Справа № 1813/3499/12
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 р.Справа № 1813/3499/12Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бартош Н.С.

розглянувши у в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Охтирці та Охтирському
районі Сумської області на постанову
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 26.09.2013р. по
справі № 1813/3499/12

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Охтирці та Охтирському
районі Сумської області треті
особи Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Сумській області

про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання виконати
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

15.06.2012 року, ОСОБА_1 (далі - позивач),
звернулась до Охтирського
міськрайонного суду Сумської області,
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в м. Охтирці та
Охтирському районі (далі - відповідач),
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області, в якому просила
суд,після доповнення,визнати
протиправною бездіяльності
відповідача по невиконанню судового
рішення від 02.09.2011 р.;

зобов'язати відповідача провести у
повному об'ємі виплати державної
соціальної підтримки як особі зі
статусом «дитини війни» відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», починаючи з
22.05.2008 року, з урахуванням фактично
проведених виплат та з врахуванням
зміни прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, згідно
діючого законодавства, за період з
01.01.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.01.2011 року
по 31.10.2011 року,

зобов'язати відповідача провести у
повному об'ємі виплати державної
соціальної підтримки як особі зі
статусом «дитини війни» відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за вказаний
період,

стягнути з відповідача на свою користь
1551,60 грн. не донарахованої та
недоплаченої суми соціальної
підтримки як особі зі статусом «дитина
війни», стягнути з відповідача
моральну шкоду в сумі 500,00 грн.

Ухвалою Охтирського міськрайонного
суду від 10.09.2012 року позовні вимоги в
частині визнання протиправною
бездіяність та зобов"язання вчинення
дій за період час з 01.01.2010 року по
31.12.2010рік з 01.01.2011 року по 31.10.2011 року, та
з 01.11.2011 року по 15.12.2012 рік були залишені
без розгляду у зв"язку з пропуском
звернення до суду.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.07.2013 року
згадана вище ухвала від 10.09.2012 року була
скасована та справа направлена до
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвалою Охтирського міськрайонного
суду Сумської обалсті від 26.09.2013 року
було прийнято відмову позивача від
позову в частині стягнення з
відповідача 500 грн. моральної шкоди.

Постановою Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 26.09.2013 року по
справі № 1813/3499/12 позов задоволено
частково.

Визнано бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в м. Охтирці
та Охтирському районі по недоплаті
пенсії позивачу за період з 01 січня 2010
р. по 31 жовтня 2011 р. протиправною.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Охтирці та
Охтирському районі здійснити
перерахунок пенсії позивачу з
підвищенням її на 30 % мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з підвищенням її
розміру відповідно до збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом та провести
відповідні виплати з 01 січня 2010 р. по 31
жовтня 2011 р. з урахуванням фактично
отриманих позивачем виплат.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу в
якій просить суд скасувати судове
рішення, прийняти нове рішення, який
відмовити у задоволенні заявлених
вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на прийняття оскаржуваної
постанови з порушенням норм чинного
законодавства.

Зазначає, що задовольняючи позов, суд
першої інстанції, дійшов до
необґрунтованого висновку про те, що
позивачем не пропущено строк звернення
до суду, та невиконання судового
рішення від 16.03.2009 року по справі №
2-а-1803/08 про зобов"язання здійснити
перерахунок пенсії позивачу, як особі,
що має статус "дитини війни".

Підставою для невиконання судового
рішення від 16.03.2009 року відповідач
зазначає Закон України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік".

Оскільки 19 червня 2011 року набув
чинності Закон України від 14 червня 2011
року "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік", яким передбачено, зокрема, що
у 2011 році положення ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
застосовується у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи із наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги постанову суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що постановою Охтирського
міськрайонного суду від 16.10.2008 року у
справі № 2-а-1803/2011 р., частково зміненою
постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.03.2009 року,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Охтирському районі
Сумської області здійснити
перерахунок пенсії позивача з
підвищенням її на 30 % мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» та сплатити недоплачену
суму підвищення до пенсії відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», починаючи з 22.05.2008
року.

Відповідачем було добровільно
розпочато виконання судового рішення.

У грудні 2009 року позивач отримала
пенсійні виплати у відповідності до
рішення суду після перерахунку в
розмірі 2514,70 грн., розмір подальшого
підвищення до пенсії,як особі, що має
статус "дитини війни" склав щомісячно
149,40 грн. та виплачувався до 01.11.2011 року.

15.09.2011 року постановою державного
виконавця було відкрито виконавче
провадження у виконавчому провадженні
ВП №28734245 за заявою позивача.

14.11.2011 року постановою державного
виконавця було закінчено виконавче
провадження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із висновків
про те, що відповідачем не були
здійсненні пенсійні виплати позивачу у
відповідності до вимог судового
рішення від 16.03.2009 року по справі №
2-а-1803/08, яким було зобов"язано здійснити
перерахунок та виплату пенсії
позивачу, як особі, що має статус дитини
війни з 22.08.2008 року.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Підставою для звернення позивача із
вищевказаними позовними вимогами
фактично було невиконання
відповідачем рішення суду, яке
вступило в законну силу.

Таким чином колегія суддів зазначає, що
позивач, звертаючись до суду першої
інстанції з позовною заявою, порушив
питання, що стосуються здійснення
судового контролю за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах, порядок розгляду якого
визначений в ст. 267 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що ст. 267 КАС
України встановлює повноваження
адміністративного суду щодо
здійснення контролю за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах з метою забезпечення їх
повного, правильного і своєчасного
виконання. Вказана стаття передбачає
дві процесуальні форми контролю
адміністративного суду за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах, це судовий контроль за
ініціативою суду, що ухвалив
відповідне судове рішення та судовий
контроль за ініціативою осіб, які
беруть участь у справі, чи інших
заінтересованих осіб.

У силу принципу офіційності суд, який
ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, у тому ж
кількісному і, якщо це можливо,
персональному складі має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, який програв справу і на
якого покладено певні обов'язки, подати
у встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Це може бути зроблено у тому ж самому
судовому рішенні (у резолютивній
частині) або в письмовій ухвалі.

За приписами ч. 9. ст. 267 КАС України
особа-позивач, на користь якої ухвалено
постанову суду, має право подати до
суду першої інстанції заяву про
визнання протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду.

Таку заяву може бути подано протягом
десяти днів з дня, коли позивач
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, але не пізніше дня
завершення строку пред'явлення до
виконання виконавчого листа, виданого
за відповідною постановою суду.

І лише у разі відповідності заяви
вимогам, визначеним ст. 267 КАС України,
вона підлягає розгляду та вирішенню в
порядку письмового провадження або в
судовому засіданні на розсуд суду
протягом десяти днів з дня її
отримання. При цьому у разі
невідповідності заяви визначеним
вимогам вона ухвалою суду,
повертається заявнику.

Колегія суддів вважає за доцільне
відмітити, що КАС України передбачає
загальні і спеціальні способи судового
контролю. Загальні способи контролю
мають усі суди, незалежно від
спеціалізації, і вони полягають у
розгляді скарг на рішення, дії чи
бездіяльність державних виконавців.
Загальний судовий контроль за
виконанням судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому ст. 181 КАС.

Спеціальні способи судового контролю
за виконанням судових рішень в
адміністративних справах передбачені
ст. 267 КАС, зокрема до них належать:
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень надати звіт про виконання
судового рішення; накладання штрафу за
невиконання судового рішення; визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, що вчинені суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або на
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду.

Також колегія суддів зазначає, що
особа, яка бере участь у справі, може
звернутися до суду із заявою про
вирішення питання щодо судового
контролю за виконанням судового
рішення в будь-який час після
проголошення постанови.

Така заява (клопотання) передається
судді, який розглядав справу і
розглядається в межах того самого
провадження. Нова адміністративна
справа не оформлюється. У цьому випадку
строк для надання звіту встановлюється
ухвалою суду. Цією ухвалою може
одночасно призначатися судове
засідання для розгляду звіту суб'єкта
владних повноважень.

Необхідно зазначити, що згідно з ч. 2, 3
ст. 14 КАС України постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом. Положеннями ст. 255 КАС України
встановлено, що постанова або ухвала
суду, яка набрала законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України судове
рішення, яке набрало законної сили або
яке належить виконати негайно, є
підставою для його виконання.

За приписами ст. 257 КАС України
примусове виконання судових рішень
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження".

Таким чином колегія суддів зазначає, що
позивач звертаючись до суду першої
інстанції з даним позовом фактично
просить зобов'язати відповідача
виконувати рішення суду, яке вже
набрало законної сили і в силу приписів
статей 14 та 255 КАС повинно виконуватися
відповідачем без ухвалення будь-яких
додаткових судових рішень.

Суд першої інстанції не в праві
зобов'язувати відповідача виконувати
чи не виконувати рішення суду, яке і так
є обов'язковим до виконання для осіб,
які беруть участь у справі.

Чинним законодавством України не
передбачено права суду приймати
рішення про зобов'язання виконувати
інше рішення суду.

Таким чином колегія суддів зазначає, що
суд першої інстанції не врахував
вищезазначених обставин, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Судове рішення підлягає скасуванню, а
провадження по справі - закриттю.

Стосовно доводів апеляційної скарги
про пропуск позивачем строку
звернення до суду без поважних причин,
то колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивач у судовому засіданні пояснила,
що у жовтні 2011 році вона останній раз
отримувала надбавку до пенсії, та про
невиконання рішення суду фактино
дізнала із змісту довідку від 14.03.2012
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Згідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлено шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

За наведених обставин, колегія
суддів,вважає, що оскільки позивач про
порушення своїх прав дізналася - 14.03.2012
року, тоді як звернулась до суду з
позовом - 15.06.2012 року, то строк звернення
до суду з позовом її не був пропущений.

Відповідно ч.1до 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановленні під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати постанову суду і
закрити провадження у справі.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст.
198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Охтирці та
Охтирському районі Сумської області
задовольнити частково.

Постанову Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 26.09.2013р. по
справі №1813/3499/12 скасувати.

Провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Охтирці та
Охтирському районі Сумської області
Відділ примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Сумській області
про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання виконати
певні дії закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Мельнікова Л.В. Бартош Н.С.