Справа № 2а-8992/11/2670
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 грудня 2013 року 11:32 №
2а-8992/11/2670

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Соколової О.А.,
суддів Васильченко І.П. Вєкуа Н.Г. при
секретарі судового засідання Боронило
К.А. вирішив адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства доходів і зборів України
проскасування наказу від 03.06.2011 р.
№1140-к, поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за участю
представників сторін:

від позивача, ОСОБА_1, ОСОБА_2,

від відповідача, Шляхова О.А.,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Державної митної служби про визнання
протиправними та скасування наказу
Державної митної служби України від
03.06.2011 року № 1140-к «По особовому складу
митних органів» в частині припинення
його перебування на державній службі в
митних органах України; зобов'язання
поновити на посаді головного
інспектора відділу ведення УКТЗД
Управління класифікації товарів та
заходів регулювання ЗЕД ДМС України;
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтований тим, зокрема, що
Державною митною службою України не
проведено службового розслідування
згідно з вимогами "Дисциплінарного
статуту митної служби України" з метою
встановлення фактичних обставин щодо
передачі службової інформації з
обмеженим доступом, відповідно це
вплинуло на обґрунтованість висновку
стосовно порушення державним
службовцем Присяги.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
26.07.2011 року в задоволенні позову
відмовлено у повному обсязі. Ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 30.11.2011 року
постанову першої інстанції залишено
без змін. Вищий адміністративний суд
своєю ухвалою від 09.08.2013 року скасував
рішення попередніх інстанцій та
направлено справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

16 вересня 2013 року судією Окружного
адміністративного суду м. Києва
Соколовою О.А. справу прийнято до свого
провадження , справу призначено до
розгляду колегією судій.

Протокольною ухвалою суду у судовому
засіданні 05.11.2013 замінено первісного
відповідача Державну митну службу на
належного Міністерство доході та
зборів України.

У судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали та
просили його задовольнити в повному
обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив,
надавши письмові пояснення у яких
зазначено, зокрема, що позивачем
порушено статтю 263 Митного кодексу
України, якою встановлено обмеження
розповсюдження інформації відносно
митної вартості товарів, які
переміщаються через митний кордон
України. У судовому засіданні
представник відповідача повідомила, що
інформація, яка передана позивачем
іншій особі містила дані про процеси
здійснення митного контролю та
оформлення товарів і транспортних
засобів, контролю за переміщенням
вантажів, що перебувають під митним
контролем, яка міститься в Єдиній
автоматизованій інформаційній системі
Державної митної служби України.

Заслухавши пояснення позивача,
представників сторін, дослідивши
докази, які містяться в матеріалах
справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Присягу
державного службовця прийняв 05.08.1998 р.

Наказом Державної митної служби
України від 13.05.2011 р. №962-к ОСОБА_1
головного інспектора відділу
методології та класифікації товарів
Управління класифікації роботи
Департаменту митних платежів
Державної митної служби України
переведено з 16.05.2011 р. на посаду
головного інспектора відділу ведення
УКТЗЕД Управління класифікації
товарів Департаменту класифікації
товарів та заходів регулювання ЗЕД
Державної митної служби України.

Наказом Державної митної служби
України від 03.06.2011 р. №1140-к припинено
03.06.2011 р. перебування ОСОБА_1 на
державній службі в митних органах
України відповідно до пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України "Про
державну службу". Підставою для
припинення державної служби слугувало
те, що ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_1
службову інформацію з обмеженим
доступом, яка міститься в Єдиній
автоматизованій інформаційній
системі, що є порушенням з боку
останнього вимог нормативно-правових
актів з питань митної справи та захисту
інформації.

Виходячи з вимог ст. 1 Закону України
«Про державну службу» (далі - Закон),
державна служба в Україні - це
професійна діяльність осіб, які
займають посади в державних органах та
їх апараті щодо практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів. Ці особи є державними
службовцями і мають відповідні
службові повноваження.

Статтею 3 Закону визначено, що державна
служба ґрунтується на таких основних
принципах: служіння народу України;
демократизму і законності: гуманізму і
соціальної справедливості; пріоритету
прав людини і громадянина;
професіоналізму, компетентності,
ініціативності, чесності, відданості
справі; персональної відповідальності
за виконання службових обов'язків і
дисципліни; дотримання прав та
законних інтересів органів місцевого і
регіонального самоврядування;
дотримання прав підприємств, установ і
організацій, об'єднань громадян.

За п. 6 ч. 1 ст. З0 Закону, крім загальних
підстав, передбачених Кодексом законів
про працю України, державна служба
припиняється, зокрема, у разі порушення
Присяги, передбаченої ст. 17 цього
Закону.

Текст присяги наведено у ч. 2 ст. 17
Закону «Повністю усвідомлюючи свою
високу відповідальність, урочисто
присягаю, що буду вірно служити
народові України, суворо дотримувати
Конституції та законів України,
сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати
їх авторитет, охороняти права, свободи
і законні інтереси громадян, з гідністю
нести високе звання державного
службовця, сумлінно виконувати свої
обов'язки».

Аналізуючи текст присяги, суд дійшов
висновку, що в основу поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недодержання яких
утворює факт порушення присяги. Тому,
складаючи присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто, як порушення присяги, так і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Державний службовець повинен не
допускати дій і вчинків, які можуть
зашкодити інтересам державної служби
чи негативно вплинути на репутацію
державного службовця (ст. 5 Закону
України «Про державну службу»).

Статтею 10 цього Закону встановлено, що
одним з основних обов'язків державних
службовців є збереження державної
таємниці, інформації про громадян, що
стала їм відома під час виконання
обов'язків державної служби, а також
іншої інформації, яка згідно з
законодавством не підлягає
розголошенню.

Судом з'ясовано, що порушення Присяги
державного службовця полягало в тому,
що позивач., будучи особою, що мала
регламентований доступ до
конфіденційної інформації, що є
власністю держави й циркулює в Єдиній
автоматизованій інформаційній системі
Держмитслужби (далі - ЄАІС), незаконно
допустив до інформаційного комплексу
ЄАІС «StatNavigator» іншу особу - ОСОБА_6, яка
такого доступу не мала. В подальшому, 02
червня 2011 року ОСОБА_6 був затриманий
співробітниками Управління Служби
безпеки України в Житомирській області
при спробі несанкціонованого
розповсюдження службової інформації з
обмеженим доступом, яка циркулює в ЄАІС
та яка була скопійована з
USB-накопичувача марки «Арасег» моделі
«AP8GAH320» (серійний номер 60) на
портативний ПЕОМ (ноутбук) ОСОБА_8 марки
«Samsung» моделі «Р30» (серійний номер
«Z5579REXB00036R») файл PL CR00_CL_E.csv, в якому
містилася інформація за січень-квітень
2011 року по експортним операціям
учасників ЗЕД.

20 червня 2011року відносно ОСОБА_6
старшим слідчим відділу Управління
Служби безпеки в Житомирський області
порушено кримінальну справу за
ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.
361-2 Кримінального кодексу України
(несанкціоноване розповсюдження
інформації з обмеженим доступом
(конфіденційної), що є власністю
держави, а також створена та захищена
відповідно до вимог чинного
законодавства шляхом забезпечення
регламентованого доступу до неї). Даною
постановою встановлено, що згідно з
висновком спеціаліста від 06.06.2011 р. та
додаткового листа до нього № 18/14-18-3357
від 17.06.2011 р. інформація, що міститься на
вказаному вище USB-накопичувачу марки
«Арасег» моделі «AP8GAH320» (серійний номер
60) у файлі PL CROOCLE.csv, за своїм
змістом аналогічна інформації, що
обробляється в
програмно-інформаційних комплексах
ЄАІС Державної митної служби України
та співпадає з інформацією, що циркулює
в центральній базі даних вказаної
системи. Водночас, дана інформація,
згідно з наказом Державної митної
служби України № 386 від 18.05.2006 р. «Про
затвердження Переліку конфіденційної
інформації, що є власністю держави й
циркулює в Єдиній автоматизованій
системі Державної митної служби
України, та Структурної схеми
інформаційних потоків Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Державної митної служби України»,
відноситься до інформації з обмеженим
доступом (конфіденційної), що є
власністю держави, а також створена та
захищена відповідно до вимог чинного
законодавства шляхом забезпечення
регламентованого доступу до неї.

В своїх поясненнях з приводу вказаного
вище правопорушення ОСОБА_1, зазначив,
що 02.06.2011 р. об 11:17 год. до нього
зателефонував ОСОБА_6. з пропозицією
допомогти в обробці (з'єднанні)
інформації за березень, квітень 2011 року
для зручності її використання та
наполіг на дозволі на її копіювання на
що погодився позивач. ОСОБА_6 наполіг,
що б ОСОБА_1 скопіював інформацію на
носій інформації та прийшов до
кабінету №124. Також позивач зазначив
про те, що він не володів в достатній
мірі програмним забезпеченням StatNavigator,
тому змушений був звернутись до ОСОБА_6
за допомогою, який, не зважаючи на
перебування у відпустці, погодився
допомогти.

Згідно зі статтею 263 Митного кодексу
вся інформація, що стосується митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, може
використовуватися митним органом
виключно для митних цілей і не може без
спеціального дозволу особи чи органу,
що подають таку інформацію,
розголошуватися або передаватися
третім особам, включаючи інші органи
державної влади, крім подання її у
порядку, визначеному законом (частина
перша). Умови, викладені у частині
першій цієї статті, не стосуються
знеособленої зведеної інформації для
статистичних цілей, знеособленої
аналітичної інформації, інформації
щодо загальних питань роботи митниці,
інформації, яка не відноситься до
конкретних фізичних та/або юридичних
осіб, та інформації, яка не може
становити комерційну таємницю. Крім
того, це не стосується інформації
стосовно правопорушень, публічного
обговорення в засобах масової
інформації проблем митної справи тощо
(частина друга). За розголошення
зазначеної у частині першій цієї
статті інформації посадові особи
митних органів несуть
відповідальність згідно із законом
(частина третя).

Статтею 308 Митного кодексу України
встановлено, що статистична та інша
інформація, надана митним органам
відповідно до цього Кодексу, інших
законів України, а також міжнародних
договорів України, укладених в
установленому законом порядку,
використовується виключно для митних
цілей (частина перша). Інформація щодо
обсягів експорту та імпорту конкретних
видів товарів може надаватися лише
органам, які ведуть державну
статистику, а інформація щодо
експортно-імпортних операцій
конкретних суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності -
тільки органам досудового слідства у
зв'язку з розслідуванням кримінальних
справ, а також на письмову вимогу
державного уповноваженого
Антимонопольного комітету України,
голови територіального відділення
Антимонопольного комітету України у
зв'язку із розслідуванням ними
антиконкурентних узгоджених дій із
зазначенням у ній підстав для її
надання (частина друга). Інформація, яка
становить державну, комерційну,
банківську або іншу таємницю, що
охороняється законом, а також
конфіденційна інформація не підлягає
розголошенню або використанню
посадовими особами митних органів для
особистих цілей, не може надаватися
органам державної влади та органам
місцевого самоврядування, їх посадовим
та службовим особам, установам,
організаціям, підприємствам та
громадянам, за винятком випадків,
передбачених законом (частина третя).

Відносини щодо створення, збирання,
одержання, зберігання, використання,
поширення, охорони, захисту інформації
врегульовані Законом України "Про
інформацію" від 2 жовтня 1992 року №2657-XII
(в редакції Закону України від 13 січня
2011 року №2938-VI). Статтею 20 цього Закону
встановлено, що за порядком доступу
інформація поділяється на відкриту
інформацію та інформацію з обмеженим
доступом. Будь-яка інформація є
відкритою, крім тієї, що віднесена
законом до інформації з обмеженим
доступом.

Відповідні обмеження щодо обліку,
зберігання та використання інформації,
яка міститься в електронних базах
даних Державної митної служби України
встановлені в «Переліку
конфіденційної інформації, що є
власністю держави й циркулює в Єдиній
автоматизованій інформаційній системі
Державної митної служби України»,
затвердженого наказом ДМС України
18.05.2006 року № 386 (в редакції наказу ДМС
України від 20.09.2006 р. № 796), прийнятого на
підставі постанови КМУ від 27.11.1998 року
№1893 «Про затвердження Інструкції про
порядок обліку, зберігання і
використання документів, справ, видань
та інших матеріальних носіїв
інформації, які міста» конфіденційну
інформацію, що є власністю держави».

Згідно до листа Державної митної
служби України від 11.06.2011 р. №18/14-18-3351
Управління Служби безпеки в
Житомирській області повідомляється
про аналогічність інформації у файлі
PLCR00_CL_E.csv, яка містилась на USB-носії
марки "Apacer" тій інформації, яка
обробляється в
програмно-інформаційних комплексах
Єдиної автоматизованої інформації
Державної митної служби України, і яка
відповідно до наказу від 18.05.2006 р. №386
"Про затвердження Переліку
конфіденційної інформації, що є
власністю держави й циркулює в Єдиній
автоматизованій системі Державної
митної служби України та Структурної
схеми інформаційних потоків Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Державної митної служби України"
відноситься до конфіденційної
інформації, що є власністю держави.

Відповідно до "Положення про Єдину
автоматизовану інформаційну систему
Державної митної служби України",
затвердженого наказом Державної
митної служби України від 04.11.2010 №1341
Єдина автоматизована інформаційна
система Держмитслужби -
багатофункціональна інтегрована
автоматизована система, що забезпечує
інформаційну підтримку та
супроводження митної справи в Україні
і становить сукупність кількох
взаємопов'язаних інформаційних систем,
зокрема, автоматизованої
інформаційної системи "Центр",
автоматизованої системи митного
оформлення,
інформаційно-телекомунікаційної
системи "Електронна пошта" та інших
систем, програмно-інформаційних
комплексів.

Інформація, яка скопійована позивачем
на носій інформації та передана ОСОБА_6
для обробки на комп'ютері останнього,
містила відомості про митну вартість
товарів, обсяги експорту та імпорту
конкретних видів товарів суб'єктів
господарської діяльності за
відповідний період. Позивачем передана
інформація з Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Державної
митної служби України, яка відноситься
до інформації, переліченої у
зазначених положеннях правових актів.
При цьому позивач не заперечив, що
доступ до інформаційної бази даних
здійснювався відповідно до
індивідуального паролю, який йому було
надано підрозділом Державної митної
служби України.

Отже, позивачем всупереч вимог Митного
кодексу України, передано інформацію з
обмеженим доступом особі, яка не мала
відповідного доступу, про що був
обізнаний позивач. Таким чином, суд
прийшов до висновку, що позивач в
порушення вимог діючого законодавства
сприяв несанкціонованому витоку
службової інформації з обмеженим
доступом.

Крім того, Суд бере до уваги, що
позивачем в поясненнях наданих ним, що
передували прийняттю наказу про його
звільнення, визнано факт копіювання,
передачі інформації для копіювання та
обробки на іншому комп'ютері особою,
яка не мала права доступу до цієї
інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону за
невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних із проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Суд бере до уваги, що позивачем в
поясненнях наданих ним, що передували
прийняттю наказу про його звільнення,
визнано факт копіювання, передачі
інформації для копіювання та обробки
на іншому комп'ютері особою, яка не мала
права доступу до цієї інформації.

За змістом пункту 1 "Порядку проведення
службового розслідування стосовно
осіб, уповноважених на виконання
функцій держави або органів місцевого
самоврядування", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 червня 2000 року №950 службове
розслідування може бути проведено за
наявності обставин, визначених цим
пунктом. Тобто проведення
розслідування не є обов'язковим, а може
бути проведене за рішенням керівника,
іншої посадової особи на це
уповноваженої в межах їх дискреційних
повноважень за наявності у мов,
визначених у пункті 1 вказаного
Порядку.

До того ж , відповідно статті 31
Дисциплінарного статуту митної служби
України керівник митного з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення органу
має право призначити службове
розслідування. Порядок проведення
службового розслідування визначається
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи. Застосуванню
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення передує обов'язкове
службове розслідування (стаття 31
Дисциплінарного статуту).

Отже, службове розслідування
проводиться з метою встановлення факту
вчинення правопорушення, а в даному
випадку факт копіювання, передачі
інформації для копіювання та обробки
на іншому комп'ютері особою, яка не мала
права доступу до цієї інформації, що
позивачем не заперечується.

Таким чином, беручи до уваги те, що у
судовому засіданні судом з'ясовано та
підтверджується зібраними матеріалами
справи факт передачі позивачем
інформації з обмеженим доступом згідно
з Митним кодексом України особі, в якої
не було відповідного допуску і про це
було відомо позивачу, суд прийшов до
висновку про обґрунтованість
прийнятого відповідачем наказу
стосовно звільнення позивача за
порушення Присяги державного
службовця, а тому у задоволені позову
ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 97, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено 17 грудня 2013 року.

Повний текст постанови складено 24
грудня 2013 року.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції в порядку та строки,
встановлені статтями 185-187 цього
Кодексу.

Головуючий Суддя
О.А. Соколова

Судді
І.П. Васильченко

Н.Г. Вєкуа