Справа № 810/318/14-а
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року місто Київ
№ 810/318/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді -
Шевченко А.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовомУправління Пенсійного фонду
України у місті Білій Церкві Київської
областідоТовариства з обмеженою
відповідальністю
«Інтер-ЦВЗВ»простягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України у місті Білій Церкві Київської
області, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтер-ЦВЗВ» про
стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в сумі 662, 85
гривень.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що згідно даних
особового рахунку страхувальника у
відповідача утворився борг з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 1 за грудень 2013 року у
розмірі 662, 85 гривень. Посилаючись на
пункт 2 Прикінцевих положень Закону
України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та пункт 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№ 64/8663, позивач просить суд стягнути
суму заборгованості з відповідача.

Територіальні органи Пенсійного
фонду України в силу закону здійснюють
функції з контролю за правильністю,
повнотою нарахування і своєчасністю
сплати страхувальниками внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а також стягнення
заборгованості за страховими внесками,
тому позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
сум вказаної заборгованості.

В призначений день та час до суду
сторони не з'явилися.

Представник позивача надав суду
клопотання про розгляд справи без його
участі з додатковими доказами, позов
підтримав в повному обсязі.

Від відповідача заперечення на
адміністративний позов, будь-яких
пояснень, заяв чи клопотань до суду не
надходило.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і
вирішення даної справи відсутня
потреба у заслуховуванні свідків чи
експертів, також немає інших перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, зазначених у статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Таким чином, клопотання представника
позивача вважається обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню, з
огляду на це, суд визнав за можливе
розглядати справу за відсутності
сторін в порядку письмового
провадження на основі наявних в
матеріалах справи доказів.

Всебічно та об'єктивно дослідивши
матеріали справи, та оцінивши їх у
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інтер-ЦВЗВ» як платник страхових
внесків перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
місті Білій Церкві Київської області, а
отже є страхувальником у розумінні
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Як вбачається з матеріалів справи, у
грудні 2013 року витрати Управління
Пенсійного фонду України у місті Білій
Церкві Київської області на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 1
працівникам відповідача, а саме
громадянину ОСОБА_1, становили 662, 85
гривень, що підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, а саме
розрахунком фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (крім працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників) з грудня 2013 року

Відповідачем відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах згідно
списку № 1 за грудень 2013 року у розмірі
662, 85 гривень у строки, встановлені
законодавством, не здійснено, а тому
позивач просить стягнути суму
заборгованості з відповідача у
судовому порядку.

Надаючи правову оцінки відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
врегульовано Законом України від 09.07.2003
№ 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (надалі
- Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV).

Виключно Законом України від 09.07.2003 №
1058-IV визначаються: принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
види пенсійних виплат; умови набуття
права та порядок визначення розмірів
пенсійних виплат; пенсійний вік
чоловіків та жінок, при досягненні
якого особа має право на призначення
пенсії за віком; мінімальний розмір
пенсії за віком; порядок здійснення
пенсійних виплат за
загальнообов'язковим державним
пенсійним страхуванням; порядок
використання коштів Пенсійного фонду
та накопичувальної системи пенсійного
страхування; організація та порядок
здійснення управління в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування (частина друга
статті 5 Закону України від 09.07.2003 №
1058-IV).

За приписами пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України від 09.07.2003 №
1058-IV, пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи за списком
№ 1 і за списком № 2 визначено, зокрема,
підпунктами «а», «б», «з» частини
першої статті 13 Закону України від
05.11.1991 № 788-XII «Про пенсійне
забезпечення» (надалі - Закон України
від 05.11.1991 № 1788-ХІІ).

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону
України від 09.07.2003 № 1058-IV в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України від
05.11.1991 № 1788-XII.

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону
України від 09.07.2003 № 1058-IV. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону
(абзац 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України від 09.07.2003 №
1058-IV).

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
конкретизовано у пункті 6 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загально
обов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№ 64/8663 (надалі - Інструкція № 21-1).

Так, згідно абзацу 3 пункту 6.1
Інструкції № 21-1, відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в таких розмірах: для
платників, зазначених у підпункті 2.1.1
пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, крім працівників, що
були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, у таких розмірах: … 100
відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених з 2012
року.

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції
встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно у розрахунках фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України від 09.07.2003 № 1058-IV, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

У разі призначення пенсій на пільгових
умовах особам, які мають необхідний
стаж роботи не за місцем призначення
цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно додатків,
зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції
для зазначених підприємств, у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації (пункт 6.9 розділу 6
Інструкції).

Згідно пункту 6.8 розділу 6 Інструкції,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Таким чином, підставою для
відшкодування підприємством органам
Пенсійного фонду витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій є розрахунки
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за відповідний
період.

Як свідчать наявні матеріали справи,
відповідно до розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту 2
Прикінцевих положень Закону України №
1058-IV в частині пенсій, призначених
відповідно до пунктів «а» статті 13
Закону України № 1788-XII, загальний
розмір фактичних витрат, що підлягає
відшкодуванню відповідачем, становить
662, 85 гривень (грудень 2013 року).

На підставі викладеного судом
встановлено, що у відповідача наявна
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 1, у
розмірі 662, 85 гривень.

Склад витрат та факт їх понесення
Управлінням Пенсійного фонду України
у місті Білій Церкві
Київської області підтверджується
наявними у матеріалах справи доказами.

Доказів щодо неправомірності
визначення або нарахування позивачем
розміру та складу фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій у розмірі 662,
85 гривень, призначених за списком № 1,
суду не надано.

Позивачем також в якості доказів була
надана відповідь УДППЗ «Укрпошта»
Центру поштового зв'язку № 1 Київської
обласної дирекції від 03.02.2014 № 04/03-108 на
запит УПФУ у місті Білій Церкві
Київської області, з якої встановлено,
що Центр поштового зв'язку № 1
підтверджує факт отримання пенсій
пенсіонерам згідно переліку (1 особа) та
перерахування на рахунок Центру
поштового зв'язку № 1 Київської
обласної дирекції коштів за доставку
пенсій за грудень 2013 року громадянину
ОСОБА_1.

Відповідно до частини дванадцятої
статті 20 Закону України від 09.07.2003 №
1058-IV, страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника і мають пріоритет перед всіма
іншими зобов`язаннями, у тому числі із
сплати податків та інших обов`язкових
платежів.

Абзацом 8 пункту 3 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено право органів Пенсійного
фонду звертатись до суду з позовами про
стягнення недоїмки.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги ту обставину, що
суму заборгованості відповідачем у
встановлені законодавством строки не
сплачено, наявність у нього вказаної
заборгованості підтверджується
доказами, що знаходяться у матеріалах
справи, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

В силу статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до частини четвертої статті
11 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд вживає
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Згідно з частиною третьою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено. Позивач не
надав суду доказів понесення ним
судових витрат, тому підстави для
присудження на його користь судових
витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159
- 163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтер-ЦВЗВ» на користь Управління
Пенсійного фонду України у місті Білій
Церкві Київської області
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій призначених на пільгових умовах
згідно Списку № 1 у загальному розмірі
662 (шістсот шістдесят дві) гривні 85
копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Шевченко А.В.