Справа № 2608/20886/12 (2-а/759/80/13)
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2014 р. м. Київ
К/800/56645/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 26 березня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року

у справі № 2-а/759/80/13

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва

до ОСОБА_2

про стягнення
незаконно отриманої суми переплати
пенсії

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва (далі -
Управління) звернулось до
Святошинського районного суду м. Києва
з адміністративним позовом до
ОСОБА_2 про стягнення незаконно
отриманої суми переплати пенсії у
розмірі 1 166,87 грн.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 26.03.2013, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2013,
позов задоволено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій, ОСОБА_2
оскаржив їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення судами попередніх
інстанцій норм процесуального права та
прийняти нове рішення у справі - про
відмову у позові.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
судом першої інстанції безпідставно не
застосовано наслідки пропущення
відповідачем строку звернення до суду
з цим позовом, на що не звернув уваги і
суд апеляційної інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом 1
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з огляду на
таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, з 08.11.2001 ОСОБА_2 перебував на
обліку в Управлінні, отримуючи
соціальну пенсію по інвалідності.

У жовтні 2009 року виплату пенсії було
припинено у зв'язку з тим, що за даними
персоніфікованого обліку у травні 2005
року відповідач працевлаштувався.

24.11.2009 Управлінням прийнято
розпорядження № 166 про утримання з
ОСОБА_2 переплати пенсії, яка виникла
через несвоєчасне повідомлення про
працевлаштування, у розмірі 1 762,37 грн.

На підставі цього розпорядження у
період з листопада 2009 року по квітень
2010 року із пенсії відповідача було
утримано 595,50 грн.

З 01.05.2010 ОСОБА_2 отримує соціальну
допомогу в управлінні праці та
соціального захисту населення, а
пенсійна справа відповідача була знята
з обліку в Управлінні, у зв'язку з чим
подальше утримання надміру отриманих
сум пенсії стало неможливим.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що внаслідок зловживань з боку
ОСОБА_2 йому надміру виплачено кошти у
розмірі 1 762,37 грн., з яких 1 166,87 грн. немає
можливості стягнути у позасудовому
порядку, і ці кошти підлягають
стягненню згідно з положеннями чинного
законодавства України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
рішення судів попередніх інстанцій
передчасними з огляду на таке.

Частиною другою статті 99 КАС України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.

Відповідно до положень частини першої
статті 100 КАС України (у редакції на час
прийняття рішення про відкриття
провадження у цій справі)
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно з частиною першою статті 159 КАС
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій названим
вимогам процесуального закону не
відповідають.

Право на звернення до суду з цим
позовом у позивача виникло з травня 2010
року, проте до суду Управління
звернулось лише у вересні 2011 року,
тобто з пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

Матеріали справи не містять
передбаченої частиною першою статті 100
КАС України ухвали про визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

У той же час, зі змісту рішень судів
попередніх інстанцій убачається, що
судом першої інстанції, як і судом
апеляційної інстанції, на підставі
позовної заяви та доданих до неї
матеріалів не встановлено підстав
пропуску строку звернення до
адміністративного суду з цим позовом,
не надано їм належної правової оцінки.

З огляду на викладене доводи
касаційної скарги відповідають
фактичним обставинам, у зв'язку з чим
наявні підстави для її часткового
задоволення та скасування
оскаржуваних рішень судів попередніх
інстанцій.

Частиною першою статті 220 КАС України
визначено, що суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судами попередніх
інстанцій під час прийняття рішення по
суті спору у цій справі було порушено
норми процесуального права, що
унеможливило встановлення фактичних
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 26 березня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року в цій справі скасувати, направивши
справу на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути переглянута
Верховним Судом України у строк та у
порядку, визначеними статтями 237 - 2391
КАС України.