Справа № 2а/2218/17292/11
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року м.
Київ К/800/49752/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницької
області на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29 листопада 2011 року та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницької
області,

про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернувся із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькому районі
Хмельницької області (далі - УПФУ) про
визнання дій УПФУ щодо відмови у
призначені йому пенсії із зменшенням
пенсійного віку протиправними,
зобов'язання УПФУ призначити та
виплатити йому пенсію за віком зі
зниженням пенсійного віку на 10 років.

29 листопада 2011 року постановою
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області, залишеною без
змін ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17
вересня 2013 року, позов задоволений.

Визнано право ОСОБА_2 на призначення
йому пенсії на пільгових умовах із
зниженням пенсійного віку на 10 років
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ст. 15
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

УПФУ звернулось із касаційною скаргою
про скасування постанови
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області та ухвали
Вінницького апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нового рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, ОСОБА_2 в період з 30 квітня
1986 року до 7 травня 1986 року приймав
участь у ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи під час
роботи на посаді водія в
автопідприємстві «Агропромтранс».

7 квітня 1997 року ОСОБА_2 був наданий
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС 2 категорії.

1 серпня 2011 року УПФУ відмовило ОСОБА_2 у
призначенні пенсії із зменшенням
пенсійного віку на 10 років, із
зазначенням відсутності первинних
документів, що підтверджують період
роботи в зоні відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особи, які
проживали або працювали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються зі зменшенням пенсійного
віку, встановленого для отримання
державних пенсій. Зокрема, учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали в
зоні відчуження з моменту аварії до 1
липня 1986 року незалежно від кількості
робочих днів, а з 1 липня 1986 року до 31
грудня 1986 року - не менш, ніж 5
календарних днів, передбачено
зменшення віку на 10 років.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що ОСОБА_2 з 30
квітня 1986 року до 7 травня 1986 року
перебував в зоні відчуження та приймав
участь у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого
він набув статусу учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії і має право на зменшення
пенсійного віку на 10 років.

Висновки судів попередніх інстанцій
про задоволення позову є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду постановлені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, правову оцінку
обставинам у справі дано вірно, підстав
для їх скасування з мотивів, викладених
в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницької
області відхилити.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29 листопада 2011 року та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.