Справа № 639/10803/13-а
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

6 лютого 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова
у складі: головуючого -
судді Іванової І.В.,
участю секретаря - Тущенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
УДПС взводу №2 РДПС ДАІ ХМУГ УМВС
України в Харківській області
молодшого сержанту міліції Книш Євгена
Олеговича про визнання противоправною
та скасування постанови про
притягнення до адміністративної
ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого
районного суду м. Харкова, як
адміністративного суду, з
адміністративним позовом до УДПС
взводу №2 РДПС ДАІ ХМУГ УМВС України в
Харківській області молодшого
сержанту міліції Книш Євгена Олеговича
про визнання неправомірним
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та
скасування винесеної відповідачем
відповідної постанови серії ПС1 №339702
від 28 листопада 2013 року про накладення
на нього адміністративного стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1
посилається на те, що відповідно до
постанови по справі про
адміністративне правопорушення від 28
листопада 2013 року, в 12 годин 05 хвилин
він, управляючи автомобілем «Nissan
Quashqai» державний номер НОМЕР_1, рухався в
м. Харкові по вул. Університетській в
бік м-н Рози Люксембург, повертаючи
праворуч не пропустив пішохода на
регульованому пішохідному переході,
який рухався на зелене світло
світлофору, чим порушив вимоги п. 18.2
Правил дорожнього руху України. Він
дійсно рухався в зазначений день та час
на належному йому автомобілі «Nissan
Quashqai» державний номер НОМЕР_1. в м.
Харкові по вул. Університетській в бік
м-н Павловський, на перехресті він
зупинився на червоне світло
світлофора. Коли світлофор
переключився на зелене світло та
переконавшись у відсутності пішоходів,
які б могли переходити дорогу, він
почав рух та повернув праворуч.
Впевнившись у безпечності маневру він
здійснив поворот праворуч на м-н
Павловський, але за поворотом чомусь
був зупинений інспектором ДАІ.
Причиною зупинки, за думкою молодшого
сержанта міліції Книш Є.О. та згідно
його слів, ним було порушено п.18.2 ПДР
України, за що передбачена
відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.
Однак йому не було пред'явлено жодного
доказу порушення, крім безпідставних
звинувачень. На його заперечення
стосовно того, що він не порушав ПДР
України, інспектор склав протокол про
адміністративне правопорушення, в
якому зазначив, що він нібито порушив
Однак повертаючи праворуч він взагалі
ніяк не міг надати дорогу пішоходам,
які переходили проїзну частину, адже
вони почали переходити проїзну частину
з іншого боку дороги та переходили її
спокійно, не були вимушені змінювати ні
швидкість, ні напрям руху, небезпеки
наїзду на них не існувало. В даному
випадку ніякої небезпеці для пішоходів
створено не було, бічний інтервал до
пішохода також був безпечним і
відповідно умов для виникнення у нього
зобов'язань поступитися йому дорогою
не виникало. Тому в його діях не
міститься складу адміністративного
правопорушення та порушення ПДР.
Також в протоколі і постанові відсутні
відомості про пішоходів, яким нібито
погрожувала небезпека або було
створено перешкоду для руху, хоча сам
характер правопорушення має на увазі
неможливість його здійснення без їх
участі в якості потерпілих або свідків.
Все це він пояснив інспектору ДАІ, але
він всупереч Закону відмовився
вислуховувати його пояснення по
справі. Інспектор наполягав, що його
нібито порушення зафіксовано
невідомим пристроєм, невідомого
виробництва та буде подано в якості
доказів по справі. Але ж в протоколі про
адміністративне правопорушення про
цей пристрій не має жодного слова та
ніякі докази до нього не надаються.
У судове засідання позивач не з'явився ,
надав суду заяву, згідно якої підтримав
свої позовні вимоги у повному обсязі та
просив розглядати справу без його
Відповідач, являючись суб`єктам
владних повноважень і будучи належним
чином повідомленим про дату, час і
місце судового розгляду, в судове
засідання не з`явився і про причини
своєї неявки суд не сповістив, а тому
справа у відповідності до ч.4 ст.128 КАС
України була розглянута за його
Суд, дослідивши долучені до матеріалів
справи письмові докази, приходить до
висновку про обґрунтованість позову і
необхідність його задоволення,
виходячи з наступних підстав:
Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №110842 від 28 листопада 2013 року
складеного інспектором УДПС взводу №2
РДПС ДАІ ХМУГ УМВС України в
Харківській області молодшим
сержантом міліції Книш Є.О. відносно
водія автомобіля марки «Nissan Quashqai»
державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1,
останній в зазначений день, о 12-05 годин,
керуючи зазначеним вище автомобілем в
м. Харкові по вул. Університетській в
бік м-н Рози Люксембург, повертаючи
праворуч не пропустив пішохода на
регульованому пішохідному переході,
який рухався на зелене світло
світлофору, чим порушив вимоги п. 18.2
Правил дорожнього руху України та
скоїв адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).
Постановою того ж таки інспектора ДАІ
ПС1 № 339702 від 28 листопада 2013 року на
ОСОБА_1 було накладено адміністративне
стягнення за вищезазначене
адміністративне правопорушення у
вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (а.с. 8).
Так, як зазначив позивач у
адміністративному позові, вказані в
постанові факти не відповідають
дійсності, у зв'язку з тим, що правил
дорожнього руху він не порушав. Позивач
вважає, що постанова не відповідає
обставинам справи, вимогам закону та
підлягає скасуванню з наступних
підстав. Він дійсно рухався в
зазначений день та час на належному
йому автомобілі «Nissan Quashqai» державний
номер НОМЕР_1. в м. Харкові по вул.
Університетській в бік м-ну
Павловський, на перехресті він
зупинився на червоне світло
світлофора. Коли світлофор
переключився на зелене світло та
переконавшись у відсутності пішоходів,
які б могли переходити дорогу, він
почав рух та повернув праворуч.
Впевнившись у безпечності маневру він
здійснив поворот праворуч на м-н
Павловський, але за поворотом чомусь
був зупинений інспектором ДАІ.
Причиною зупинки, за думкою молодшого
сержанта міліції Книш Є.О. та згідно
його слів, ним було порушено п.18.2 ПДР
України, за що передбачена
відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.
Однак йому не було пред'явлено жодного
доказу порушення, крім безпідставних
звинувачень. На його заперечення
стосовно того, що він не порушав ПДР
України, інспектор склав протокол про
адміністративне правопорушення, в
якому зазначив, що він нібито порушив
Однак повертаючи праворуч він взагалі
ніяк не міг надати дорогу пішоходам,
які переходили проїзну частину, адже
вони почали переходити проїзну частину
з іншого боку дороги та переходили її
спокійно, не були вимушені змінювати ні
швидкість, ні напрям руху, небезпеки
наїзду на них не існувало. В даному
випадку ніякої небезпеці для пішоходів
створено не було, бічний інтервал до
пішохода також був безпечним і
відповідно умов для виникнення у нього
зобов'язань поступитися йому дорогою
не виникало. Тому в його діях не
міститься складу адміністративного
правопорушення та порушення ПДР.
Також в протоколі і постанові відсутні
відомості про пішоходів, яким нібито
погрожувала небезпека або було
створено перешкоду для руху, хоча сам
характер правопорушення має на увазі
неможливість його здійснення без їх
участі в якості потерпілих або свідків.
Все це він пояснив інспектору ДАІ, але
він всупереч Закону відмовився
вислуховувати його пояснення по
справі. Інспектор наполягав, що його
нібито порушення зафіксовано
невідомим пристроєм, невідомого
виробництва та буде подано в якості
доказів по справі. Але ж в протоколі про
адміністративне правопорушення про
цей пристрій не має жодного слова та
ніякі докази до нього не надаються.
Позивач вважає, що висновки
відповідача про порушення ним ПДР
України не підтверджені належними
доказами. Зазначена обставина, на думку
позивача, свідчить про формальний
підхід молодшого сержанта міліції Книш
Є.О. до оцінки усіх обставин
Як встановлено судовим
розглядом, єдиним доказом скоєння
позивачем по даній справі
вищезазначеного адміністративного
правопорушення є протокол та
постанова, складені інспектором, однак
свідки чи поняті при цьому відсутні.
ОСОБА_1 факт порушення ним Правил
Дорожнього руху не визнає. Інших
доказів порушення ним Правил
дорожнього руху суду не надано.

При таких обставинах суд розцінює це,
як неналежний доказ відповідного
порушення водієм ОСОБА_1 конкретних
правил безпеки дорожнього руху, а тому
вважає його винність в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП,
недоведеною, що свідчить про
відсутність в його діях складу даного
правопорушення.

При цьому суд зважає на те, що зазначені
вище посилання позивача у
виправдання своїх дій не знайшли свого
спростування в судовому засіданні.

Згідно ж ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб`єкта владних
повноважень обов`язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Стаття 288 КУпАП передбачає, що
постанова іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення по справі
про адміністративне правопорушення
може бути оскаржена у вищестоящий
орган (вищестоящій посадовій особі) або
в районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства України
з особливостями, встановленими цим
кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову
зокрема про визнання протиправними
рішення суб`єкта владних повноважень
чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання недійсним рішення чи окремих
його положень.

Враховуючи вищевикладені обставини і
висновки суду про відсутність в діях
ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122
КУпАП, суд вважає необхідним повністю
задовольнити позовні вимоги позивача
по справі.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 2, 4, 6, 7, 8, 17, 18, 19, 69, 70,
71,128,158,159,160,161,162, 163 КАС України, ст.ст.
1,2,9,23,122, 288 КУпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати протиправними дії УДПС взводу
№2 РДПС ДАІ ХМУГ УМВС України в
Харківській області молодшого
сержанту міліції Книш Євгена Олеговича
щодо притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову серія ПС1 №339702 від
28 листопада 2013 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий
суддя І.В. Іванова