Справа № 260/6308/13-а
Суддя: Трофименко Л. Р.
Дата ухвалення: 2013-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі № 6-а/260/52/2013
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2013 року Ленінський районний суд
м. Донецька у складі:

головуючого судді
Трофименко Л.Р.,

при секретарі
Ткач Є.Г.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання постанови
Ленінського районного суду м. Донецька
від 28 квітня 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про
заміну способу і порядку виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Донецька від 28.04.2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 Йоно до Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії. Просив
змінити спосіб і порядок виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Донецька від 28.04.2011 року про
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку Ради
за рахунок коштів Державного бюджету
України зробити доплату ОСОБА_1 у
зв'язку з переходом з 3 на 2 групу
інвалідності виходячи з розміру 15
мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент встановлення
інвалідності, у розмірі 13510,20 грн.,
шляхом стягнення з Управлінням праці
та соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
за рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 13510,20 грн.

Заявник у судове засідання не з'явився,
надав суду заяву, згідно якої просив
розглянути справу за його відсутністю
та вимоги заяви підтримав.

Представник УПСЗН Ленінської районної
у м. Донецьку ради у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку, про причини своєї не
явки суду не повідомив.

Дослідивши заяву та матеріали справи,
суд встановив наступне.

Постановою Ленінського районного суду
м. Донецька від 28 квітня 2011 року позов
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено в повному обсязі: визнано
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної в м. Донецьку ради
щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 разової
компенсації при встановленні вищої
групи інвалідності виходячи з розміру
15 мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент встановлення
інвалідності та зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної м. Донецьку ради за
рахунок коштів Державного бюджету
України (рахунок №1477, код
програмної класифікації видатків
(КПКВ) 2501250, код економічної
класифікації видатків (КЕКВ) 1341,
бюджетна програма «Компенсації за
шкоду, заподіяну здоров`ю, та допомоги
на оздоровлення у разі звільнення з
роботи громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»)
провести ОСОБА_1 відповідно до ст. 48 ЗУ
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" доплату
разової компенсації у зв'язку з
переходом з 3 на 2 групу інвалідності
виходячи з розміру 15 мінімальних
заробітних плат, встановлених на
момент встановлення інвалідності, у
розмірі 13510 грн. 20 коп.

03 червня 2011 року Ленінським районним
судом м. Донецька на виконання вказаної
постанови суду видано виконавчий лист,
строк пред'явлення виконавчого листа
до виконання один рік.

Постановою державного виконавця ВДВС
Ленінського РУЮ м. Донецька від 03.01.2013
року виконавчий документ повернуто
заявнику без виконання на підставі п.2,9
ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

За приписами ч. 1 ст. 258 КАС України за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист. Якщо судове
рішення ухвалено на користь кількох
позивачів чи проти кількох
відповідачів, суд має право видати
кілька виконавчих листів, точно
зазначивши, яку частину судового
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом. Якщо судом було
вжито заходів щодо забезпечення позову
за заявою осіб, на користь яких
ухвалено судове рішення, суд разом із
виконавчим листом видає копії
документів, які підтверджують
виконання ухвали суду про забезпечення
позову.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 5 червня
2012 року який встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження» (далі - рішення суду), та
особливості їх виконання.

За приписами ч. 1 ст. 2 Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закон України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Вирішуючи питання щодо зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення суд звертає
увагу на те, що під зміною способу і
порядку виконання рішення слід
розуміти вжиття адміністративним
судом нових заходів для реалізації
рішення. Ці заходи повинні забезпечити
виконання конкретного судового
рішення і не поширюватися на відносини,
які виникли після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем , що виникла під час
виконання судового рішення.

Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» держава
гарантує виконання рішення суду
виключно про стягнення коштів,
боржником за яким є державний орган. З
огляду на те, що виконання постанови
суду першої інстанції носить
зобов'язальний характер, у виконавчому
документі не зазначена сума коштів, яка
підлягає безспірному списанню з
рахунків боржника виконання вказаної
постанови суду є неможливим.

Виходячи з положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та приписів Порядку
затвердженого на виконання цього
Закону постановою Кабінету Міністрі
України від 03 серпня 2011 року № 845,
органи Казначейства на теперішній час
не мають повноважень для зобов'язання
іншого органу вчинити певні дії та
можливості прийняти до виконання
виконавчий документ без зазначення не
тільки суми коштів, а також порядку
його стягнення, оскільки вони не
наділені повноваженнями робити їх
перерахунок.

Кінцевим результатом виконання
судового рішення по цій справі є
виплата позивачеві коштів державним
органом, що підпадає під компетенцію
Державної казначейської служби
України, тобто стягнення відповідних
сум за рішенням суду.

Суд вважає, що з огляду на положення
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
виконання вказаної постанови суду є
неможливим без зміни способу її
виконання, а саме шляхом її стягнення.

При таких обставинах, суд вважає за
необхідне змінити спосіб виконання
вказаної постанови суду та визнати
належним спосіб виконання постанови
Ленінського районного суду м. Донецька
від 28 квітня 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії шляхом
стягнення з Управлінням праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
за рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 13510
(тринадцять тисяч п'ятсот десять)
гривень 20 коп.

Керуючись ст. 19 Конституції України,
ст.ст. 2,255,258,263 КАС України, Законом
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу і
порядку виконання постанови
Ленінського районного суду м. Донецька
від 28 квітня 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Змінити спосіб виконання постанови
Ленінського районного суду м. Донецька
від 28 квітня 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії.

Визнати належним спосіб виконання
постанови Ленінського районного суду
м. Донецька від 28 квітня 2011 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії шляхом
стягнення з Управлінням праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
за рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 13510
(тринадцять тисяч п'ятсот десять)
гривень 20 коп.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-денний
строк з дня її проголошення.

Суддя:___________