Справа № 2а-14041/09/2670
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Власенкова
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Старової Н.Е., Файдюка В.В., при
секретарі - Добрянському М.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та
Фонду державного майна України на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Фонду державного майна
України про визнання недійсним наказу
від 18 червня 2009 року №772к, поновлення на
посаді та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Фонду
державного майна України про: визнання
протиправним (нечинним) наказу
виконуючого обов'язки Голови Фонду
державного майна України від 18 червня
2009 року № 772к; поновлення на публічній
службі на посаді заступника Голови
Фонду державного майна України;
стягнення середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу.
.
Постановою
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 02 грудня 2013 року позов
задоволено частково.

В апеляційній скарзі
позивач, посилаючись на неповне
з'ясування судом першої інстанції всіх
обставин по справі, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення і прийняти нову постанову про
задоволення адміністративного позову.
Відповідач
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
судом першої інстанції, просить
скасувати вказане судове рішення і
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні адміністративного позову.

Перевіривши повноту
встановлення окружним
адміністративним судом фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, суд дійшов
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що наказом Фонду
державного майна України №772к від 18
червня 2009 року відповідно до
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 06 лютого 2008 року № 203-р,
ОСОБА_2 звільнено з посади заступника
Голови Фонду державного майна України.

Згідно
положень частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.
Пунктом 92 статті 116
Конституції України (в редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин) визначено, що Кабінет
Міністрів призначає на посади та
звільняє з посад за поданням
Прем'єр-міністра України керівників
центральних органів виконавчої влади,
які не входять до складу Кабінету
Міністрів України.

Згідно зі статтею 23 Закону України
"Про Кабінет Міністрів України" до
повноважень Прем'єр-міністра України
належить призначення та звільнення з
посад перших заступників та
заступників керівників органів
виконавчої влади, які не входять до
складу Кабінету Міністрів України.

Статтею
45 Закону України "Про Кабінет Міністрів
України" встановлено, що
Прем'єр-міністр України, зокрема,
вносить на розгляд Кабінету Міністрів
України подання щодо призначення на
посаду та звільнення з посади перших
заступників та заступників керівників
центральних органів виконавчої влади.

За
змістом статті 117 Конституції України
постанови та розпорядження Кабінету
Міністрів України є обов'язковими до
виконання.
Постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18 вересня 2012 року у
справі №2а-10034/12/2670, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 16
липня 2013 року, відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів
України про визнання незаконним та
скасування розпорядження Кабінету
Міністрів України від 06 лютого 2008 року
№ 203-р.

Таким чином, розпорядження Кабінету
Міністрів України від 06 лютого 2008 року
№ 203-р про звільнення позивача з посади
заступника Голови Фонду державного
майна України є обов'язковим для
виконання, зокрема, Фондом державного
майна України.
Відповідно до пункту
4 Регламенту Фонду державного майна
України, затвердженого наказом Фонду
державного майна України від 19 жовтня
2007 року № 1684 (в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин),
Фонд державного майна України, зокрема,
в межах своїх повноважень на основі та
на виконання актів законодавства видає
накази.
Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
оскаржуваний наказ про звільнення
позивача, на виконання розпорядження
Кабінету Міністрів України від 06
лютого 2008 року № 203-р, виданий
відповідачем в межах повноважень та у
спосіб передбачений законом.
Згідно з постановою Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 1992 року № 9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
правила про недопустимість звільнення
працівника в період тимчасової
непрацездатності, а також у період
перебування у відпустці (частина 3
статті 40 КЗпП) стосуються як
передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так і
інших випадків, коли розірвання
трудового договору відповідно до
чинного законодавства провадиться з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу.

Розірвання трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу не може бути
визнано обґрунтованим, якщо в день
звільнення працівнику видано
лікарняний листок (довідку в
установлених законом випадках) про
його тимчасову непрацездатність.
Як
вбачається з матеріалів справи,
позивач у період з 18 червня по 09 липня
2009 року перебував на стаціонарному
лікуванні у Київській міській
клінічній лікарні № 8, що
підтверджується листом №1874 від 22
листопада 2013 року (а.с. 141).
Крім
того, довідкою міської лікарні № 10 від
18 серпня 2009 року № 2600, довідкою
Олександрівської клінічної лікарні м.
Києва від 21 вересня 2009 року № 10/2,
листками непрацездатності АБІ № 340608,
АБК № 911188,АБС № 184813, АБЮ № 811111, АБС №
185441, АБР № 276143, АБС № 189756
підтверджується, що у період з 10
липня по 16 жовтня 2009 року позивач також
був тимчасово відсутній на робочому
місці ( а.с. 46-54).
Твердження відповідача
стосовно того, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального права
змінивши дату звільнення позивача,
сприймаються критично, адже частиною 2
статті 11 КАС України передбачено, що
суд може вийти за межі позовних вимог у
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін, про захист яких вони просять.
Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо зміни дати звільнення
з 18 червня 2009 року на 17 жовтня 2009 року.
Доводи
апеляційних скарг зазначених вище
висновків суду попередньої інстанції
не спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права. За наведеного, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про часткове задоволення
позову.
За правилами ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись
статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Фонду
державного майна України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 грудня 2013 р. - без змін.

Ухвала набирає законної
сили в порядку, встановленому статтею
254 КАС України та може бути оскаржена
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції в порядку і
строки, встановлені статтею 212 КАС
України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

Н.Е.Старова

суддя

В.В. Файдюк

.

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Старова Н.Е.

Файдюк В.В.