Справа № 641/1145/14-а
Суддя: Курганникова О. А.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд
Провадження № 2-а/641/36/2014
Справа №641/1145/14-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2014 року Суддя
Комінтернівського районного суд м.
Харкова Курганникова О.А., розглянувши
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу
недійсним та встановлення факту того,
що реєстрація шлюбу проводилась за
відсутності позивачки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_3 про
визнання шлюбу недійсним та
встановлення факту того, що реєстрація
шлюбу проводилась за відсутності
позивачки, в якому просить визнати шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований
17.04.1993 року Комінтернівським відділом
державної реєстрації актів
громадянського стану реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції, за актовим записом
- недійсним; визнати, що реєстрація
шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
зареєстрований 17.04.1993 року
Комінтернівським відділом державної
реєстрації актів громадянського стану
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, за
актовим записом була проведена за
відсутності нареченої - ОСОБА_2.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
належить позовну заяву розглядати у
порядку адміністративного
судочинства.

З огляду на приписи вказаної правової
норми, розглянувши позовну заяву та
додані до неї матеріали, суддя дійшов
висновку про те, що цей позов не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства з таких
підстав.

Згідно з частинами першою, другою
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з визначенням, наведеним у
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, позивач - це особа,
на захист прав, свобод та інтересів
якої подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

За приписами статті 104 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративного суду має
право звернутися з адміністративним
позовом особа, яка вважає, що порушено
її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, адміністративний
позов - звернення до адміністративного
суду про захист прав, свобод та
інтересів або на виконання повноважень
у публічно-правових відносинах.

Отже, з наведених процесуальних норм
випливає, що судовому захисту підлягає
лише порушене право. Так, до
адміністративного суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється. В
контексті наведених приписів
підставою для звернення особи до суду з
позовом є її суб'єктивне уявлення,
особисте переконання в порушенні прав
чи свобод, однак обов'язковою умовою
здійснення такого захисту судом є
об'єктивна наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

При цьому слід зазначити, що неодмінною
ознакою порушення права особи є зміна
стану суб'єктивних прав та обов'язків,
тобто припинення можливості чи
неможливість реалізації її законного
права таабо виникнення додаткового
обов'язку.

А тому дії суб'єкта владних повноважень
є такими, що порушують права і свободи
особи в тому разі, якщо вони, по-перше,
вчинені з перевищенням визначених
законом повноважень, та, по-друге, є
юридично значимими, тобто мають
безпосередній вплив на стан
суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Згідно з пунктом 7 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, суб'єкт владних
повноважень - орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Тобто, ознакою справи адміністративної
юрисдикції, яку може бути передано на
вирішення адміністративного суду, є
спір, в якому хоча б однією із сторін є
суб'єкт владних повноважень при
здійсненні ним владних управлінських
функцій. Якщо суб'єкт владних
повноважень у спірних правовідносинах
не здійснює владних управлінських
функцій щодо іншого суб'єкта, з яким
виник спір, то такий спір не має
встановлених нормами Кодексу
адміністративного судочинства України
ознак справи адміністративної
юрисдикції та не вирішується
адміністративним судом. Отже, на
підставі вищевикладеного, участь у
спорі органу державної влади (суб'єкта
владних повноважень) ще не робить спір
адміністративним.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивачка звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним,
що регулюється Сімейним кодексом
України та повинен розглядатись в
порядку цивільного судочинства.

Як зазначалося вище, у відповідності до
вимог частини другої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень.

З приводу вищевикладеного, розглянувши
викладені в позовній заяві обставини
та додані на обґрунтування позовних
вимог докази встановлено, що з наданих
суду документів не вбачається про
протиправність дій (бездіяльності) або
прийняття відповідних рішень з боку
відповідача.

Також, суд зазначає, що визнання, що
реєстрація шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
зареєстрований 17.04.1993 року
Комінтернівським відділом державної
реєстрації актів громадянського стану
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, за
актовим записом була проведена за
відсутності нареченої - ОСОБА_2
допускається у випадку встановлення
відповідного факту, що має юридичне
значення.

Частиною першою статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Відповідно до частини другої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин,
пов'язаних з виборчим процесом чи
процесом референдуму.

На думку суду та за правилами статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України, компетенція
адміністративних судів не поширюється
на справи про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, розгляд таких
справ відбувається в порядку
цивільного судочинства, відповідно до
Розділу ІV Цивільного процесуального
кодексу України.

Статтею 15 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено, що до
компетенції судів щодо розгляду
цивільних справ відносить справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних,
житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 234 Цивільного
процесуального кодексу України, окреме
провадження як вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав. Суд
розглядає в порядку окремого
провадження, зокрема, справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Тобто, адміністративний процесуальний
закон не передбачає можливості
звернення до суду з такою позовною
заявою, під час вирішення якої підлягає
встановленню факти, які мають юридичне
значення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.109 КАС України,
суддя відмовляє у відкриті провадження
в адміністративній справі, якщо заяву
не належить розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Зі змісту позовної заяви вбачаються
цивільно - правові відносини, а тому
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання шлюбу недійсним та
встановлення факту того, що реєстрація
шлюбу проводилась за відсутності
позивачки необхідно розглядати в межах
цивільного судочинства.

Таким чином, вважаю за необхідне
відмовити у відкриті провадження за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним та
встановлення факту того, що реєстрація
шлюбу проводилась за відсутності
позивачки.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 17, 109 КАС України, суддя
-

у х в а л и в :

Відмовити у відкриті провадження
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним та
встановлення факту того, що реєстрація
шлюбу проводилась за відсутності
позивачки та повернути позивачеві.

Позовну заяву та усі додані до неї
матеріали повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що згідно з ч.5
ст.109 КАС України, повторне звернення
тієї ж особи до адміністративного суду
з таким самим адміністративним
позовом, щодо якого постановлено
ухвалу про відмову у відкриті
провадження, не допускається.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через місцевий Комінтернівський
районний суд м. Харкова шляхом подачі у
п'ятиденний строк з дня отримання копії
ухвали апеляційної скарги.

Суддя - О. А. Курганникова