Справа № 813/8826/13-а
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/8826/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючої cудді - Потабенко В.А.,
за участю секретаря судового засідання
представник позивача - Круглія Ю.Б.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом управління
Пенсійного фонду у м. Дрогобичі та
Дрогобицькому районі Львівської
області до відділу Державної
виконавчої служби Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області по визнання
неправомірною бездіяльності, -
УПФ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому
районі Львівської області звернулося
до суду з позовом до ВДВС Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області по визнання
неправомірною бездіяльності
відповідача щодо виконання рішення про
застосування штрафних санкцій № 1008 від
Ю-1652 від 01.07.2013 року, рішення про
застосування штрафних санкцій № 1064 від
01.08.2013 року, вимоги про сплату боргу №
Ю-2359 від 01.08.2013 року.
В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що позивачем було
скеровано для виконання відповідачу
рішення про застосування штрафних
санкцій № 1008 від 11.06.20136 року, вимоги про
сплату боргу № Ю-1652 від 01.07.2013 року,
рішення про застосування штрафних
санкцій № 1064 від 01.08.2013 року, вимоги про
сплату боргу № Ю-2359 від 01.08.2013 року про
стягнення з МКП фірма "Геяна"
заборгованості на свою користь. Після
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження, позивачем
встановлено, що за даними виконавчими
документами відкрито виконавчі
провадження та вжито певних заходів з
метою виявлення майна боржника, на яке
можна звернути стягнення. Натомість,
державним виконавцем вжито таких
заходів не достатньо, а саме, не
накладено арешт на кошти боржника, крім
того, не вилучено готівкові кошти, хоча
діяльність МКП фірма "Геяна" станом на
15.11.2013 року не припинена. Таким чином,
державним виконавцем вжито не всіх
заходів для примусового виконання
виконавчих документів.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, не подав
клопотання про розгляду справи за його
відсутності, не повідомив причину свої
неявки, хоча про дату, час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглядати справу у відсутності
представника відповідача на підставі
наявних доказів, згідно ст. 71 КАС
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши дійсні обставини
справи, дослідивши надані докази, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням начальника УПФ в м. Дрогобичі
та Дрогобицькому районі Львівської
області № 1064 від 01.07.2013 року про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату або
несвоєчасну сплату єдиного податку
малому колективному підприємству
фірма "Геяна" нараховано до сплати 2794,92
грн. заборгованості (з них 1704,22 грн.
штраф в розмірі 10 % від несплаченого
єдиного внеску за березень 2013 року та
1090,70 грн. пеня в розмірі 0,1 % на суму
недоїмки за березень 2013 року).

Крім того, УПФ в м. Дрогобичі та
Дрогобицькому районі Львівської
області 01.07.2013 року винесено вимогу
малому колективному підприємству
фірма "Геяна" (м. Дрогобич, вул. П. Орлика,
3А) № Ю-1652 на суму 38543,07 грн. недоїмки (з
них, 35990,16 грн. недоїмка зі сплати
єдиного внеску, 2115,66 грн. - штраф, 437,25
грн. - пеня).

Крім того, рішенням начальника УПФ в м.
Дрогобичі та Дрогобицькому районі
Львівської області № 1008 від 11.06.2013 року
про застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату або
несвоєчасну сплату єдиного податку
малому колективному підприємству
фірма "Геяна" нараховано до сплати 3859,59
грн. заборгованості (з них 2120,65 грн.
штраф в розмірі 10 % від несплаченого
єдиного внеску за лютий 2013 року та 1738,94
грн. пеня в розмірі 0,1 % на суму недоїмки
за лютий 2013 року).

Крім того, УПФ в м. Дрогобичі та
Дрогобицькому районі Львівської
області 01.08.2013 року винесено вимогу №
Ю-2359 на суму 53165,56 грн. недоїмки (з них
малому колективному підприємству
фірма "Геяна", 43958,14 грн. недоїмка зі
сплати єдиного внеску, 5940,53 грн. - штраф,
3266,89 грн. - пеня).

Матеріалами справи підтверджено факт
отримання МКП фірма "Геяна" усіх
зазначених вище виконавчих документів,
докази оскарження таких відсутні, а
отже, розмір вказаних в таких рішеннях
та вимогах сум, належних до сплати, є
узгодженим.

Після надходження виконавчих
документів до ВДВС Дрогобицького МРУЮ
у Львівській області державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
кожного з зазначених виконавчих
документів. Так:

- постановою ВП № 39156361 від 05.08.2013 року
відкрито виконавче провадження з
виконання вимоги № Ю-1652у від 01.07.2013 року
(час на добровільне виконання вимог
виконавчого документа до 11.08.2013 року);

- постановою ВП № 39626129 від 05.09.2013
року відкрито виконавче провадження з
виконання вимоги № Ю-2359у від 01.08.2013
року(час на добровільне виконання
вимог виконавчого документа до 11.09.2013
року);

- постановою ВП № 39161707 від 05.08.2013
року відкрито виконавче провадження з
виконання рішення № 1064 від 01.07.2013
року(час на добровільне виконання
вимог виконавчого документа до 11.08.2013
року);

- постановою ВП № 38796414 від 11.07.2013
року відкрито виконавче провадження з
виконання рішення № 1008 від 01.06.2013
року(час на добровільне виконання
вимог виконавчого документа до 11.06.2013
року).

29.11.2013 року, після закінчення терміну на
добровільне виконання вимоги позивача
№ Ю-165у від 01.07.2013 року, державним
виконавцем складено акт опису й арешту
майна МКП фірма "Геяна". Крім того,
отримано відповідь на запит до ДПА
України про наявні рахунки боржника в
установах банків.

Інших документів, які би свідчили про
здійснення заходів, спрямованих на
примусове виконання виконавчих
документів, суду не надано. Як зазначив
представник позивача в судовому
засіданні, такі документи відсутні і у
матеріалах виконавчих проваджень ВП №
39156361, ВП № 39626129, ВП № 39161707 та ВП № 38796414.

При прийнятті рішення у даній справі,
суд керується наступними нормами
закону.

У відповідності до ст. 1 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Положеннями ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Виконавчі дії, згідно вимог ч. 1 ст. 20
Закону України "Про виконавче
провадження", провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

У разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону України "Про виконавче
провадження" для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення. (ч. 1 ст. 27
Закону)

Статтею 32 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 52 КАС
України, звернення стягнення на майно
боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

Частина 1 ст. 33 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлює, що у
разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 57 Закону
України "Про виконавче провадження",
арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом:

винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження;

проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

В матеріалах справи докази виходу
державного виконавця за
місцезнаходженням боржника відсутні.
Крім того, відсутні докази накладення
арешту на кошти боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах, або що
перебувають у касі боржника чи
надходять до неї, відсутні докази про
накладення арешту на майно боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. Строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи - підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника. Строк здійснення
зведеного виконавчого провадження
обчислюється з моменту приєднання до
такого провадження останнього
виконавчого документа.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Натомість, свого обов'язку щодо
доведення правомірності невчинення
державним виконавцем Дрогобицького
МРУЮ у Львівській області дій щодо
примусового виконання виконавчих
документів - рішення про застосування
штрафних санкцій № 1008 від 11.06.20136 року,
вимоги про сплату боргу № Ю-1652у від
01.07.2013 року, рішення про застосування
штрафних санкцій № 1064 від 01.08.2013 року,
вимоги про сплату боргу № Ю-2359у від
01.08.2013 року - відповідачем не виконано. З
наявних в матеріалах справи документів
вбачається порушення ВДВС
Дрогобицького МРУЮ у Львівській
області вимог чинного законодавства,
що регламентує здійснення виконавчих
дій. Заходів, спрямованих на накладення
арешту боржника МКП фірма "Геяна"
виконавцем вжито не було, а опис майна
від 29.11.2013 року здійснений з порушенням
встановлених на примусове виконання
виконавчого документа строків.

Беручи до уваги викладене, суд прийшов
до переконання, що позовні вимоги УПФ в
м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі
Львівської області є обґрунтованими,
підтверджуються наявними у справі
доказами, а тому підлягають
задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають, відповідно
до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 33-35, 69-71, 94, 128,
158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність
відділу Державної виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Львівської області
щодо виконання рішення про
застосування штрафних санкцій № 1008 від
11.06.20136 року, вимоги про сплату боргу №
Ю-1652 від 01.07.2013 року, рішення про
застосування штрафних санкцій № 1064 від
01.08.2013 року, вимоги про сплату боргу №
Ю-2359 від 01.08.2013 року.

Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені ст.ст. 186,
254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 10
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений
03.02.2014 року.

Суддя
Потабенко В.А.