Справа № 2а-7365/09/0670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/4174/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Островича С.Е.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Житомирі

на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 08.12.2009

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.09.2010

у справі № 2а-7365/09/0670

за позовом Дочірнього підприємства
«Фокстрот-Житомир-Трейдінг»

до Державної податкової інспекції у
м.Житомирі

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 08.12.2009,
залишеною без змін ухвалю Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.09.2010, позов задоволено. Скасовано
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
м.Житомирі від від 06.08.2009 № /01 та
від 08.10.2009 № /02.

ДПІ у м.Житомирі подала касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказані судові рішення в частині
задоволенні позову та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Актом документальної невиїзної
перевірки податкової декларації
позивача з податку на додану вартість
за червень 2009 року від 27.07.2009 № 4553/15-2
зафіксовано порушення вимог п.п. 7.4.1 п.
7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, що
полягало у неправомірному віднесенні
до складу податкового кредиту за
червень 2009 року податку на додану
вартість на підставі податкових
накладних від 02.03.2009, від 30.03.2009 та від
26.05.2009, виписаних ТОВ «Фламенко», та
податкової накладної від 27.03.2009,
виписаної ТОВ «Медіс-торг».

На підставі акту перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення від
06.08.2009 № /0 про визначення
позивачеві податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 56292,60
грн., в т.ч. 53612,00 грн. основного платежу
та 2680,60 грн. штрафних (фінансових)
санкцій.

За наслідками адміністративного
оскарження ДПІ у м.Житомирі частково
скасувала первісне податкове
повідомлення-рішення і прийняла
податкове повідомлення-рішення від
08.10.2009 № /1 про визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 53799,90 грн., в т.ч.
51238,00 грн. основного платежу та 2561,90 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права, на які
посилається відповідач в касаційній
скарзі, та вважає, що суди повно
встановили обставини та надали їм
правову оцінку.

Виходячи з положень п.п. п.п.7.2.3, п.п. 7.2.6.
п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР
(далі Закону) підставою для нарахування
податкового кредиту є податкова
накладна, яка видається платником
податку, який поставляє товари
(послуги). Податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом.

Пункт 7.4.5. п. 7.4 ст. 7 Закону забороняє
включати до складу податкового кредиту
суми сплаченого (нарахованого) податку
у зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними.

Відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), або
дата отримання податкової накладної,
що засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Зі змісту наведених положень Закону
випливає, що у податковому обліку
податкова накладна є тим документом,
який складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця і
визначається як розрахунковий
документ, що підтверджує вчинення
певної господарської операції, за якою
виникають податкові зобов'язання,
породжує у платників податку (покупця
та продавця) обов'язки та права щодо
нарахування та сплати податку на
додану вартість, в тому числі
підтверджує право покупця на
нарахування податкового кредиту.

Зважаючи на наявність у позивача при
формуванні податкового кредиту
податкової накладної, виданої
платником податку на додану вартість,
яка має силу податкового і одночасно
розрахункового документу та
підтверджує факт вчинення позивачем
господарської операції, що є об'єктом
оподаткування, відсутність у законі
обмежень щодо строку давності на
відображення податкового кредиту у
податковому обліку, суд касаційної
інстанції вважає, що формування
платником податку на додану вартість
податкового кредиту не у періоді, коли
виникло таке право, а у періоді, коли
отримано податкову накладну, само
собою не може бути підставою для
позбавлення такого платника права на
податковий кредит.

Враховуючи наведене, касаційна скарга
залишається без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Житомирі залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
08.12.2009 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.09.2010 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

С.Е. Острович