Справа № 815/8677/13-а
Суддя: Колесниченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/8677/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року

м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Колесниченка О.В.,

при секретарі
Бобровській О.Ю.

за участю сторін:

представника позивача Узунов С.О.

представника відповідача
Василенко Р.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
«Лімра» до ДПІ у Приморському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень
рішень від 09.12.2013 року № та
№, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось Приватне
підприємство «Лімра» до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень рішень від
09.12.2013 року № та №. В
обґрунтування зазначивши, що операції
по поставці позивачу товарів та послуг
з боку контрагента ТОВ «Олдеко»
підтверджені первинними
бухгалтерськими документами, мали
фактичний характер, а тому позивач
правомірно сформував суми валових
витрат та податкового кредиту у
податкових періодах на підставі факту
проведення оплати вартості товарів та
послуг, в тому числі ПДВ, отримання від
постачальника податкових накладних на
відповідні суми.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив суд
задовольнити їх з підстав викладених у
позові.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення позовних вимог,
пославшись на те, що під час перевірки
не встановлена фактичність виконання
господарських операцій з контрагентом
ТОВ «Олдеко», що позбавляло позивача
права на формування зі сплачених сум
валові витрати та податковий кредит
підприємства відповідних податкових
періодів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача та
дослідивши наявні в справі письмові
докази суд встановив наступні факти та
обставини.

Відповідач на підставі ст.1 Закону
України «Про державну податкову
службу» є місцевим підрозділом
центрального органу державної
виконавчої влади та згідно ст.ст.7,10,11
цього ж Закону здійснює повноваження
щодо встановлення порушень
податкового законодавства,
нарахування та стягнення
заборгованості з податків та зборів,
штрафних санкцій.

На підставі наказу керівника ДПІ від
11.11.2013 року №1158 та направлення від
11.11.2013 року №001005/968 посадовою особою
відповідача, згідно з вимогами пп.20.1.4
п.20.1 ст.20, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI
(із змінами та доповненнями), в період з
12.11.2013 року по 18.11.2013 року була проведена
позапланова виїзна документальна
перевірка позивача з питань
взаємовідносин з ТОВ «Олдеко» за
період з 25.05.2011 року по 23.09.2013 року.

Перевірка проводилась на підставі
Постанови слідчого першого відділу
кримінальних розслідувань слідчого
управління фінансових розслідувань ГУ
Міндоходів в Одеській області від
23.09.2013 року (Т.1 а.с.41).

За результатами зазначеної перевірки
був складений акт №2955/22-6/35503884 від 25.11.2013
року (Т.1 а.с.10-23), на підставі якого було
встановлено завищення валових витрат
позивача, в результаті чого занижений
податок на прибуток підприємств на
суму 92113 грн., заниження податкового
зобов'язання з ПДВ на загальну суму 811103
грн., у зв'язку із порушенням позивачем
положень п.138.1, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139
ст.139, п.п.198.1, 198.3,198.6, п.198 ст.198,
Податкового кодексу України.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем 09.12.2013 року прийняті
податкові повідомлення-рішення №
(Т.1 а.с.24) про нарахування податкового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств на суму 92113 грн., штрафним
санкціям на суму 3033 грн., № (Т.1
а.с.25) про нарахування податкового
зобов'язання з ПДВ на суму 81103 грн. та
штрафних санкцій в розмірі 40552 грн.

Розглянувши оскаржені акти суб'єкту
владних повноважень, суд виходячи з
положень ч.3 ст.2 КАС України, проходить
до висновку, що оскаржувані позивачем
податкове повідомлення-рішення не
відповідає вимогам закону, виходячи з
наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України
встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.п.139.1.9 п.139 ст.139 ПК
України встановлено, що витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.У разі
втрати, знищення або зіпсуття
зазначених документів платник податку
має право письмово заявити про це
органу державної податкової служби та
здійснити заходи, необхідні для
поновлення таких документів. Письмова
заява має бути надіслана до/або разом
із поданням розрахунку податкових
зобов'язань за звітний податковий
період. Якщо платник податку не подасть
у такий строк письмову заяву та не
поновить зазначених документів до
закінчення податкового періоду, що
настає за звітним, не підтверджені
відповідними документами витрати не
включаються до витрат за податковий
звітний період та розрахунку об'єкта
оподаткування, і на суму
недосплаченого податку нараховується
пеня в розмірі 120 відсотків облікової
ставки Національного банку України.
Якщо платник податку поновить
зазначені документи в наступних
податкових періодах, підтверджені
витрати (з урахуванням сплаченої пені)
включаються до витрат за податковий
період, на який припадає таке
поновлення.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пукнтом 198.6 ст.198 ПК України
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин справи досліджувалось
питання щодо товарності угод за якими
позивач формував валові витрати та
податковий кредит з ПДВ у звітних
податкових періодах.

Між позивачем та ТОВ «Олдеко» 01.10.2011
року був укладений договір №011180 про
поставку пакувального обладнання,
запчастин та пакувальних матеріалів в
асортименті (а.с.58) фактичне виконання
якого підтверджується наступними
документами первинного
бухгалтерського обліку позивача:
видатковими накладними ( Т.1 а.с.61-69),
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку 631 (Т.1 а.с.73), платіжними
дорученнями (Т.1 а.с.74-91), податковими
накладними (Т.1 а.с.125-133).

Пунктом 2 ст.3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності, що використовують
грошовий вимірювач, базуються на даних
бухгалтерського обліку.

Пунктом 1 ст.9 цього ж Закону
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо же неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Відповідно до п.2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88 (надалі - Положення)
під первинними документами
розуміються документи, створені у
письмовій або електронній формах, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Відповідно до п.2.4 Положення первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральній та /або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис особи, що брала
участь у здійсненні господарської
операції.

Відповідно до п.2.5 Положення документ
повинен бути підписаний особисто та
підпис може бути скріплений печаткою.

Таким чином, зазначені вище документи
первинного бухгалтерського та
податкового обліку складені у
відповідності до приписів діючого
законодавства, мають всі необхідні для
цього реквізити, а тому відповідає
критеріям належного доказу,
визначеного ст.70 КАС України.

Окрім того, представником позивача
надані первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку,
які підтверджують подальшу реалізацію
придбаних у ТОВ «Олдеко» товарів, а
саме: договори постачання, видаткові
накладні, довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей,
податкові накладні та
товарно-транспортні накладні, що
підтверджують факт перевезення цих
товарів на адресу їх отримувачів (Т.1
а.с.134-250, Т.2 а.с.1-45).

Частиною 3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень

адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті (вчинені) вони на підставі, у
межах

повноважень та й спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з

використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В судовому засіданні представником
відповідача не надано додаткових
доказів, які б спростовували або
ставили під сумнів надані
представником позивача первинні
документи бухгалтерського та
податкового обліку, в зв'язку із чим,
суд погоджується з позицією
представника позивача про те, що надані
ним письмові докази є достатніми для
доведення факту постачання товарів та
надання послуг його контрагентом, а
тому висновок податкового органу про
безтоварність такої угоди є
помилковим, в зв'язку із чим, прийняті
ним податкові повідомлення-рішення
підлягають визнанню протиправними та
скасуванню на підставі положень ч.2
ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у
відповідності до вимог ст.94 КАС
України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 167,
254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного
підприємства «Лімра» до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень рішень від
09.12.2013 року № та № -
задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
09.12.2013 року № та №.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення постанови.

Повний текст постанови був
виготовлений та підписаний суддею
04.02.2014 року.

Суддя
О.В.
Колесниченко

Адміністративний позов Приватного
підприємства «Лімра» до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень рішень від
09.12.2013 року № та № -
задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
09.12.2013 року № та №.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення постанови.

04 лютого 2014 року.