Справа № 805/17084/13-а
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Буряк І.В.
Суддя-доповідач - Шальєва В. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року
справа №805/17084/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А.

суддів Казначеєва Е.Г., Бишова М.В.

секретар Корадо А.А.

за участі представника позивача
Спиридонова О.М.

представників відповідача Яковенка
В.В., Федорка Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою: м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 18.12.2013 р. в
справі № 805/17084/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Індустріальний союз
промисловості Донбаса» до Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання дій незаконними, визнання
протиправним та скасування
податкового-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Індустріальний союз
промисловості Донбаса» (далі - ТОВ
«ІСПД») звернулось до Донецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - Макіївська ОДПІ) про
визнання дій незаконними, визнання
протиправним та скасування
податкового-рішення, в обґрунтування
якого зазначило про протиправність дій
відповідача з проведення позапланової
документальної невиїзної перевірки, а
також про незаконність прийнятого за
наслідками перевірки податкового
повідомлення-рішення № від 18.11.2013
р., оскільки рішення прийняте без
врахування фактичних обставин та в
порушення приписів податкового
законодавства. Позивач просив визнати
незаконними дії відповідача з
проведення позапланової
документальної невиїзної перевірки з
питань порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «Триест-Дон», проведеної на
підставі наказу від 18.10.2013 р. № 799,
визнати незаконним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 18.11.2013 р.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18.12.2013 р.
позов задоволено частково, визнане
протиправним та скасоване податкове
повідомлення-рішення № від 18.11.2013
р., в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову, ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, вказує на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
зазначає про неврахування судом факту
не підтвердження господарських
операцій позивача з ТОВ «Триест-Дон»
первинними документами, зокрема,
належним чином оформленими
товарно-транспортними накладними. В
товарно-транспортних накладних,
наданих позивачем до матеріалів
справи, в порушення вимог Інструкції
про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти та нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
затвердженої наказом Міністерства
палива та енергетики України,
Міністерства економіки України,
Міністерства транспорту та зв'язку
України, Державного комітету з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 20.05.2008 р. № 281/171/578/155,
відсутні обов'язкові реквізити (пункт
призначення, пункт розвантаження, дата
і час виїзду з
підприємства-вантажовідправника, дата
і час прибуття до вантажоодержувача,
густина нафтопродукту, температура
нафтопродукту, його маса, марка,
державний номерний знак причепу, марка
автомобілю). На думку апелянта,
невиконання позивачем та контрагентом
вимог інструкції свідчить про
відсутність реального факту
постачання паливно-мастильних
матеріалів. Також про це свідчить
відсутність узгодженого з
Державтоінспекцією маршруту
дорожнього перевезення небезпечного
вантажу, як це вимагають Правила
дорожнього перевезення небезпечних
вантажів, затверджені наказом МВС
України від 26.07.2004 р. № 822. Крім того,
судом не надано правової оцінки тому
факту, що всі податкові накладні
підписані особою, право якої на
складання податкових накладних
неможливо ідентифікувати, оскільки
податкові накладні підписані не тією
особою, яка уклала договір від імені
ТОВ «Триест-Дон». Також апелянт вказує
на неврахування судом доказів, які
свідчать про відсутність реального
характеру господарської операції,
зокрема, довідки зустрічної звірки по
ТОВ «Триест-Дон», якою встановлено
відсутність поставки нафтопродуктів
ТОВ «Триест-Дон» по ланцюгу постачання.

В судовому засіданні
представники відповідача апеляційну
скаргу підтримали та просили її
задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні просив в задоволенні
апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
доводи апеляційної скарги матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Індустріальний союз
промисловості Донбаса» зареєстровано
виконавчим комітетом Макіївської
міської ради Донецької області 13.08.1999
р., включено до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України за ідентифікаційним кодом
30502954, є платником податку на додану
вартість відповідно до свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість № 08899598.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що Макіївською
ОДПІ проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
«ІСПД» з питань виявлення фактів, що
свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «Триест-Дон», за
період з 01.07.2013 р. по 31.07.2013 р., висновки
якої оформлені актом № 2686/05-95-15/30502954 від
04.11.2013 р. Перевіркою встановлено
порушення позивачем пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14,
п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, 198.3, 198.6 ст.
198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу
України в частині безпідставного
формування податкового кредиту в липні
2013 р. за рахунок сум податку на додану
вартість по податковій накладній,
отриманій від ТОВ «Триест-Дон», на суму
106815 грн., у зв'язку із встановленням
нереальності здійснення господарських
операцій між ТОВ «ІСПД» та ТОВ
«Триест-Дон».

На підставі акту перевірки
Макіївською ОДПІ 18.11.2013 р. прийняте
податкове повідомлення-рішення №
, яким ТОВ «ІСПД» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в загальному розмірі
133520 грн., в тому числі за основним
платежем - 106816 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 26704 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
скасування податкового
повідомлення-рішення, суд першої
інстанції виходив з доведеності
фактичного здійснення спірних
господарських операцій та їх
підтвердження належними первинними
документами.

Розглядаючи справу у межах
апеляційного оскарження, колегія
суддів вважає такий висновок
обґрунтованим, з огляду на наступне.

В акті перевірки, за наслідками якої
прийняте спірне податкове
повідомлення-рішення, органом
державної податкової служби зазначено
про встановлення нереальності
здійснення господарських операцій між
ТОВ «ІСПД» та ТОВ «Триест-Дон» в липні
2013 р.

Судовою колегією встановлено, що між
ТОВ «ІСПД» (покупець) та ТОВ
«Триест-Дон» (постачальник) укладено
договір поставки нафтопродуктів №30/10
від 12.04.2010 р., відповідно до якого
постачальник зобов'язується постачати
нафтопродукти у відповідності з
наданою покупцем заявки, а покупець
зобов'язується прийняти та сплатити
товар. Поставка товару здійснюється
транспортом постачальника, прийом
товару по кількості здійснюється
покупцем згідно кількості вказаної в
товарних накладних. Додатковою угодою
№1 до договору №30/10 від 12.04.2010 р.
подовжено строк договору до 31.12.2013 р.

На виконання умов даного договору ТОВ
«Триест-Дон» у липні 2013 р. здійснено
декілька поставок ТОВ «ІСПД»
дизельного пального. Фактичне
виконання умов вказаного договору
підтверджено наявними у матеріалах
справи первинними документами:
видатковими накладними № Т-00002160 від
02.07.2013 р., № Т-00002217 від 04.07.2013 р., № Т-00002283
від 10.07.2013 р., № Т-00002436 від 12.07.2013 р., №
Т-00002406 від 17.07.2013р., № Т-00002447 від 22.07.2013 р.,
№ Т-00002467 від 24.07.2013 р., № Т-00002569 від 29.07.2013
р.; податковими накладними № 14 від
02.07.2013 р., № 60 від 04.07.2013 р., № 111 від 10.07.2013
р., № 265 від 12.07.2013 р., № 233 від 17.07.2013 р., №
276 від 22.07.2013 р., № 299 від 24.07.2013 р., № 401 від
29.07.2013 р.; рахунками від 29.07.2013 р. № 130729/106,
від 24.07.2013 р. № 130724/33, від 22.07.2013 р. №
130722/78, від 17.07.2013 р. № 130717/14, від 12.07.2013 р.
№ 130712/14, від 10.07.2013 р. № 130710/39, від 04.07.2013
р. № 130704/30, від 02.07.2013 р. № 130702/9, якими
підтверджується факт пред'явлення
вимоги постачальника до покупця про
сплату вартості товару, його вартість
та кількість; банківськими виписками
про здійснення платежів від ТОВ «ІСПД»
постачальнику ТОВ «Триест-Дон» від
30.07.2013 р., від 25.07.2013 р., від 23.07.2013 р., від
17.07.2013 р., від 16.07.2013 р., від 10.07.2013 р., від
04.07.2013 р., від 02.07.2013 р., які підтверджують
факт оплати за отримані нафтопродукти.

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
позивачем включено до складу
податкового кредиту липня 2013 р.,
відображених у реєстрі отриманих
податкових накладних, які відповідають
додатку 5 до податкової декларації з
податку на додану вартість та даним
декларації з податку та даним
декларації з податку на додану
вартість за липень 2013 рік.

Документи, складені за результатами
здійснення спірних господарських
операцій, містять усі необхідні
реквізити, визначені ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», а тому
є первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку
у розумінні зазначеного Закону.

Придбані у ТОВ «Триест-Дон» товари
(дизельне пальне) використані
позивачем у оподатковуваних операціях
в межах господарської діяльності.

Так, фактичне використання позивачем у
власній господарській діяльності
придбаних паливно-мастильних
матеріалів у ТОВ «Триест-Дон»
підтверджується наявними в матеріалах
справи наступними документами:
рахунком № 631 за липень 2013 р. по
оприбуткуванню придбаного у ТОВ
«Триест-Дон» дизельного пального;
договором № 1000190 від 01.03.2010 р., укладеним
між ТОВ «ІСПД» та ПАТ «Єнакіївський
металургійний завод» на реконструкцію
об'єднаного шламонакопичувача, яким
підтверджується факт необхідності
виконання будівельних робіт; актами
форми КБ-2в від 22.07.2013 р. №7/9, №7/10, 7/11,
№7/12, відповідно до яких позивач у липні
2013 року виконав будівельні роботи по
об'єкту «Об'єднаний шламонакопичувач»
із застосуванням машин та механізмів;
переліком будівельної техніки та
автотранспорту, які є у власності ТОВ
«ІСПД» і які необхідні для виконання
робіт за вищезазначеним договором;
наказом по ТОВ «ІСПД» від 20.01.2008 р. № 4
про придбання основних засобів -
ємкостей металевих для тимчасового
зберігання паливно-мастильних
матеріалів; договором № 04/02-08-10 від
04.02.2008 р. з додатком №1 від 05.02.2013 р. на
придбання у власність ємкостей
металевих для зберігання
нафтопродуктів, укладеним між ТОВ
«ІСПД» та ТОВ «Інтерпрогрес Компані»;
рахунком-фактурою № 309 від 06.02.2008 р. на
оплату товарно-матеріальних цінностей
за договором №04/02-08 від 04.02.2008 р.;
видатковою накладною № 309 від 06.02.2008 р.,
яка підтверджує факт передачі ємкостей
металевих від ТОВ «Інтерпрогрес
Компані» до ТОВ «ІСПД»; інвентарними
картками № 136 та № 137 від 29.02.2008 р., які
підтверджують факт прийняття на баланс
ТОВ «ІСПД» двох металевих ємкостей;
актами вводу в експлуатацію вказаних
вище металевих ємкостей від 29.02.2008 р.;
договором постачання нафтопродуктів
від 12.04.2010 р. № 30/10, відповідно до якого
ТОВ «Триест-Дон» здійснює постачання
нафтопродуктів ТОВ «ІСПД» своїм
транспортом (до вартості товару
включена вартість перевезення);
паспортом якості та сертифікатом
відповідності продукції, отриманої від
ТОВ «Триест-Дон»; витягом з журналу
реєстрації довіреностей ТОВ «ІСПД», в
якому зареєстрована довіреність № 364
від 02.07.2013 р. на ім'я ОСОБА_5 на отримання
дизельного палива від ТОВ «Триест-Дон».

При цьому колегія суддів зазначає, що у
розрахунок витрат до актів форми КБ-2в,
складених на виконання договору №
1000190 від 01.03.2010 р., укладеному між ТОВ
«ІСПД» та ПАТ «Єнакіївський
металургійний завод» на реконструкцію
об'єднаного шламонакопичувача,
включена вартість дизельного пального,
використаного при виконанні робіт.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України, який регулює спірні
правовідносини в частині формування
податкового кредиту з 01.01.2011 р., право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг;
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
звязку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України;
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 цієї ж статті визначено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у звязку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Податкові накладні, видані ТОВ
«Триест-Дон» позивачу, відображені у
реєстрі отриманих та виданих
податкових накладних позивача.

Отримавши податкову накладну, покупець
товару набув право на включення суми
податку, вказану в цій накладній, до
складу податкового кредиту.

В даному випадку суми сплаченого
податку у зв'язку з придбанням послуг
підтверджені податковими накладними, а
тому такі суми підлягають включенню до
складу податкового кредиту.

Господарські операції з ТОВ
«Триест-Дон» з придбання дизельного
пального використані позивачем в
оподатковуваних операціях в межах
господарської діяльності,
безпосередньо пов'язані з основним
видом діяльності позивача.

Документи, складені за результатами
здійснення спірних господарських
операцій, містять усі необхідні
реквізити, визначені ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», а тому
є первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку
у розумінні зазначеного Закону.

Оплата позивачем за придбане у
контрагента дизельне пальне здійснена
шляхом перерахування безготівкових
коштів на банківський рахунок
постачальника послуг, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи платіжними документами.

Оскільки придбання товару здійснене
позивачем для подальшого використання
у власній господарській діяльності,
наявні у позивача документи є
первинними документами у розумінні
Закону України «Про бухгалтерській
облік та фінансову звітність в
Україні», тому суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
відсутність порушень з боку позивача
при формуванні податкового кредиту у
липні 2013 р.

Матеріалами справи підтверджено
фактичне отримання позивачем
дизельного пального, оплату позивачем
як отримувачем товару сум податку на
додану вартість в ціні товару
постачальнику, яка включена до складу
податкового кредиту.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи апелянта щодо
недоведеності фактичного здійснення
господарських операцій за договором,
укладеним між позивачем та ТОВ
«Триест-Дон», непідтвердження
виконання господарських операцій
належними первинними документами.

Відповідач при цьому посилається на
відсутність в товарно-транспортних
накладних, наданих позивачем, в
порушення вимог Інструкції про порядок
приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку нафти та
нафтопродуктів на підприємствах і
організації України, затвердженої
наказом Міністерства палива та
енергетики України, Міністерства
економіки України, Міністерства
транспорту та зв'язку України,
Державного комітету з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 20.05.2008 р. № 281/171/578/155,
обов'язкових реквізитів (пункт
призначення, пункт розвантаження, дата
і час виїзду з
підприємства-вантажовідправника, дата
і час прибуття до вантажоодержувача,
густина нафтопродукту, температура
нафтопродукту, його маса, марка,
державний номерний знак причепу, марка
автомобілю).

Пунктом 1 Інструкції про порядок
приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затвердженої
наказом Мінпаливенерго України,
Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки
України, Держспоживстандарту України
від 20.05.2008 р. N 281/171/578/155, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 2 вересня
2008 р. за N 805/15496, визначено, що вимоги
цієї Інструкції є обов'язковими для
всіх суб'єктів господарювання
(підприємств, установ, організацій та
фізичних осіб - підприємців), що
займаються хоча б одним з таких видів
економічної діяльності, як закупівля,
транспортування, зберігання і
реалізація нафти і нафтопродуктів на
території України.

До основних видів діяльності позивача
не належать вказані види діяльності.
Крім того, товарно-транспортні
накладні не належать до документів
суворої звітності та не є первинними
документами в розумінні Закону України
«Про бухгалтерській облік та фінансові
звітність в Україні».

Тобто, відсутність у
товарно-транспортних накладних
вказаної інформації не може слугувати
підставою для висновку про
недоведеність факту постачання товару
за наявності інших доказів, що
підтверджують таке постачання.

Що стосується доводів апелянта про
відсутність узгодженого з
Державтоінспекцією маршруту
дорожнього перевезення небезпечного
вантажу, як це вимагають Правила
дорожнього перевезення небезпечних
вантажів, затверджені наказом МВС
України від 26.07.2004 р. № 822, колегія
суддів зазначає, що сам факт
неотримання відповідного дозволу на
перевезення небезпечних вантажів не
спростовує фактичну поставку товару.
Порушення умов транспортування такого
товару є підставою для
відповідальності перевізника у
відповідності до ст. 25 Закону України
«Про перевезення небезпечних
вантажів», проте, такі порушення не
можуть розглядатися в межах
податкового спору, та й податкового
органу відсутні повноваження на
здійснення контролю в цій сфері.

Доводи відповідача, що судом не надана
правової оцінки тому факту, що всі
податкові накладні підписані особою,
право якої на складання податкових
накладних неможливо ідентифікувати,
оскільки податкові накладні підписані
не тією особою, яка уклала договір від
імені ТОВ «Триест-Дон», також є
необґрунтованими через не доведення
відповідачем відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України того факту, що особа, яка
підписала податкові накладні, не
уповноважена власником на складання
податкових накладних

Також апелянт вказує на неврахування
судом доказів, які свідчать про
відсутність реального характеру
господарської операції, зокрема,
довідки зустрічної звірки по ТОВ
«Триест-Дон», якою встановлено
відсутність поставки нафтопродуктів
ТОВ «Триест-Дон» по ланцюгу постачання.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 12.12.2013 р., частково задоволений
позов ТОВ «Триест-Дон» до Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, визнані
неправомірними дії Державної
податкової інспекції у
Будьоннівському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області по коригуванню в АІС
«Податковий блок» показників
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податкового
кредиту, визначених ТОВ «Триест-Дон» в
декларації з податку на додану
вартість за липень 2013 р. на підставі
довідки про результати проведення
зустрічної звірки від 23 вересня 2013 року
№ 126/05-61-22-08/33135428; зобов'язано Державну
податкову інспекцію у Будьоннівському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області вилучити з АІС «Податковий
блок» внесене коригування показників
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податкового
кредиту, визначених ТОВ «Триест-Дон» в
декларації з податку на додану
вартість за липень 2013 року, на підставі
довідки про результати проведення
зустрічної звірки від 23 вересня 2013 року
№ 126/05-61-22-08/33135428; зобов'язано Державну
податкову інспекцію у Будьоннівському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області відновити в АІС «Податковий
блок» показники податкових зобов'язань
з податку на додану вартість та
податкового кредиту, визначених ТОВ
«Триест-Дон» в декларації з податку на
додану вартість за липень 2013 року з
урахуванням додатків до декларації.

Даним судовим рішенням встановлено, що
ДПІ у Будьоннівському районі м.
Донецька порушено законодавчо
встановлений порядок та спосіб
проведення зустрічної звірки,
передбачений пунктом 73.5 статті 73
Податкового кодексу України та
Порядком проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2010 року № 1232.

Відтак, суд апеляційної інстанції
вважає, що довідка, на яку посилається
відповідач в акті перевірки та в
апеляційній скарзі, не може бути
належним та допустимим в розумінні ст.
70 Кодексу адміністративного
судочинства України доказом, на
підставі якого можно зробити висновок
про нереальність здійснення
господарської операції між позивачем
та його контрагентом.

Сукупність досліджених судом
апеляційної інстанції доказів дає
підстави для висновку, що обставини
одержання позивачем економічного
ефекту за наслідками придбання товарів
не спростовано актом перевірки та
підтверджується доказами, які
містяться в матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18.12.2013 р. в
справі № 805/17084/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18.12.2013 р. в
справі № 805/17084/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Індустріальний союз
промисловості Донбаса» до Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання дій незаконними, визнання
протиправним та скасування
податкового-рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений
07.02.2014 р.

Головуючий суддя:
Шальєва В.А.

Судді:
Казначеєв Е.Г.

Бишов М.В.