Справа № 2а-1045/11/0970
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 р.
Справа № 55729/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Кухтея Р.В., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного
товариства «Івано-Франківський завод
«Промприлад» на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 07.06.2011 року
у справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» до управління Пенсійного
фонду України в Коломийському районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА :

ВАТ «Івано-Франківський завод
«Промприлад» 28.03.2011 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Коломийському районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій
відповідача при складанні розрахунків
щодо відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
колишнім працівникам позивача в
частині віднесення вказаних пенсій до
таких, що призначені відповідно до
пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
зобов'язання відповідача змінити
вказані розрахунки з дотриманням норм
частини 4 статті 13 та статті 100
вказаного Закону.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
віднесення відповідачем пенсій,
призначених на пільгових умовах
колишнім працівникам позивача ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до
призначених на підставі пунктів «а»,
«б»- «з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-XII від
05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII)
здійснено безпосередньо при складанні
оскаржуваних розрахунків та
безпідставно, оскільки у протоколах
комісії відповідача про призначення
вказаних пільгових пенсій відсутнє
посилання на статтю 13 Закону № 1788-XII.
Позивач вважає, що вказаним вище
колишнім працівникам ВАТ
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» пенсії призначені
відповідно до статті 100 Закону № 1788-XII
та витрати на їх виплату та доставку
відшкодуванню ним не підлягають, так як
відповідно до вказаної норми закону
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному трудовому стажу в
порядку, передбаченому статтями 13-14
цього Закону, виходячи з вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

Оскаржуваною постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 07.06.2011 року
в задоволенні позову відмовлено
повністю.

У поданій апеляційній скарзі позивач
просить зазначену постанову скасувати
та прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимог в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що при винесенні
рішення судом не враховано, що
відповідач при призначення пенсії
порушив порядок її призначення не
вказуючи її відповідність
законодавству у розпорядженні про
призначення пенсії вказаних
працівників .

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої
інстанції виходив з того, працівникам,
які відпрацювали відповідний стаж
роботи у відкритому акціонерному
товариству «Івано-Франківський завод
«Промприлад» і досягли відповідного
віку відповідно до пунктів «а», «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» призначена та
виплачується пільгова пенсія, як
особам, які працювали на роботах
підприємства позивача з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України. 18.02.2011 року позивачу листом
відповідача за №188/04 направлені
розрахунки фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених
вищевказаним працівникам відповідно
до частини 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «а»,
«б» - «з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за 2010 рік. Як
встановлено судом громадяни ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, досягли віку,
з якого набули права на призначення
пенсії на пільгових умовах після 1992
року, тобто після введення в дію Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Крім того, станом на 1992 рік вказані
працівники не досягли відповідного
віку, з настанням якого положеннями
статті 9 Закону СРСР «Про державні
пенсії» надається право на призначення
пенсії на пільгових умовах.

Відповідно, усі необхідні умови для
призначення пільгової пенсії вказаним
працівникам відкритого акціонерного
товариства «Івано-Франківський завод
«Промприлад», згідно підпунктів «а»,
«б» - «з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», відповідачем
було дотримано. З врахуванням
вищенаведеного, суд першої інстанції
вважає призначення відповідачем
пенсій громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за нормами статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та включення їх до
складу розрахунків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах, що підлягають
відшкодуванню позивачем, правомірним.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

Згідно статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах з особливими
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах; жінки - після
досягнення 45 років і при стажі роботи
не менше 15 років, з них не менше 7 років 6
місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам; б) працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи жінкам.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Право на призначення пенсії на
пільгових умовах до введення в дію
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлювалось
положеннями статті 9 Закону СРСР «Про
державні пенсії», згідно яких таке
право виникало у чоловіків по
досягнення 50 (пункт «а») і 55 років
(пункти «б» - «д») та жінок 45 (пункт «а») і
50 років (пункти «б» - «д») за умови
наявності 20, 25 років та 15, 20 років
трудового стажу, відповідно, на роботах
з шкідливими та важкими умовами праці.

Відповідно до пункту 8 Порядку
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року №383, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 01.12.2005
року за №1451/11731, при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 100 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
застосовуються Списки, затверджені
постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від
22.08.1956 року. З огляду на зазначене, суд
приходить до висновку, що право на
пенсію відповідно до статті 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
має особа, яка набула необхідний стаж
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, що дає право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах до
01.01.1992 року, і після цієї дати не
працювала на цих роботах. При цьому
наявності атестації робочих місць не
вимагається.

Стаття 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» є нормою, яка регулює
пенсійне забезпечення для осіб, які не
мають права на пільгове пенсійне
забезпечення за статтею 13 цього Закону,
проте мали б право за нормами
законодавства, чинного до 01.01.1992 року.
Таким чином, особі, яка до і після 01.01.1992
року працювала на роботах,
передбачених Списками, пенсія
призначається відповідно до статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Вказане також підтверджується
положеннями постанов Кабінету
Міністрів України за №162 від 11.03.1994 року
та за №36 від 16.01.2003 року, якими
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
затверджено список №1 і список №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими та з
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах.

Судом установлено, що відповідно
довідок, підтверджуючих особливий
характер роботи або умов праці,
необхідних для призначення пільгової
пенсії від 20.03.2007 року за №18/36, від 21.05.2008
року за №12/36, від 01.06.2006 року за №№10/36,
11/36, від 06.10.2006 року за №22/36 виданих,
відповідно ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, вони працювали повний робочий
день на роботах, що передбачені списком
№1, затвердженим постановами Кабінету
Міністрів України за №162 від 11.03.1994 року
та за №36 від 16.01.2003 року. Останні
перебували на займаних посадах, як до
01.01.1992 року, так і після вказаної дати.
Факт проведення атестації робочих
місць за умовами праці для визначення
права робітників на пільгове пенсійне
забезпечення відповідно до списків №1
та №2 підтверджується наказами по ВАТ
"Івано-Франківський завод «Промприлад»
від 19.07.2002 року за № 34 та від 07.12.1995 року
за №124. Експертиза якості проведення
атестації робочих місць за умовами
праці та правильності застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт
професій, посад і показників, згідно з
якими призначаються пенсії за віком на
пільгових умовах у ВАТ
"Івано-Франківський завод «Промприлад»
підтверджена висновками державної
експертизи умов праці від 30.01.1997 року за
№27.

Крім цього, суд зазначає, що право на
пенсію на пільгових умовах
пов'язується, окрім стажу, також і з
досягненням особою певного віку.
Відсутність будь-якої із зазначених
умов не породжує право на призначення
такої пенсії.

Відповідно, усі необхідні умови для
призначення пільгової пенсії вказаним
працівникам відкритого акціонерного
товариства «Івано-Франківський завод
«Промприлад», згідно підпунктів «а»,
«б» - «з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», відповідачем
було дотримано.

Згідно частини 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», статті 2 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» та пункту 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
зареєстрованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України підприємства зобов'язані
відшкодовувати витрати органу
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6
вищевказаної Інструкції розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій. Підпунктом 6.8 пункту 6
Інструкції передбачено обов'язок
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносити до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

З врахуванням вищенаведеного, суд
вважає призначення відповідачем
пенсій громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за нормами статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення»та включення їх до складу
розрахунків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах, що підлягають
відшкодуванню позивачем, правомірним.

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» - залишити без
задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
07.06.2011 року у справі № 2а-1045/11/0970 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
В.Я. Качмар

Р.В. Кухтей