Справа № 803/2772/13-а
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Справа № 803/2772/13-a

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сеол» про стягнення
податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Ковельська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (далі - Ковельська ОДПІ,
позивач) звернулася з адміністративним
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сеол» (далі - ТзОВ
«Сеол», відповідач) про стягнення
податкового боргу з рахунків
відповідача в сумі 3136,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач зареєстрований суб'єктом
господарювання, взятий на податковий
облік, зобов'язаний сплачувати податки
та збори в строки та у розмірах,
встановлених Податковим кодексом
України (далі - ПК України). Станом на
10.12.2013 року за відповідачем рахується
податковий борг з податку на додану
вартість в загальній сумі 3136,67 грн.
Позивачем відповідачу була надіслана
податкова вимога № 33-15 від 08.10.2013 року.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1
статті 20, пункту 95.3 статті 95 ПК України
контролюючий орган має право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника.

Позивач просить стягнути з рахунків
ТзОВ «Сеол» податковий борг у розмірі
3136,67 грн.

В судове засідання представник
позивача не прибув, проте від
Ковельської ОДПІ надійшло до суду
письмове клопотання від 28.01.2014 року №
9/10.1-011 про розгляд справи за
відсутності представника (а. с. 46).

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, при цьому
повістка, яка надіслана рекомендованою
кореспонденцією за адресою
місцезнаходження, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, не
була вручена відповідачу з незалежних
від суду причин (а. с. 39), а тому
відповідно до частини одинадцятої
статті 35 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України) слід
вважати, що така повістка вручена
належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті
122 КАС України особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Згідно із частиною четвертою статті 128
КАС України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Відповідно до
частини шостої статті 128 КАС України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта. Як передбачено частиною
першою статті 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове
засідання особи, які беруть участь у
справі, не прибули, хоча сторони
належним чином були повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду,
при цьому, від позивача надійшло
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника, а дану
справу можливо розглянути і вирішити
на основі наявних матеріалів, тому за
відсутності перешкод для розгляду
справи суд приходить до висновку, що
судовий розгляд справи необхідно
здійснювати в порядку письмового
провадження, без фіксування
адміністративного процесу технічними
засобами.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ «Сеол»
зареєстроване як юридична особа, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію (перереєстрацію)
суб'єкта підприємницької діяльності -
юридичної особи від 19.11.2001 року (а. с. 5),
довідкою з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України №
2186 від 22.11.2001 року (а. с. 6), перебуває на
обліку як платник податків у
Ковельській ОДПІ, що підтверджується
довідкою про взяття на облік платника
податків від 26.11.2001 року № 290 (а. с. 11), має
відкриті рахунки в банківських
установах (а. с. 12).

Станом на 10.12.2013 року за відповідачем
рахується податковий борг з податку на
додану вартість у загальній сумі 3136,67
грн., про що зазначено у розрахунку сум
податкового боргу ТзОВ «Сеол» (а. с. 28).

Податковий борг з податку на додану
вартість виник через несплату
відповідачем узгоджених сум грошових
зобов'язань, визначених у податковій
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2012 року (а. с. 15-16), та
у податковому повідомленні-рішенні №
від 04.11.2013 року (а. с. 17), що
винесене на підставі акту камеральної
перевірки № 427/15-31716998 від 04.11.2013 року (а.
с. 18), а також через несплату пені. З
урахуванням даних зворотного боку
облікової картки платника ТзОВ «Сеол»
з податку на додану вартість,
податковий борг становить 3136,67 грн. (а.
с. 29-30).

Позивачем відповідно до статті 59 ПК
України відповідачу була вручена
податкова вимога № 33-15 від 08.10.2013 року
(а. с. 19).

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті
36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України
передбачено, що платники податків
зобов'язані сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом; податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом; виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 ПК України визначено, що податковий
борг - сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання; грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1
статті 20 ПК України контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення
(пункт 59.1 статті 59 ПК України).

Відповідно до пунктів 95.1 - 95.3 статті 95
ПК України контролюючий орган здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
(вручення) такому платнику податкової
вимоги. Стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках, які
обслуговують такого платника податків,
здійснюється за рішенням суду, яке
направляється до виконання
контролюючим орган, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Таким чином, оскільки за відповідачем
рахується податковий борг з податку на
додану вартість, щодо наявності та
розміру якого відповідачем не подано
до суду письмових заперечень та не
надано доказів його сплати, тому
позовні вимоги підлягають до
задоволення шляхом прийняття
постанови про стягнення податкового
боргу у розмірі 3136,67 грн. з рахунків
ТзОВ «Сеол».

Керуючись статтями 41, 122, 128, 162, 163 КАС
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сеол» (45000
Волинська область, місто Ковель, вулиця
Кутузова, будинок 16, ідентифікаційний
код 31716998) у банках, які обслуговують
такого платника податків, на користь
держави кошти у розмірі податкового
боргу з податку на додану вартість в
сумі 3136 гривень 67 копійок (три тисячі
сто тридцять шість гривень шістдесят
сім копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.М.Валюх