Справа № 819/520/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
Справа № 876/7292/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового
засідання: Саламахи О.І.,

представника позивача
Мички С.В.,

представника відповідача
Вітовської О.М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Борщівської міжрайонної державної
податкової інспекції у Тернопільській
області на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
16 квітня 2013 року в справі №819/520/13-а за
позовом Приватного підприємства
«Діоніс» до Борщівської міжрайонної
державної податкової інспекції у
Тернопільській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

28.02.2013 року Приватне підприємство
«Діоніс» звернулося в суд з позовом до
Борщівської міжрайонної державної
податкової інспекції у Тернопільській
області, яким просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 04 грудня 2012
року № щодо заниження Приватним
підприємством «Діоніс» податку на
додану вартість за березень 2012 року у
розмірі 131934 грн., застосованих штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 32984 грн.
та пені у розмірі 7429 грн. 40 коп..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачем по результатах
проведеної планової перевірки
приватного підприємства «Діоніс» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 04 грудня 2012
року №, згідно якого позивачу
була збільшена сума грошового
зобов'язання по ПДВ за основним
платежем на 131934,00 грн., застосована
штрафна (фінансова) санкція у розмірі
32984,00 грн. та нарахована пеня у розмірі
7429,40 грн.. Зазначають, що податковим
органом помилково було зроблено
висновок про те, що приватним
підприємством "Діоніс" проведено
документування господарських операцій
без мети реального настання
передбачених наслідків, з метою
заниження об"єкту оподаткування,
несплати податків і метою проведення
господарських операцій є отримання
податкової вигоди. натомість
реальність господарських операцій між
ПП "Діоніс" та ТОВ "Українські аграрні
інвестиції" підтверджуються
первинними документами
бухгалтерського обліку та податкової
звітності.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року позов задоволено: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 04 грудня 2012
року № Борщівської міжрайонної
державної податкової інспекції у
Тернопільській області про збільшення
приватному підприємству «Діоніс» суми
грошового зобов'язання податку на
додану вартість за основним платежем -
131934 грн., застосованих штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 32984 грн.
та пені у розмірі 7429 грн. 40 коп..

Борщівська міжрайонна державна
податкова інспекція у Тернопільській
області постанову суду першої
інстанції оскаржила, подала апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволення позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що за податковими
зобов'язаннями з ПДВ, що виникають з
01.01.2011 року до 31.12.2013 року включно,
ставка податку становить 20%, то саме за
цією ставкою оподатковуються операції
з постачання товарів у межах договору
комісії (у тому числі передача товарів
від комітента до комісіонера) та з
постачання комісіонером послуг. Тому, в
порушення пп. «а» пп.195.1.1 п. 195.1 статті 195
Податкового кодекс України ПП «Діоніс»
застосувало нульову ставку по податку
на додану вартість і, відповідно, не
нарахувало податкове зобов'язання з
ПДВ за березень 2012 року на суму 131 934 грн.
при передачі товару на комісію.

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення та заперечив
проти доводів апеляційної скарги, а
представник відповідача підтримав їх.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задоволити частково, а
постанову суду першої інстанції
скасувати і прийняти нову.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що посадовими
особами Борщівської МДПІ проведено
планову виїзну документальну
перевірку приватного підприємства
«Діоніс» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.10.2010 року по 30.06.2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.10.2010
року по 30.06.2012 року та правомірності
нарахування від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з ПДВ за серпень 2012 року.

Проведеною перевіркою встановлено, що
на виконання договору поставки № 96/02 та
додатку до нього від 16 лютого 2012 року ,
укладеного між TOB «Українські аграрні
інвестиції» надалі (Постачальник) та ПП
«Діоніс» надалі (Покупець )
Постачальник поставив Покупцю зерно
сої врожаю 2011 р. в кількості 200 тонн на
загальну суму 780 000 грн. в т.ч. ПДВ 130 000
грн. Умови поставки Франко-елеватор «ДП
Дунаєвецький КХП».

ПП «Діоніс» отримано від TOB «Українські
аграрні інвестиції» податкову
накладну від 20.02.2012 року №18, що
відображено в акті перевірки.

16.02.2012 року між ДП «Дунаєвецький
комбінат хлібопродуктів» далі
(Зберігач) та ПП «Діоніс» далі
(Поклажодавець) укладено договір
зберігання за номером 17 , згідно якого
Поклажодавець передає, а Зберігач
приймає на відповідальне зберігання та
проводить сушку і очистку насіння сої в
кількості 200 тонн. Початок зберігання
16.02.2012 року. Поклажодавець передає
майно Зберігачу в смт. Дунаївці. За
фактичний строк зберігання ПП «Діоніс»
оплачує послуги зі зберігання
щомісячно.

Згідно договору комісії №96-К та
додаткової угоди від 16 лютого 2012 року,
укладеного між ПП «Діоніс» надалі
«Комітент» та TOB «Українські аграрні
інвестиції» надалі «Комісіонер»
комітент доручає, а комісіонер
зобов'язується по дорученню комітента
за винагороду здійснити для комітента
від свого імені операції по продажу сої
для промислової переробки по ціні не
нижче 435 доларів США за 1 тону товару за
межі митного кордону України.

Відповідно до умов договору Комітент
сплачує комісіонеру комісійну
винагороду в розмірі 1,20 грн. з ПДВ за 1
тонну товару. Основою для отримання
винагороди є звіт комісіонера, а також
акт виконання комісіонером робіт.

Для перевірки надано звіт комісіонера
№1 до договору комісії №96-К від 16.02.2012
року, в якому зазначено, що комісійна
винагорода склала 227,88 грн..

В додатковій угоді до договору вказано,
що місце передачі товару від комітента
до комісіонера ж/д ст. Удрицьк, ж/д
ст.Херсон порт.

Згідно акта прийому - передачі від
23.03.2012 року комітент доставив
комісіонеру товар (сою) в кількості 189 ,9
тонн на суму 659670 грн. Станція передачі
товару комісіонеру - Удрицьк.

Постачання та
транспортно-експедиційне
обслуговування вантажу здійснювала TOB
«Компанія Мелагрейн» згідно договору
доручення № 010312/141-е від 01 березня 2012
року на транспортно - експидаційне
обслуговування. Згідно умов даного
договору ПП «Діоніс» (замовник )
доручає, а TOB «Компанія Мелагрейн»
(виконавець ) приймає на себе
зобов'язання з організації замовлення
та подачі транспортних засобів до
місця відвантаження, виконавець
виконує обов'язки вантажовідправника
по залізниці.

Крім того в ході перевірки стало
відомо, що саме TOB «Українські аграрні
інвестиції» надалі (Продавець) було
укладено контракт №127 від 16 лютого 2012
року з UkrFanr Funding Limited (Кіпр) надалі
(Покупець), згідно якого продавець
зобов'язується поставити, покупець
прийняти і оплатити соєві боби для
технічних потреб.

Базисні умови поставки товару згідно
Контракту : товар буде поставлений
залізнични транспортом на умовах DAF
(Поставлено до кордону згідно Правил
ІНКОТЕРМС -2010 ) - доставлено до кордону
Україна на пункт переходу на кордоні
Удрицьк).

В пункті 6 вищезазначеного контракту,
який визначає зобов'язання сторін -
пп.6.1.1 вказано, що TOB «Українські
аграрні інвестиції» (Продавець)
зобов'язується укласти з перевізником
за свій рахунок договір перевезення
товару до пункту передачі Товару. Пп.6.1.2
п.6 вказано, що Продавець бере на себе
зобов'язання оформити за свій рахунок
супровідну документацію на Товар, а
саме: товаро-транспортні (залізничні
накладні) з відмітками митниці,
рахунок-фактуру, експортні декларації,
сертифікати якості елеватора,
сертифікати походження товару,
фітосанітарний сертифікат, сертифікат
радіоактивності.

Підпунктом 6.1.4. п.6.1 ст. 6
вищезазначеного контракту Продавець
має забезпечити митне оформлення
товару на експорт.

З огляду на викладене, відповідачем
зроблено висновок, що ПП «Діоніс» не
мало на меті укладати жодних договорів
на перевезення та
транспортно-експедиційне
обслуговування товару. Крім того, до
перевірки не було пред'явлено жодних
супровідних документів на товар (сою)
та сертифікатів.

Відповідно до додатку без номера до
контракту №127 від 16.02.2012 року TOB
«Українські аграрні інвестиції»
виступає продавцем, додатково вказано,
що відвантаження буде проводитись з
наступних станцій та елеваторів: 1)
елеватор Дунаєвецький КХП. Станція
відвантаження Дунаївці; 2) елеватор
Діоніс ПП Станція відвантаження смт.
Скала-Подільська; 3) елеватор
Лановецьке ХПП м. Ланівці.

В пункті 2 додатку до контракту вказано,
що вантажовідправником товару буде ТОВ
«Компанія Мелагрейн».

Також в пункті 3 додатку до контракту
вказано, що всі інші умови Контракту
залишаються без змін та продовжують
діяти.

Виходячи з вищенаведеного та у
відповідності до умов зовнішньо -
економічного контракту №127 від 16.02.2012
року та додатку до нього ПП «Діоніс»
жодним чином не має відношення до
продажу продукції на експорт та не є
експортером і тому не має право на
застосування нульової ставки з
операцій по продажу сої.

За реалізовану сою ПП «Діоніс» отримав
грошові кошти в гривневому еквіваленті
на розрахунковий рахунок від TOB
«Українські аграрні інвестиції» в сумі
659 671 грн..

Відповідно до пп. 14.1.191 Податкового
кодексу України постачання товарів
вважається, зокрема, будь-яка передача
права та розпорядження товарами як
власника, у тому числі продаж, обмін чи
дарування такого товару, а також
постачання товарів за рішенням суду.
Отже, якщо за умовами договору комісії
комітент зобов'язаний сплатити за
продаж товарів комісійну винагороду на
користь комісіонера, то передача
товарів від комітента до комісіонера
вважається постачанням товарів
(незважаючи на те, що право власності на
такі товари до комісіонера не
переходить).

Згідно з пп. 14.1.185 Податкового кодексу
України постачання послуг - будь-яка
операція, що не є постачанням товарів,
чи інша операція з передачі права на
об'єкти права інтелектуальної
власності та інші нематеріальні активи
чи надання інших майнових прав
стосовно таких об'єктів права
інтелектуальної власності, а також
надання послуг, що споживаються в
процесі вчинення певної дії або
провадження певної діяльності.
Зауважимо, що у комісіонера
постачанням послуг вважається
операція з передачі комітенту
результатів послуг (наприклад
транспортних), придбаних цим
комісіонером за дорученням комітента у
третіх осіб (при цьому плата за такі
послуги від комітента до третьої особи
через комісіонера проходять
«транзитом»). До висновку, що для
комісіонера такі операції також
вважаються постачанням послуг,
свідчать також норми п. 189.4 Податкового
Кодексу України, в якому йдеться про те,
за якими правилами слід визначати дату
збільшення податкових зобов'язань та
податкового кредиту у платників
податку, що здійснюють
постачання/отримання послуг у межах
договорів комісії без права власності
на такі послуги.

Таким чином, постачання товарів у межах
договору комісії (у тому числі передача
товарів від комітента до комісіонера) є
об'єктом оподаткування ПДВ, якщо їх
місце постачання розташоване на митній
території України (пп. «а» та «г» п. 185.1
Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 186.4 Податкового
кодексу України місцем постачання
послуг є місце реєстрації
постачальника. Якщо місцем реєстрації
постачальників (комітента і
комісіонера) є Україна, то місце
постачання товарів/послуг у межах
договору комісії розташоване на митній
території України, відповідно,
операції з їх постачання є об'єктом
оподаткування ПДВ (пп. «б» п. 185.1
Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 189.4 Податкового
кодексу України базою оподаткування
для товарів/послуг, що
передаються/отримуються у межах
договорів комісії (консигнації),
поруки, довірчого управління, є
вартість постачання цих товарів,
визначена у порядку, встановленому
статтею 188 цього Кодексу, тобто
виходячи з договірної (контрактної)
вартості, але не нижче звичайних цін.
При цьому, дата збільшення податкових
зобов'язань та податкового кредиту
платників податку, що здійснюють
постачання/отримання товарів/послуг у
межах договорів комісії (консигнації),
поруки, доручення, довірчого
управління, інших цивільно-правових
договорів та без права власності на
такі товари/послуги, визначається за
правилами, встановленими ст. 187 цього
Кодексу.

Так, відповідно до п. 187.1 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Таким чином, уже на дату передачі
товарів від комітента до комісіонера
для наступного продажу комітент має
нарахувати податкові зобов'язання з
ПДВ виходячи з договірної (контрактної)
вартості цих товарів, але не нижче
звичайних цін.

Оскільки за податковими зобов'язаннями
з ПДВ, що виникають з 01.01.2011 року до
31.12.2013 року включно, ставка податку
становить 20%, то саме за цією ставкою
оподатковуються операції з постачання
товарів у межах договору комісії (у
тому числі передача товарів від
комітента до комісіонера) та з
постачання комісіонером послуг.

Згідно з п. 201.4 Податкового кодексу
України у день виникнення податкових
зобов'язань продавець повинен виписати
у двох примірниках податкову накладну.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Враховуючи вищенаведене, в порушення
пп. «а» пп.195.1.1 п. 195.1 статті 195
Податкового кодекс України ПП «Діоніс»
застосувало нульову ставку по податку
на додану вартість і, відповідно, не
нарахувало податкове зобов'язання з
ПДВ за березень 2012 року на суму 131 934 грн.
при передачі товару на комісію.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, однак зробив
неправильний висновок, відтак
постанову необхідно скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Борщівської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Тернопільській області
задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року у справі №819/520/13-а - скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог Приватного
підприємства «Діоніс» відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ: В.П. ДЯКОВИЧ

СУДДІ
Л.П. ІЩУК

Т.В. ОНИШКЕВИЧ