Справа № 2а/1670/2028/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/74324/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії
«Полтавське регіональне управління»
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 3 жовтня 2012
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Полтавське регіональне управління»
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до Октябрського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції, третя особа Публічне
акціонерне товариство Акціонерний
банк «Укргазбанк» про скасування
постанови,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року позивач звернувся до
суду із позовом до відповідача. Просив
скасувати постанову старшого
державного виконавця Октябрського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції ВП № 30737775 від 18 січня 2012 року
про накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1, належну на праві приватної
власності ОСОБА_4

Посилався на те, що 12 лютого 2007 року між
ним та ОСОБА_4 був укладений кредитний
договір та договір іпотеки. Згідно
договору іпотеки для забезпечення
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_4 передала йому в іпотеку свою
квартиру. Відповідач, накладаючи арешт
на все нерухоме майно ОСОБА_4, всупереч
вимогам ст. 3 Закону України «Про
іпотеку», не врахував, що її квартира
знаходиться в іпотеці у позивача, чим
порушив права позивача як
іпотекодержателя.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 27 квітня 2012
року позов задоволено. Скасовано
постанову старшого державного
виконавця Октябрського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції ВП № 30737775 від 18 січня 2012 року
про накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1, належну на праві приватної
власності ОСОБА_4 Вирішено питання про
повернення судового збору.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 3 жовтня 2012
року скасовано постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 27
квітня 2012 року та прийнято нову
постанову про відмову у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Полтавське регіональне управління»
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит», посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи касаційної скарги та
правильність застосування судами норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі у межах касаційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 12 лютого 2007 року між
позивачем та ОСОБА_4 укладено кредитний
договір.

12 лютого 2007 року для забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між вказаними вище сторонами
укладено договір іпотеки, згідно якого
ОСОБА_4 передала позивачу в іпотеку
належну їй на праві приватної
власності квартиру, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 66,10
кв.м.

12 лютого 2007 року на підставі вказаного
договору іпотеки до Єдиного реєстру
заборон відчужень об'єктів нерухомого
майна було внесено запис про приватне
обтяження зазначеної квартири.

Постановою старшого державного
виконавця Октябрського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції від 18 січня 2012 року ВП № 30737757
відкрито виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ
«Укргазбанк» боргу в сумі 1172212 грн. 88
коп. та накладено арешт на все майно в
межах суми стягнення - 1172212 грн. 88 коп.,
що належить ОСОБА_4, заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику, в межах
суми боргу.

18 січня 2012 року на підставі вказаної
постанови державного виконавця,
зареєстровано публічне обтяження
всього майна, що належить ОСОБА_4, в тому
числі і обтяженої іпотекою квартири.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
накладення арешту на нерухоме майно, що
перебуває в іпотеці позивача, обмежує
забезпечене іпотекою право останнього
на задоволення своїх вимог за
кредитним договором.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що оскільки вартість
забезпеченого заставою майна
перевищує розмір заборгованості за
кредитним договором, то предмет
застави може використовуватися не
виключно для задоволення вимог
заставодержателя, а й для задоволення
інших вимог. При цьому суд керувався
ст. 43, ч. 3 ст. 54, ч. 1 ст. 58 Закону України
«Про виконавче провадження».

Проте погодитися з такими висновками
суду апеляційної інстанції не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону
висновки суду апеляційної інстанції
зроблені без повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, до того ж не ґрунтуються на
законі.

Згідно ч. 8 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 3 Закону України
«Про іпотеку» у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають задоволенню
згідно з їх пріоритетом - у черговості
їх державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України
на підставі реєстрації встановлюється
пріоритет обтяження, якщо інші
підстави для виникнення пріоритету не
визначені цим Законом. Задоволення
прав чи вимог декількох обтяжувачів, на
користь яких встановлено обтяження
одного й того ж рухомого майна,
здійснюється згідно з пріоритетом,
який визначається в порядку,
встановленому цим Законом.

Статтею 14 вказаного Закону
встановлено, що Якщо інше не
встановлено цим Законом, зареєстроване
обтяження має вищий пріоритет над
незареєстрованими обтяженнями.
Пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом. Обтяжувачі,
які зареєстрували обтяження одного і
того ж рухомого майна одночасно, мають
рівні права на задоволення своїх вимог.
Обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що зважаючи на черговість
реєстрації обтяжень, позивач як
обтяжувач з вищим пріоритетом,
встановленим Законом України «Про
іпотеку», володіє переважним та
першочерговим правом на отримання
задоволення своїх вимог щодо одного й
того ж нерухомого майна.

Висновки суду апеляційної інстанції
про те, що вартість спірного майна на
час розгляду справи державним
виконавцем не визначена, а тому суд
виходив із довідки про заборгованість
за кредитним договором між позивачем і
ОСОБА_4 та вартістю предмета іпотеки,
визначеної в договорі іпотеки, не
ґрунтуються на вимогах закону.

Виходячи з викладеного, суд першої
інстанції обґрунтовано скасував
постанову про накладення арешту на
спірну квартиру.

Відповідно до статті 226 КАС суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Оскільки суд апеляційної інстанції
помилково скасував постанову суду
першої інстанції, яка
ухвалена відповідно до закону, то
колегія суддів на підставі ст. 226 КАС
України скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі постанову
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и
л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Полтавське регіональне управління»
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 3 жовтня 2012
року скасувати, а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 27 квітня 2012
року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк