Справа № 808/8440/13-а
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року Справа № 808/8440/13-а
м.ЗапоріжжяСуддя Запорізького
окружного адміністративного суду
Нечипуренко О.М., при секретарі Петрусь
Д.К., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали адміністративної
справи

за позовною заявою Запорізького
міського центру зайнятості м.
Запоріжжя

до: ОСОБА_1

про: стягнення суми виплаченої
матеріальної допомоги у розмірі 11 969,83
грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Запорізького міського
центру зайнятості м. Запоріжжя до
ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченої
матеріальної допомоги у розмірі 14062,49
грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що відповідач на момент реєстрації в
Правобережному МРЦЗ відносився до
категорії зайнятого населення і не мав
права отримувати допомогу по
безробіттю, однак відповідач приховав
цей факт, чим порушив вимоги чинного
законодавства та обманним шляхом
отримав допомогу по безробіттю.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.08.2010 у
задоволенні позовних вимог відмовлено
у повному обсязі. Ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26.04.2011
постанова Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.08.2010
залишена без змін. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
16.10.2013 скасована постанова
Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.08.2010 та
ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.04.2011 та справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 01.11.2013 відкрито провадження
у справі та призначено до судового
розгляду на 12.11.2013. Розгляд справи було
відкладено на 26.11.2013.

20.11.2013 на адресу суду надійшло
уточнення позовних вимог, згідно яких,
зважаючи на виявлені обставини,
позивач просить стягнути з відповідача
на підставі Довідки від 14.11.2013 допомогу
по безробіттю за період з 07.07.2009 по
04.03.2010 у розмірі 11936,83 грн.

Уточнення прийнято судом до розгляду.

Ухвалою суду від 26.11.2013 провадження у
справі, за клопотанням сторін, зупинено
до 04.12.2013

Представники позивача та відповідача в
судове засідання 04.12.2013 не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили,
будь-яких заяв до суду не надіслали, у
зв'язку з чим суд визнав причину їх
неявки неповажною.

Враховуючи викладене, відповідно до ч. 4
ст. 128 КАС України, суд розглянув справу
у відсутності представників сторін на
підставі наявних у ній доказів.

У зв'язку із неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41
КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Проаналізувавши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд вважає, позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного:

Як встановлено з матеріалів справи,
ОСОБА_1 30.06.2009 звернувся в Правобережний
міжрайонний центр зайнятості за
сприянням у працевлаштуванні.

07.07.2009 ОСОБА_1 особисто написав заяву, в
якій він повідомив, що заробітку та
інших передбачених законодавством
доходів не має, на даний час не є
найманим працівником, не отримує
пенсію в тому числі на пільгових умовах
та не зареєстрований як фізична особа -
підприємець.

За таких обставин, державною службою
зайнятості, на підставі наказу від
07.07.2009 №090707 в період з липня 2009р. по
березень 2010р. було виплачено допомогу
по безробіттю в сумі 11936,83 грн.

Під час проведення аналізу баз даних
державного реєстратора та центру
зайнятості було встановлено, що ОСОБА_1
був зареєстрований як фізична особа -
підприємець.

Згідно пп. "б" п. 3 ст. 1 Закону України
"Про зайнятість населення" до категорії
зайнятого населення відноситься
громадяни "…які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю…".

Таким чином, ОСОБА_1 належав до
зайнятого населення (стаття 1 Закону
України "Про зайнятість населення"), а
тому не мав права отримувати допомогу
по безробіттю в період з липня 2009 по
березень 2010, про що Позивачем 04.03.2010
складено Акт.

Посилаючись на незаконне отримання
ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, центр
зайнятості звернувся до суду із
позовом про стягнення такої суми в
судовому порядку.

Натомість, суд не погоджується з
висновками фахівців центру зайнятості,
щодо безпідставності отримання
відповідачем допомоги по безробіттю, з
огляду на наступне:

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про зайнятість населення"
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Відповідно до п. 12 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого Постановою
КМУ від 14.02.2007 р. № 219 (надалі за текстом -
Порядок), для одержання статусу
безробітного громадянин особисто
подає у день, що настає після
закінчення встановленого строку для
пошуку підходящої роботи, до центру
зайнятості заяву із зазначенням у ній
інформації про те, що він не займається
видами діяльності, що визначені
частиною третьою статті 1 Закону
України "Про зайнятість населення", і не
отримує пенсію на пільгових умовах, а
також копію довідки про його
ідентифікаційний номер.

Згідно абз. "б"ч.3 ст. 1 Закону
громадяни, які самостійно забезпечують
себе роботою, включаючи підприємців,
осіб, зайнятих індивідуальною трудовою
діяльністю, творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство" відносяться до зайнятого
населення, а тому відповідно
виключають можливість надання
громадянину статусу

В Законі України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" від 15.05.2003р. №755-ІV
зазначено, що він регулює відносини,
які виникають у сфері державної
реєстрації юридичних осіб, а також
фізичних осіб - підприємців.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців"
передбачено, що державна реєстрація
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців - це засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Дата внесення до Єдиного державного
реєстру запису про проведення
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем є датою державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичною особою -
підприємцем.

З огляду на наявні в матеріалах справи
документи, судом встановлено, що статус
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 припинено на підставі постанови
господарського суду Запорізької
області від 04.12.2006 у справі № 18/645/06-АП.

Порядок державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця за рішенням
суду, не пов'язаним із банкрутством,
врегульовано статтею 49 зазначеного
Закону.

Відповідно до п. 1, п. 3 та п.4 ст. 49 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", суд, який постановив
рішення про підприємницької
діяльності фізичної особи -
підприємця, у тому числі рішення про
визнання фізичної особи - підприємця
недієздатною або про обмеження її
цивільної дієздатності, в день
набрання таким рішенням законної сили
направляє його копію державному
реєстратору за місцем реєстрації
фізичної особи - підприємця для
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про судове рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Дата надходження судового рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця вноситься
державним реєстратором до журналу
обліку реєстраційних дій.

Державний реєстратор зобов'язаний не
пізніше наступного робочого дня з дати
надходження судового рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем внести
до Єдиного державного реєстру запис
про судове рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця та в той же день
повідомити органи статистики,
державної податкової служби,
Пенсійного фонду України, фондів
соціального страхування та фізичну
особу - підприємця, щодо якої було
постановлено судове рішення, про
внесення такого запису.

Таким чином, обов'язок, відповідно до
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців", зі своєчасного
внесення до Єдиного реєстру запису про
припинення підприємницької діяльності
покладений законом не на відповідача, а
на державного реєстратора.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. Суб'єкт владних
повноважень повинен подати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі.

Разом з тим, Запорізький міський центр
зайнятості не надав витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, на який
посилається у своєму позові.

Відносно Акту Позивача від 04.03.2010 щодо
підтвердження подання особою
недостовірної інформації та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що Позивачем не надано належних
доказів, на яких ґрунтуються посилання
у позовній заяві та Акті.

На підставі викладеного, враховуючи
положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеності перед судом їх
переконливості), суд дійшов висновку,
що заявлені вимоги про стягнення з
ОСОБА_1 11936,83 грн. суми виплаченої
допомоги по безробіттю є
необґрунтованими та непідтвердженими
документальними доказами.

Враховуючи вище викладене, заявлені
позивачем вимоги про стягнення з
ОСОБА_1 суми виплаченої матеріальної
допомоги у розмірі 11936,83 грн. є
недоведеними, а відтак, задоволенню не
підлягають.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись
ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанову у повному обсязі,
відповідно до вимог ст. 160 КАС України,
оформлено і підписано 25.01.2014.

Суддя О.М.
Нечипуренко