача.

Зокрема, рішенням Солом'янського
районного суду міста Києва від 22 жовтня
2010 року у справі № 2-4654/10 визнано за
ОСОБА_3 (також далі - ОСОБА_3) право
власності на гаражний бокс АДРЕСА_1, та
зобов'язано Київське міське бюро
технічної інвентаризації
зареєструвати за ОСОБА_3 право
власності на вказаний гаражний бокс.

Рішенням Солом'янського районного суду
міста Києва від 25 жовтня 2010 року у
справі № 2-4653/10 визнано за ОСОБА_3 право
власності на гаражний бокс АДРЕСА_2, та
зобов'язано Київське міське бюро
технічної інвентаризації
зареєструвати за ОСОБА_3 право
власності на вказаний гаражний бокс.

Рішенням Солом'янського районного суду
міста Києва від 19 квітня 2012 року у
справі № 2/2817/12 визнано за ОСОБА_4 право
власності на гаражний бокс АДРЕСА_3.

Крім того, відповідно до наявних у
матеріалах справи копій витягів про
державну реєстрацію прав:

- ОСОБА_5, відповідно до рішення
Солом'янського районного суду міста
Києва від 28 травня 2012 року, є власником
гаражного боксу АДРЕСА_4;

- ОСОБА_6, відповідно до рішення
Солом'янського районного суду міста
Києва від 20 грудня 2011 року, є власником
гаражного боксу АДРЕСА_5;

- ОСОБА_7, згідно з рішенням
Солом'янського районного суду міста
Києва від 27 грудня 2011 року, є власником
гаражного боксу АДРЕСА_6;

- ОСОБА_8, згідно з рішенням
Солом'янського районного суду міста
Києва від 22 лютого 2012 року, є власником
гаражного боксу АДРЕСА_7;

- ОСОБА_9, згідно з рішенням
Солом'янського районного суду міста
Києва від 26 березня 2012 року, є власником
гаражного боксу АДРЕСА_8.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав.

Проаналізувавши викладені положення
та обставини, суд прийшов до висновку
про відсутність підстав для
притягнення позивача до
відповідальності за не введення в
експлуатацію гаражів, оскільки позивач
не є їх власником та не користується
ними.

До того ж, у ході перевірки не виявлено
порушень щодо проведення будівельних
робіт з будівництва ярусного гаражу, що
і було предметом перевірки.

Стосовно строку звернення до суду з
позовом суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 , 3 ст. 99 КАС України (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин),
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 8 ст. 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", постанови органів
державного архітектурно-будівельного
контролю можуть бути оскаржені
відповідно до закону.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності",
постанову центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
може бути оскаржено до суду протягом 15
днів з дня її винесення з повідомленням
про таке оскарження у той самий строк
органу, який виніс постанову.

Проаналізувавши викладені положення,
враховуючи при цьому, що оскаржувану
постанову позивачем отримано 16 жовтня
2013 року, а до суду він звернувся 01
листопада 2013 року (дата, зазначена на
поштовому штемпелі, проставленому на
конверті), за переконанням суду,
позивачем не пропущено встановлений
законодавством строк звернення до суду
з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6
ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Таким чином, із системного аналізу
викладених положень та обставин суд
прийшов до висновку, що позов
обслуговуючого кооперативу "Ветеранів"
до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання
неправомірними дій і рішень
відповідача та скасування таких рішень
є обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 7-12, 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірними дії інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві щодо проведення
позапланової перевірки 16 вересня 2013
року за відсутності керівника
(уповноваженої особи) обслуговуючого
кооперативу "Ветеранів" та оформлення
результатів позапланової перевірки
складанням акту від 16 вересня 2013 року
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
протоколу від 16 вересня 2013 року про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

3. Визнати неправомірним та скасувати
припис про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
оформлений 16 вересня 2013 року
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві стосовно обслуговуючого
кооперативу "Ветеранів".

4. Визнати неправомірною та скасувати
постанову № 427/13 про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, прийняту 26
вересня 2013 року інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві стосовно обслуговуючого
кооперативу "Ветеранів"

5. Присудити на користь обслуговуючого
кооперативу "Ветеранів"
(ідентифікаційний код 23494766) здійснений
ним судовий збір у розмірі 309,69 грн.
(Триста дев'ять гривень шістдесят
дев'ять копійок) із Державного бюджету
України.

Копії постанови у повному обсязі
направити (вручити) сторонам (їх
уповноваженим представникам) у порядку
та строки, встановлені ст. 167 КАС
України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 27
січня 2014 року